הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים תיקון - אסדרת ערוצים ייעודיים), כנסת 20, פרוטוקול מספר 13, 2018-02-13 10:00

יואב קיש: בוקר טוב לכולם, אני פותח את הדיון של הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה וועדת הכנסת בנושא תיקון חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

יואב קיש: אני רוצה להגיד מספר מילים – אני בשאיפה שהיום עד השעה 16:00 נסיים את ההצבעות ואת הכנת החוק לקריאה שנייה ושלישית, שיבוא בשבוע הבא, אם נספיק ביום שני להצבעה במליאה.

יואב קיש: ייתכן שאם לא נסיים היום אנחנו נסיים ונמשיך את החקיקה מחר ביום רביעי, החל מהשעה 5 אחר הצהריים, בכפוף לסיום דיוני המליאה של יום רביעי, כמובן.

בתחילת דברי: אנחנו, בהתאם לעבודה של הייעוץ המשפטי ומנהלת הוועדה נתחיל להקריא את הדברים שצריך עוד להקריא ובקשות שהוגשו לרביזיה.

בתחילת דברי: מה שהוגש מראש לרביזיה – נצביע על הרביזיה ונחליט.

בתחילת דברי: ומה שעוד לא תואם מספיק, כי ביקשתי שעד יום ראשון יסיימו להגיש את הרביזיות – והבנתי מהיועצת המשפטית שהיו כמה דברים עד הבוקר, אז מקסימום נגדיר שעה לרביזיה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שתציין את המחנה הציוני שעמדו בלוחות הזמנים.

יואב קיש: הם עמדו בלוחות הזמנים?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: אני מציינת שהיתה להם כוונה לעמוד בלוחות הזמנים.

יואב קיש: אני רוצה לציין לשבח את המחנה הציוני שניסו לעמוד בזמנים.

יואב קיש: כל הדברים שלא תוכננה מראש רביזיה להם, אנחנו נגדיר רביזיה לאחרי הפסקת הצהריים, הרביזיה תהיה אחרי 13:30.

יואב קיש: אני מתחיל עם הסעיפים - - -

אתי בנדלר: אני עדיין לא מוכנה כי ממש עכשיו הכנו את הבקשות החדשות לדיון מחדש של סיעת המחנה הציוני ושל השר וחלק קטן מהבקשות של חברת הכנסת שרן השכל.

אתי בנדלר: אני מניחה שאדוני רוצה לעשות את זה לפי סדר הסעיפים ואני מנסה לראות לאיזה סעיפים יש הסכם ונתחיל אתם.

אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר באופן כללי שחלק מההערות שהתקבלו על ידי גופים – אגב, הערות שהגיעו הבוקר, לא הספקנו לקרוא אותם – הם חזרה על נושאים שהועלו בוועדה.

אתי בנדלר: היושב-ראש החליט לא לדון בהם ולא לכלול אותם בהצעת החוק ובכל זאת שבו והעלו אותם.

יואב קיש: ח"כים?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: מהציבור.

יואב קיש: אם

יואב קיש: זה ח"כים אז נשמע.

יואב קיש: אם זה מהציבור אז התשובה היא – לא נפתח את הדיון.

יואב קיש: דנו ונלקחו החלטות, לא נדון בזה.

יואב קיש: יש לנו נושא שעלה – ניקח החלטה זריזה בעניין הזה, וזה הנושא של הפקות מקור באמהרית.

יואב קיש: צריכים להיות פה אסתי אלמו ואלעד וקסלר.

יואב קיש: נמצאים?

יונתן ביסקי: החוק הנוכחי שנכנס ב-2012 קובע שהמדינה מסבסדת הפקות בשפה האמהרית והן חייבות להיות משודרות בערוץ שלפחות מחצית מזמן השידור שלו זה באמהרית.

יונתן ביסקי: הערוץ הזה – נכנס בעצם רק ערוץ אחד בקריטריון הזה היום, זה ערוץ שהוא בכבלים ובלוויין ובתשלום נוסף.

יונתן ביסקי: לכן נוצר מצב שהאוכלוסייה דוברת האמהרית צריכה לשלם תשלום גבוה, יחסית, בשביל לצפות בערוץ, והאוכלוסייה הישראלית לא נחשפת להפקות האלה למרות שהמדינה מסבסדת אותן, מאחר וזה ערוץ בתשלום נוסף.

יונתן ביסקי: לכן ההצעה שלנו היתה שיהיה תיקון לחוק שאומר שההפקות האלה יוצאו לכל הערוצים הפתוחים, כלומר ערוצי הרשות השנייה, ייעודיים -- -

יואב קיש: ללא מחויבות לערוץ האמהרי.

יונתן ביסקי: - - ולשידור הציבורי, שזה חשוב להגיד את זה.

יונתן ביסקי: יוצא להם ללא עלות בשידור ראשוני.

יונתן ביסקי: זאת במטרה שהשידור בערוצים פתוחים גם יאפשר לכלל הציבור להיחשף ל - - -

יואב קיש: המשרדים מתואמים אתכם?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: יש מישהו מהערוץ שמשדר באמהרית שנמצא פה?

יואב קיש: למרות שאמרנו וזימנו אותם.

יואב קיש: לא רוצים להגיע – שלא יגיעו.

יואב קיש: אוקיי, שמעתם את ההצעה על הפרק.

יואב קיש: היו לנו גם שיחות נוספות.

יואב קיש: אני יודע שיש לכם הרבה מאוד אנרגיה ומוטיבציה לדחוף את השידור האמהרי אבל פה אנחנו עוסקים בעניין הספציפי הזה ואני מבקש, כדי שלא אצטרך לקטוע את דבריך להתייחס רק לנושא הזה.

יואב קיש: בבקשה.

אלעד וקסלר: אני מהעמותה לקידום יצירה אתיופית.

אלעד וקסלר: אנחנו מברכים על ההצעה של מועצת הכבלים והלוויין אבל היא לא מספיקה.

אלעד וקסלר: אסתי אלמוז דיברה פה לפני שלושה שבועות וכל חברי הברי כנסת שנכחו פה אמרו שחשוב להעלות את הנראות של יוצאי אתיופיה בטלוויזיה.

אלעד וקסלר: ההצעה הזו בעצם לא משנה מספיק - - -

עודד פורר: זה לא אחד לאחד בהכרח בשפה האמהרית.

עודד פורר: זה לא אחד לאחד.

עודד פורר: יש יצירה של יוצאי אתיופיה שלא חייבת להיות בשפה האמהרית, גם.

עודד פורר: דווקא על זה צריך לתת את הדעת, אני חושב.

אלעד וקסלר: אחת ההצעות שלנו היא שלא יחייבו את היוצרים ממוצא אתיופי ליצור באמהרית, כי אז הם יוכלו ליצור גם בעברית.

יואב קיש: אז איך אתה קובע שזו יצירה שאתה רוצה לקדם, אם זה לא בשפה?

יואב קיש: אז מה, מה הדברים שאתה יכול - - -

אלעד וקסלר: אם היוצר הוא ממוצא אתיופי, התכנים שעוסקים בקהילת יוצאי אתיופיה – אז זה - - -

רעיה עדני: ההגדרה בחוק היא ש 75% מהעוסקים ביצירה הם יוצאי העדה האתיופית, בנוסף לשפה האמהרית.

קריאות: - - -

יואב קיש: אז אפשר לוותר על השפה.

קריאה: עניין השפה קבוע בחוק, אדוני היושב ראש.

יואב קיש: מה דעתם לגבי השפה, אפשר לוותר על השפה?

יונתן ביסקי: זה צריך להיות חלק מעסקה כוללת, כלומר, כל עוד יש חובה לשדר אותם רק בערוץ שדובר אמהרית, - - -

יואב קיש: לא, זה יורד, אני אומר לך.

יואב קיש: יש הסכמה, אנחנו לא נהיה שם.

יונתן ביסקי: ברגע שזה עובר לערוצים פתוחים - - -

קריאות: - - -

יואב קיש: אני לא מתקן, אני הקראתי מה שכתוב פה אבל יש לנו תיקונים, כמובן, גם ברשות הכבלים והלווין, כולל ביטול סעיפים.

יואב קיש: שני החוקים האלה – אנחנו מטפלים בהם, אם לא הייתי ברור.

יונתן ביסקי: ברגע שזה יעבור לערוצים פתוחים אנחנו חושבים שטוב וראוי שזה יהיה בשפות נוספות, כמובן כולל בשפה העברית, על מנת שכל הציבור יוכל ליהנות מהיצירה של יוצאי אתיופיה.

יונתן ביסקי: אנחנו חושבים ככל שההפקות יעברו לערוצים פתוחים טוב וראוי שזה יהיה בשפות נוספות, כולל עברית.

יואב קיש: לא כולם היו פה בכל הדיונים.

יואב קיש: תקשיבו, אני חושב שזה נושא חשוב – במסגרת הדיונים היה נושא שהתגלה כנושא צד או נושא עקיף, שדיבר על כך שהממשלה מקציבה 4.8 מיליון שקלים לטובת קידום ויצירה באמהרית.

יואב קיש: כרגע יש לזה שתי בעיות – 1.

יואב קיש: שזה מחויב לשידור רק לציבור דובר אמהרית, לכן זה בעצם רק למגזר עצמו, ולא לכלל הציבור.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שנקרא – טלוויזיה קהילתית, אני חושבת.

קריאות: לא, לא.

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: לא קהילתית.

יואב קיש: יש ערוץ אחד והוא נמצא בכבלים ובלווין.

יואב קיש: זה אחד.

יואב קיש: שתיים – כשמדברים על יצירה שעונה להגדרות האלה יש שתי הגדרות עיקריות: אחת, שהשפה היא אמהרית, ושתיים – ש 75% מהשחקנים ויוצרים – וכל ההפקה, יוצאי הקהילה האתיופית.

יואב קיש: אני חושב לפי מה שאני שומע פה שהכיוון הנכון הוא לפתוח את זה לשידור בכל הערוצים.

יואב קיש: זאת אומרת שאין שום סיבה שמי שמפיק מהתקציב הזה יהיה מוגבל רק לשידור בערוץ האמהרי, ושתיים, בהתאם להמלצה שיש פה – שבאמת, לבטל את ההגבלה של השפה האמהרית כדי שיוכלו לפנות לציבור הרחב, אבל נשאיר, כמובן, את ה 75% מאנשי הצוות - - -איך זה מוגדר?

איתמר חרמון: זה מוגדר בחוק כרוב, ואז – רוב מוגדר - - -

יואב קיש: רוב של מה, אני צוות והפקה?

איתמר חרמון: רוב הצוות הטכני ההנדסי שנטל חלק בהפקה ורוב צוות ההפקה.

יואב קיש: אז זו הכוונה.

יואב קיש: נראה לי הגיוני שנביא את שני ששינויים האלה.

יואב קיש: אתם רוצים להתייחס?

אלעד וקסלר: אנחנו מציעים שזה יהיה מעל 50% ולא מעל 75%.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: בזה לא ניגע עכשיו.

יואב קיש: מספיק שאנחנו פותחים את זה ונותנים בערוצים נוספים.

יואב קיש: זה נראה לי משמעותי.

אלעד וקסלר: כן.

אלעד וקסלר: העניין הוא שהערוצים הנוספים יכלו לשדר את החומרים שלנו בחמש השנים האחרונות ואף ערוץ לא עשה את זה.

אלעד וקסלר: לכן, אם אנחנו רוצים את אותה ניראות אנחנו צריכים לחייב ערוץ כלשהו לשדר את ה - - -אם לא יהיה חיוב - - - עד היום הם לא שידרו - --

תהילה שוורץ אלטשולר: אבל הורדנו מסעיף המטרות על זה שצריך גיוון - - -

יואב קיש: נכון, ובצדק.

יואב קיש: אני לא הולך עכשיו לשנות בתאגיד, וכל זה.

יואב קיש: זו מלחמה מסוג אחר.

יואב קיש: הדבר היחידי שאני יכול לעשות זה מה שהעלינו עכשיו לדיון.

יואב קיש: חברי הכנסת רוצים להתייחס?

איילת נחמיאס ורבין: אני מצליחה להבין מה אתם אומרים ואני מציעה ליושב-ראש הוועדה לשקול שאולי לא נוריד את זה לגמרי ל 50% אבל אולי 65-60% - - -

עודד פורר: אבל אז את פותחת עוד - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל עודד, עודד.

איילת נחמיאס ורבין: יש מורכבות ייחודית שקשורה לקהילה הזו ואנחנו צריכים לראות איך בכל זאת נותנים להם יותר חשיפה כדי שתהיה כדאיות של ההפקה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא נורא כל כך, 60% זה בסדר.

איתן כבל: בכל הכבוד, אנחנו לפעמים יוצאים מגדרנו לעזור, ומי כמוני שגם מלווה אותם רוצה לעזור, שיהיה ברור: אם לא תהיה חובה בערוצים שלפחות יהיה שידור ראשוני אחד השינוי יהיה מתסכל אף יותר, כי קודם הם יודעים שהם בגטו שלהם, במירכאות, חיים בתוך החיים שלהם לטוב ולרע.

איתן כבל: עכשיו, מה העניין?

איתן כבל: אתה מראה לו את הארץ המובטחת אבל הוא לעולם לא יגיע אליה.

איתן כבל: אתה בא לעזור לו אבל אתה כובל אותו עוד יותר.

אלעד וקסלר: שעה בשבוע, זה מה שאנחנו מבקשים.

איתן כבל: זה יותר גרוע.

יואב קיש: אנחנו הרי לא הולכים לחייב שידור, זה לא יקרה.

יואב קיש: זה מהלך הפוך לכל מה שאנחנו רוצים.

יואב קיש: יש פה שאלה ספציפית, אני אמקד את זה - - -

רועי פולקמן: יש לי רעיון בשבילך.

רועי פולקמן: יש לי הסתייגות, כשנגיע אליה נדבר עליה.

רועי פולקמן: אתה זוכר לגבי החובות שאפשר יהיה לכסות אותם בהפקות ישראליות, זו ההצעה.

רועי פולקמן: אני הצעתי שכשההפקות האלה יהיו בפריפריה אז המקדם יהיה 1.2 לגבי - - - אפשר להוסיף שהפקות בפריפריה או הפקה שמבוצעות בהתאם לזה – הם ייהנו מהמקדם הזה.

יואב קיש: אין בעיה.

יואב קיש: זה לא פתרון, אני רוצה למקד את הדיון - - -

איתן כבל: זה מה שנקרא "מילים".

איתן כבל: הרצון שלך הוא בסדר.

קריאות: - - -

יואב קיש: הרצון שלך הוא בסדר ואנחנו נדון בזה אבל זה לא קשור לתקציב של ה-4.8 מיליון.

יואב קיש: חברים, ההצעה היא כזו – שמענו את הדיון הקודם שהיה.

יואב קיש: משום מה הנציגים של הערוץ דוברי האמהרית בחרו לא להגיע למרות שהם הוזמנו, ובגלל זה דחינו את הדיונים.

יואב קיש: ההצעה היא פשוטה ואומרת כך: זה תיקון לחוק התקשורת (בזק ושידורים) שאומר כך: בסעיף שבו יש את ההקצאה של תקצוב להפקות אמהריות לא תהיה החובה של השידור בערוץ דובר אמהרית – שככה זה מוגדר לדעתי, נכון?

יואב קיש: זאת אומרת, יוכל להיות בכל ערוץ, ומעבר לכך – ההפקות עצמן יכולות להיות מופקות בשפות נוספות מעבר לעברית.

יואב קיש: אתם תומכים בהצעה?

אלעד וקסלר: תומכים, אבל אנחנו אומרים - - -

יואב קיש: יונתן אתם תומכים?

יונתן ביסקי: צריכה להיות חובה באיזה שהוא מקום כדי שלא ייוצר מצב שהערוץ האמהרי בעצמו יחליט לא לשדר את ההפקות האלה.

יונתן ביסקי: צריך לוודא שהן משודרות באיזשהו מקום.

קריאות: - - -

איתן כבל: ככה זה כשבאים עם תנאים.

יואב קיש: לא, זה לא תנאים, הם דיברו על זה שעות.

יואב קיש: היום יש חובה?

קריאה: אין חובה.

יואב קיש: אין חובה, אז מה אתה מכניס לי עכשיו משהו שלא קשור?

אסתר אלמו: בזמנו, לפני כמה שנים ברשות השנייה היה שעה בשבוע - - -

יואב קיש: לא, זה לא יהיה.

יואב קיש: חברים, אין היום חובה במילא לערוץ לשדר, אז זה לא משנה כלום בעניין הזה.

יואב קיש: זו ההצעה.

יואב קיש: המשרדים תומכים, לדעתי.

יואב קיש: הרשות לכבלים ולוויין תומכת, והיוצרים.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה רק את ההצעה הזו, שאני מעלה.

יואב קיש: גם היום אין שום חובה לאף ערוץ לשדר.

יואב קיש: אין חובה.

איתמר חרמון: לגבי ההגדרות בחוק, פשוט לגבי מה שאדוני אומר.

איתמר חרמון: צריך לשים לב, היועצת המשפטית: זה לא רק ברישה של השפה, אלא גם צריך לשנות את ההגדרה של "הפקה מקומית", כי היא מוגדרת – לקהל יעד ישראלי בשפה האמהרית או התיגרינית.

איתמר חרמון: זאת אומרת, צריך לתקן פעמיים.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: קהל היעד זה הציבור הישראלי, זו המטרה.

יואב קיש: אנחנו רוצים את החשיפה לציבור הישראלי – זו כל המטרה, ולכן התיקון שלך היה חשוב.

אלעד וקסלר: אנשי צוות שיהיה מעל 60% - - -

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: אני לא נוגע בזה.

יואב קיש: מצטער.

יואב קיש: שמעתי את הערכת חברת הכנסת.

יואב קיש: אני לא אכנס לזה, אני רוצה לעודד את ההפקה גם כשהיא - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שמה שהוא מעלה בפניך זה נכון.

יואב קיש: שמעת מה אמר חבר הכנסת כבל?

יואב קיש: אי אפשר הכל.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אי אפשר הכל, אבל תקשיבו רגע.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס לשינויים כאלה - - -

עודד פורר: זה לא המקום הזה, איילת.

עודד פורר: אי אפשר הכל להכניס - - -

יואב קיש: מה שעשינו עד עכשיו זה מעל ומעבר.

לאה ורון: חבר הכנסת עודד פורר מצביע במקום חבר הכנסת רוברט אילטוב.

לאה ורון: חבר הכנסת מלכיאלי – במקום חבר הכנסת יואב בן צור.

ומעלה להצבעה: הצבעה

ומעלה להצבעה: נגד – אין

ומעלה להצבעה: התיקון לסעיף 18(1) התקבל

יואב קיש: ההצעה התקבלה פה אחד.

יואב קיש: נמשיך עם החוק.

מספר תיקונים: בסעיף קטן (ב) במקום הסיפה החל במילים "בערוצים המשדרים בשפה האמהרית והתיגרינית" יבוא: "בשידור ראשוני בשידורי הטלוויזיה המשדרים לציבור בישראל לפי כל דין, ובלבד שהמשדר לא יקבל תמורה בעד השידור".

מספר תיקונים: אני רוצה להגדיר את זה - זו היתה ההצעה הראשונית של חבר הכנסת קיש, כפי שהוספנו למסמך שפרסמנו.

מספר תיקונים: הנוסח מופיע בסעיף 18(1) במסמך הזה בעמוד 10.

מספר תיקונים: לא ברור לי כרגע אם ההצבעה כללה את כל המרכיבים האלה או לא.

מספר תיקונים: ובסעיף קטן (ה) באותו סעיף, בהגדרה "הפקה מקומית", הסיפה, המילים: "בשפה האמהרית או התיגרינית" יימחקו.

מספר תיקונים: זה מה שרצית לומר?

איתן כבל: אני רק מקווה – אני הבנתי שהוזמנו - - - שלא ייוצר מצב ש - - -

יואב קיש: אמרתי את זה שלוש פעמים.

קריאה: אפילו נדחתה ישיבה עבורם.

אתי בנדלר: אני צריכה עוד הבהרה להחלטה.

אתי בנדלר: אני קראתי את כל התיקונים בסעיף 6(ו)(2) לחוק התקשורת.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב) הנחית אותנו לנסח את התיקון באופן שונה ממה שהצגת כרגע.

אתי בנדלר: אני קוראת את ההצעה כפי שהנחית אותנו בזמנו.

יואב קיש: מה שהיה בזמנו פחות רלוונטי.

יואב קיש: מה שהצבענו עליו עכשיו ומה שאמרנו עכשיו – זו הכוונה שלי, נא לתקן בהתאם.

אתי בנדלר: אז אני רוצה בכל אופן להבין מה יהיה בסעיף (ב).

אתי בנדלר: הנוסח הקיים הוא: "המועצה תחלק את כספי התמיכה לצורך מימון הפקות מקומיות שישודרו בערוצים המשדרים בשפה האמהרית או התיגרינית".

יואב קיש: זה בוטל.

יואב קיש: אם כל הסעיף הזה מטרתו לוודא שהשידור הוא בשידור ממוקד לאמהרית או תיגרינית, זה מבוטל, אנחנו לא רוצים.

יואב קיש: אנחנו רוצים את זה לציבור הישראלי הרחב, ככה אמרנו.

איתמר חרמון: אני לא חושב שיש שינוי לעומת מה שכתוב בהצעה פה.

אתי בנדלר: זה יהיה שינוי משום שכרגע לא דובר על זה שזה חייב להיות בשידור ראשוני ובלי שמהשדר יקבל תמורה בעד השידור – כי זה היה הרעיון, כדי לעודד.

אתי בנדלר: הנוסח שהיה יוצא לפי ההצעה הראשונית של אדוני היה: "המועצה תחלק את כספי התמיכה לצורך מימון הפקות מקומיות שישודרו בשידור ראשוני בשידורי הטלוויזיה המשודרים לציבור בישראל לפי כל דין, שישודרו ובלבד שהמשדר לא יקבל תמורה בעד השידור".

אתי בנדלר: זו היתה התוספת שאתה הצעת אז.

יואב קיש: זה בסדר.

יואב קיש: פה זה בעצם הביטול של החיוב, זה בסדר.

אתי בנדלר: אז זה מה שאתה רוצה, אז זה אושר.

אתי בנדלר: פלוס שתי התוספות האחרות.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: תודה רבה.

אתי בנדלר: אנחנו צריכים להתחיל לדבר על בקשות לדיון מחדש, רביזיות.

איתן כבל: אני מבקשת להגדיר.

איתן כבל: הבקשות לדיון מחדש – ההצבעה היא על עצם הבקשה: האם יהיה דיון מחדש או לא יהיה.

איתן כבל: ככל שהבקשות יתקבלו, הדיון מחדש יהיה בהמשך.

איתן כבל: לסעיף 2 – יש בקשה לדיון מחדש של חברי הכנסת שרן השכל ואמיר אוחנה.

דב חנין: ושל חבר הכנסת דב חנין.

אתי בנדלר: מדובר בסעיף 2 להצעת החוק, בהחלפת סעיף 5 לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו שמדבר על תפקידי הרשות השנייה.

אתי בנדלר: הוועדה אישרה נוסח חדש וחברי הכנסת שרן השכל ואמיר אוחנה מבקשים להחליף את הנוסח שהוועדה אישרה.

לאה ורון: חבר הכנסת חנין מבקש להצטרף לבקשה לדיון מחדש.

אתי בנדלר: אוקיי, אם כבר יש בקשה לדיון מחדש לסעיף הזה אז אין צורך לפרסם את זה מחדש.

דב חנין: רק תרשמו שאני רוצה לנמק את ההצעה שלי.

דב חנין: אם תתקבל.

איתן כבל: מי בעד הבקשה?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין הבקשה לרביזיה של חברי הכנסת שרן השכל, אמיר אוחנה ודב חנין התקבלה.

איתן כבל: הבקשה לרביזיה של חברי הכנסת שרן השכל, אמיר אוחנה ודב חנין התקבלה.

אתי בנדלר: הבקשה הבאה היא בסעיף 3, בקשה של המחנה הציוני: ביטול המחיקה של סעיף 23(5) לחוק העיקרי.

אתי בנדלר: מדובר שם בסמכויות המועצה לטלוייזיה ורדיו לקבוע כללים.

אתי בנדלר: נמחקה הסמכות שלהם לאשר את לוח המשדרים והמחנה הציוני מבקש להחזיר את הסמכות הזו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו אמנם הגשנו את זה כבקשה לדיון מחודש למרות שאני התבטאתי פה בוועדה באופן חלקי נגד זה, נגד הבדיקה של לוחות המשדרים מראש.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא נגיש את זה כרביזיה.

אתי בנדלר: אני מוחקת את הבקשה.

איתן כבל: יש לי בקשה, ואני אומר את זה גם לנו, חברי הכנסת – יש המון עניינים לדון בהם.

איתן כבל: אנחנו צריכים כולנו לזכור שמצד אחד אנחנו רוצים להוריד רגולציה - - -

איילת נחמיאס ורבין: לכן משכתי את הבקשה לרביזיה.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי כמה נושאים יותר קריטיים.

יואב קיש: בתור תפקידי כיושב-ראש ועדת הפנים החלטתי לעשות דיון דחוף מחר בבוקר בנוכחות המפכ"ל.

יואב קיש: זו הסיבה שיצאתי, אני מתנצל.

יואב קיש: אני חושב שזה תפקיד הכנסת כפיקוח פרלמנטרי לעניין.

דב חנין: לעשות את זה על חקירת משטרה מתנהלת?

יואב קיש: כולל פניות של חברי כנסת מהאופוזיציה.

יואב קיש: אבל לא נכנסים לדיון הזה.

יואב קיש: אז נדון ברביזיה.

איתן כבל: אתי בנדלר הציעה וקיבלתי את הבקשה – שלב ראשון מצביעים על איזה מהבקשות מאשרים לדיון.

יואב קיש: אוקיי, אז נעבור ככה.

יואב קיש: אני חייב להגיד שאני בדרך כלל נוהג אחרת – אני לוקח רביזיה ומחליט אם אני מקבל בה – אני דן בה.

יואב קיש: אבל אעשה את זה בשיטה שלכם.

יואב קיש: אז הבקשה לרביזיה להחלפת סעיף 5, סעיף 2 לחוק – התקבלה, הבנתי.

יואב קיש: נמשיך עם בקשות לרביזיות.

אתי בנדלר: הבקשה השנייה היתה לסעיף 3, המחנה הציוני חזר בו.

אתי בנדלר: הבקשה השלישית היא בקשתו של חבר הכנסת איוב קרא, שר התקשורת, רביזיה בסעיף 11.

אתי בנדלר: הוא מבקש שבסעיף 11 - - -

דב חנין: אני מבקש רביזיה על סעיף 9.

אתי בנדלר: סעיף 9 – אז צריך לפרסם את זה.

אתי בנדלר: כל המסמכים שקיבלנו גם מהשר, גם מחברת הכנסת שרן השכל ואולי גם מאמיר אוחנה, אינני זוכרת, וגם מהמחנה הציוני כללו שני נושאים – אחד, נושאים שבהם הוועדה קיבלה כבר החלטות, ולכן כדי לפתוח אותם צריכים בקשה לדיון מחדש, והיו הצעות לתוספות.

אתי בנדלר: הצעות לתוספות – לגביהן לא צריך הצעה לדיון מחדש, פשוט צריך לבקש מהיושב ראש להעלות אותן.

אתי בנדלר: יחליט היושב ראש לקבל את הבקשה – זה יעלה, יחליט לא לקבל - - -

דב חנין: כמובן שהגישה שבה אנחנו כרגע פועלים יש בה היגיון אבל היא גם יכולה מאוד מאוד לסרבל את הדיון.

דב חנין: אני אתן לך דוגמה של הצעה שאני מתכוון להציע.

דב חנין: היא יכולה להיתפס כרביזיה לעשרות סעיפים ובכל סעיף צריך יהיה לנמק את זה, אבל זה נראה לי יהיה די מיותר ודי מבלבל את המוח לכולם.

דב חנין: אני מציע, למשל, במקום המנגנון של ערוץ זעיר ערוץ יחודי לשוני.

דב חנין: אם אני אצטרך להגיש הצעה לרביזיה בכל סעיף שזה מופיע זה עשרות של בקשות וזה דיון שייקח לנו שעות רבות.

דב חנין: אני מציע לך, אדוני היושב ראש, לשקול לתת לי אפשרות לנמק את הרעיון הזה ואז הוועדה תחליט האם היא מקבלת את הרעיון הזה או לא.

דב חנין: אם היא לא מקבלת את הרעיון הזה היא נשארת עם המסלול שלה, לא צריך לנהל את זה עשרות דיונים בכל סעיף.

יואב קיש: מה זה המסלול שלה?

דב חנין: של הערוץ הזעיר.

יואב קיש: אני אומר לך בכנות – אנחנו לא נזוז ממהות החוק.

יואב קיש: אתה מציע פה רפורמה שלמה בחוק, אני אתנגד לה בכל תוקף, ולכן אני לא רוצה לפתוח את זה לדיון.

יואב קיש: אתה רוצה?

יואב קיש: אתה מוזמן לעשות איזה רביזיות על מה שאתה רוצה.

איילת נחמיאס ורבין: כל החוק הזה הוא רפורמה אחת גדולה שהתחילה מחוק של הצעת - - -

דב חנין: אין בעיה, אני אנמק את זה בכל סעיף.

יואב קיש: האם אתה רוצה את זה להתייעלות?

יואב קיש: האם אתה רוצה את זה ברמת המהות?

יואב קיש: לא הבנתי.

דב חנין: לא, אני לא רוצה לתקוע את הדיון.

דב חנין: זה מיותר.

יואב קיש: אז תנמק ואחר כך נמשיך.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: אני לא יודעת.

אתי בנדלר: לדעתי זה צריך להיות על סדר היום.

אתי בנדלר: מבחינתי שזה יהיה בקשה לדיון מחדש בנושא מסוים בהערה – כל הסעיפים שצריך לתקן אותם בעקבות זה.

דב חנין: ההצעה של היועצת המשפטית מקובלת עלי.

דב חנין: אני רק אגדיר את הנושא – תודה על רשות הדיבור.

דב חנין: אני מבקש דיון מחודש בסוגיית הערוץ הזעיר שהוא חלק מרכזי מהתיקון שהוועדה מתכוונת לקדם.

דב חנין: אני מציע במקום הערוץ הזעיר - - -זה הרבה מאוד סעיפים, אני מציע לייצר מסלול שמדבר על ערוץ ייחודי מבחינה לשונית.

דב חנין: הוא צריך לעמוד בשני תנאים: אחד, הוא לא משדר בשפה העברית, ושניים – ההיקפים הכלכליים שלו הם כמו שאישרה הוועדה.

דב חנין: ערוץ קטן של משדר בשפה העברית וההיקפים הכלכליים שלו הם כמו שאושרו על ידי הוועדה - - -

אתי בנדלר: עד 80 מיליון שקל.

דב חנין: עד 80 מיליון שקל יהיה ערוץ שיזכה למסלול הרגולטיבי המקל שהוועדה אישרה.

דב חנין: זו ההצעה שלי.

דב חנין: אם ההצעה הזו תתקבל היא כוללת, כמובן, שורה ארוכה של ניסוחים.

דב חנין: אני מדבר עליו מתחילת הדיונים בוועדה.

יואב קיש: גם ניהלנו על זה דיון עם חבר הכנסת עודד פורר.

עודד פורר: היתה הצעה שלי, גם.

יואב קיש: אמרנו בצורה הכי ברורה שאנחנו לא רוצים לייצר פה עוד קטגוריה.

דב חנין: זה במקום.

יואב קיש: בסדר, זו עוד קטגוריה.

יואב קיש: זה בנוסף.

יואב קיש: לכן זה נדחה, אבל את הדיון המלא נעשה ב-13:30.

יואב קיש: נמשיך.

יואב קיש: אני רוצה לעשות סדר.

יואב קיש: כרגע אושרה רביזיה לסעיף 2.

יואב קיש: הגענו לסעיף 11 שבו יש בקשה של השר.

יואב קיש: בסעיף 11 – מה בקשתו של השר?

דנה נויפלד: זה תיקון לסעיף 62(ו), שהוא הסעיף שעניינו חלוקה של הכספים שהתקבלו מה-bid על מספרי הערוצים, מספרי התיקים.

דנה נויפלד: כיום הנוסח מדבר על הקצאה - - - אני מדברת על תיקון בסעיף (ב) - - -

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: אני אומר לחברי הכנסת - - -

איילת נחמיאס ורבין: רק תזכירו לנו את הסכום הכולל של ה-bid.

קריאה: 35 מיליון, נראה לי.

יואב קיש: יש נושא שנכנסנו אליו וזה שהגדרנו שכספי ה-bid, הערוצים הייעודיים לא יהיו חלק מהעניין.

יואב קיש: במקביל הועלו כמה הצעות נוספות, אני חושב שמין הראוי לפתוח את הרביזיה ולדון בה לאחר מכן בצורה מסודרת.

יואב קיש: לא ניכנס עכשיו לבקשה עצמה, רק נחליט על הרביזיה.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את הבקשה לרביזיה – מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד – 4

יואב קיש: נמנעים – אין הבקשה לרביזיה התקבלה.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

אתי בנדלר: הסעיף הבא שהוגשו לגביו בקשות לרביזיה גם שלך, אדוני, וגם של השר הוא לסעיף 13 להצעת החוק.

אתי בנדלר: יש שם מספר סעיפים בסעיף 13 להצעת החוק – בקשה אחת היא של חבר הכנסת יואב קיש לתיקון בסעיף 71ו' לחוק הרשות השנייה, בהגדרת "בעל רישיון זעיר יעודי".

אתי בנדלר: בקשה שנייה שלך היא בסעיף 71ח(ד) לעניין חובת השקעה של 20% מההכנסות השנתיות בהפקה ישראלית.

אתי בנדלר: בקשה שלישית היא לסעיף 71ח(א) של השר.

אתי בנדלר: הוא מבקש לבטל את אי התחולה של פקודת הטלגרף האלחוטי על בעל רישיון זעיר.

אתי בנדלר: באותה הזדמנות אני מעירה שאם הבקשה הזו תתקבל הוא מבקש לתקן גם את סעיף 32ב' לחוק העיקרי שהצעת החוק לא כוללת - - -

יואב קיש: מקובל.

יואב קיש: חוץ מהרביזיות האלה לסעיף 13 יש עוד רביזיות?

אתי בנדלר: ודאי, לסעיף 13 קודם כל.

איילת נחמיאס ורבין: גם לנו היתה רביזיה.

איילת נחמיאס ורבין: ביקשנו למחוק את המילים - - - 71ח(ג)(1)- את הנושא של הפטור מחברת חדשות.

אתי בנדלר: גברתי צודקת כי זה לסעיף 13 ולסעיף 17 כאחד.

יואב קיש: אני רוצה להגיד כך – לגבי הבקשות האלה, יש גם בקשות של השר שחלקן טכניות.

יואב קיש: יש עוד נושא שעלה בשיחות שלי עם חבר הכנסת עודד פורר וגם עם ערוץ אלה TV – כמה דברים שאנחנו רוצים לבחון שוב ולשנות, וגם נושא מאוד מהותי לגבי חברת החדשות שאני מתנגד לו אבל כן בכוונתי לעשות בו דיון ולכן אני רוצה שהסעיפים שהגדרנו ייפתחו לרביזיה.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את כל הסעיפים.

יואב קיש: מי בעד הרביזיה?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד – רוב

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: הרביזיה לסעיף 13 התקבלה.

יואב קיש: אני עובר סעיף סעיף, לא מסתכל על 17.

לאה ורון: חברת הכנסת סבטלובה הצביעה במקום חבר הכנסת כבל.

יואב קיש: אנחנו אישרנו רביזיה לסעיף 13 על הגדרת "בעל רישיון זעיר ייעודי".

יואב קיש: שתי הערות של השר לסעיפים הרלבנטיים לנושא הטלגרף, סעיף ג(1) שידור חדשות וסעיף (ד).

יואב קיש: כל הרביזיות לסעיף 13 אושרו.

אתי בנדלר: סעיף 14 יש בקשות שלך, 14(2)(ג)(1).

אתי בנדלר: מדובר על תיקון סעיף 83.

יואב קיש: זה הנושא של חומר שיווקי שכולם מכירים את מחול השדים המיותר, לתפיסתי, שהיה בעניין הזה.

יואב קיש: אם רוצים – בוודאי כשזה לא מפריע לי וזה עושה טוב לאחרים אז אני חי עם זה יפה מאוד.

יואב קיש: אז אני מעלה את ההצעה לרביזיה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד – רוב

יואב קיש: נמנעים – אין הרביזיה לסעיף 14 התקבלה.

יואב קיש: הרביזיה לסעיף 14 התקבלה פה אחד.

אתי בנדלר: הבקשות לתיקון 14 בנושא התוכן השיווקי.

אתי בנדלר: הסעיף הבא – לסעיף 16.

אתי בנדלר: תיקון התוספת השנייה.

אתי בנדלר: שניהם מדברים על תיקון סעיף 5 ו-5(א) לתוספת השנייה.

אתי בנדלר: חבר הכנסת איתן כבל הגיש בקשה לתיקון סעיף 5(א) לתוספת השנייה לעניין הרעת היקף ההכרה בהשקעה בסרטים ישראלים כסוגה עילית, והמחנה הציוני ביקשו אותו הדבר.

יואב קיש: חבר הכנסת כבל פנה אלי ואני הבנתי שגם המחנה הציוני עם הדרישה לשנות את הסיכומים שהיו עד כה בוועדה, חלקם על דעת חלק מהנוכחים, חלקם נגד, למשל – נושא הקולנוע.

יואב קיש: הלכנו לפשרה של 75% ואני מבין שיש לו השגות לעניין הזה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שאני, בעניין כל הסיכומים שהושגו בנושא תוכן ויצירה וכל הדברים האלה – אני לא הולך לשנות כלום.

יואב קיש: אני הולך לדחות גם את כל הרביזיות שבעניין הזה, ולכן זו כוונתי.

יואב קיש: נשמע את המנמק ואחר כך נמשיך.

איילת נחמיאס ורבין: למה אתה מראש - - -

יואב קיש: אמרתי את דעתי, חברת הכנסת ורבין.

איתן כבל: אנחנו לא מדברים על החדשות - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: חדשות השארתי.

יואב קיש: אמרתי שאני מתנגד, אבל הנושא מהותי ואני אפתח אותו לדיון נוסף.

דב חנין: אני גם מבקש להירשם על נושא היצירה.

איתן כבל: אני אומר כך - - -

אתי בנדלר: יש שתי בקשות שונות בסעיף הזה.

אתי בנדלר: אחת זה – השקעה בסרטים ישראלים, ואחת – הסוגה העילית.

איתן כבל: העניין הוא כזה – אני זוכר את הפשרה של אדוני.

איתן כבל: לא אהבתי אותה אבל גם קיבלתי אותה.

איתן כבל: מה בעצם אני רוצה לומר?

איתן כבל: בעניין הזה אני מספיק הגון כדי לומר שאני אמרתי שאינני אוהב את ההצעה אבל יחד עם זאת אני רוצה לדעת: היצירה הישראלית, המקומית, נפגעת.

איתן כבל: אי אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: אני מאלה שלא סבורים שצריך להטיל את זה לפתחם של החברות המשדרות אבל יחד עם זאת אי אפשר לקחת בלי לתת מענה אחר לאחרים – מה העניין?

איתן כבל: מה אנחנו עושים כל הזמן, מנסים לייצר סוג של איזון, אבל בסופו של עניין אנחנו פוגעים ביצירה הישראלית יותר ויותר.

איתן כבל: היום זה כלי.

איתן כבל: אז, כשעשינו את ההסכם – זה לא יום הרת עולם אבל זו כן נקודה שבמידה רבה אם אתה לא יודע לתת לי אותה יש לי עוד נקודות רבות שתצטרך לתת לנו.

יואב קיש: עד היום הצלחנו להימנע מחילוקי דעות.

יואב קיש: פה אני אומר – אני לא הולך לפתוח את הסיכומים שהושגו, אני רוצה לשמר את מה שסוכם, באמת במורכבות רבה על כל הצדדים, כמו שאומרים, אף צד לא יצא מרוצה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מסכימה עם זה.

יואב קיש: מותר לא להסכים, תצביעי נגד.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת כבל.

יואב קיש: לא, אני לא נותן דיון נוסף.

איילת נחמיאס ורבין: יואב, חלק מהדיון מתקדם כי לך - - - תן לומר משהו.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי הערה לסדר, עם כל הכבוד.

יואב קיש: אני אחרוג ממנהגי כי אני רואה שמאוד חשוב לך.

יואב קיש: בבקשה, יש לך זכות דיבור.

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך מדוע, משום שאנחנו, במחנה הציוני, ואני יכולה להעיד גם על חברי מהסיעות האחרות – מאוד השתדלנו לצמצם את גדר המחלוקות לדברים המהותיים בלבד.

איילת נחמיאס ורבין: לכן, כאשר אני מתעקשת להביא נימוק אני מצפה שיתאפשר לי לנמק, כולל זה שכאשר לא היית פה משכתי את אחת הרביזיות.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו באמת מנסים לצמצם את גדר המחלוקות.

איילת נחמיאס ורבין: יש לנו כמה פילים ויהיה לנו יהיה לנו גם בתיקון שהשר ביקש על הנושא של חלוקת ה-bid, הוא הניח לפתחנו משהו מאוד מאוד כבד.

איילת נחמיאס ורבין: כל מה שאני רוצה להגיד פה – הגענו פה לפשרה לא טובה.

איילת נחמיאס ורבין: בהקשר של חלוקת הסוגה, אני חושבת שאם תשאל את הברודקסטרים הם יגידו לך – מה פתאום, אנחנו בעצמנו בפועל משקיעים הרבה יותר מה-20% האלה שאנחנו הותרנו בנושא הדרמה.

יואב קיש: אז אתה עושה את זה כי זו הערה של הברודקסטרים?

איילת נחמיאס ורבין: לא, כי אני חושבת שזה נכון, כי אני בן אדם רציני ולפני שהכנתי את ההסתייגויות דיברתי עם אנשים שחשבתי שיש להם משמעות בהחלטה איזה הסתייגויות מגישים, כמו שאני מניחה שאתה עשית, ונפגשת עם כל הברודקסטרים .

יואב קיש: ברור, ברור.

איילת נחמיאס ורבין: יפה, אז גם אני עושה את זה.

יואב קיש: זה פשוט לא מסתדר לי שהם רוצים לשנות את זה לכיוון הזה.

איילת נחמיאס ורבין: הם לא רוצים, הפנייה בכלל לא היתה מהם.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עברנו על זה וחשבנו שזה לא כדרך הטבע.

איילת נחמיאס ורבין: זו לא חלוקה טבעית והגיונית ואני יודעת שהיצירה הישראלית חשובה לך גם, אני מבקשת שתחזור בך בעניין הספציפי הזה כי יש עוד הרבה עניינים אחרים שקשורים לתוכן שאנחנו לא מבקשים עליהם רביזיה.

איילת נחמיאס ורבין: בנושא הזה אני חושבת שצריך לדון מחדש.

איתן כבל: אני יכול להציע הצעה?

יואב קיש: לא, אנחנו הולכים להצבעה.

איתן כבל: בבקשה, תן לי, אני רוצה להגיע לפשרה.

איתן כבל: אתה הולך לסגור עניין שיש לו גם השלכות וחיבור לעוד פגיעה ביצירה.

איתן כבל: אני אומר לך: אפשר למצוא פתרון לעניין הזה.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את הבקשה לרביזיה בסעיף הזה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – אין הרביזיה לא התקבלה.

יואב קיש: הבקשה לרביזיה לא התקבלה.

אתי בנדלר: הסעיף הבא – סעיף 17 להצעה.

אתי בנדלר: הבקשות לדיון מחדש בסעיף 17 הן כדלקמן:

אתי בנדלר: חבר הכנסת דב חנין ביקש שהתוספת השלישית תבוטל וששידור החדות יהיה בהתאם להוראות החוק ללא תיקונים באמצעות חברת החדשות.

אתי בנדלר: חבר הכנסת קיש ביקש - - -

יואב קיש: יש בקשה לרביזיה לדיון על הסעיף או לביטול הסעיף – אני לא חושב שאני רוצה לבטל, אני כן מוכן לפתוח את הסעיף עצמו לרביזיה.

יואב קיש: האם הבקשה של חבר הכנסת חנין לביטול הסעיף אומרת ש - - -

אתי בנדלר: הבקשה של חבר הכנסת חנין מורכבת משני חלקים.

אתי בנדלר: הסעיף שקובע שערוץ זעיר שמחליט לשדר חדשות יהיה פטור מהחובות לפי סימן ד' לחוק הרשות השנייה ובמקום זה יחולו עליו הוראות התוספת השלישית, הוא מבקש לבטל את עצם הפטור מהחלת הוראות החוק כפי שהוא, ולכן הוא רוצה לבטל במקביל גם את התוספת השלישית, כי שני הדברים האלה לא יכולים לעמוד ביחד.

אתי בנדלר: כמו כן יש בקשה זהה של המחנה הציוני.

יואב קיש: על ביטול.

יואב קיש: אני רוצה לפתוח את זה לדיון, לא על ביטול.

אתי בנדלר: כל בקשה לדיון מחדש כוללת גם בקשה לדיון מחדש.

יואב קיש: אז השאלה אם אני צריך פה, משפטית - - -

דב חנין: אם אתה פותח את זה לדיון מחדש יכולות להיות לזה - - -

אתי בנדלר: על כל התוספת השלישית?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד – רוב

יואב קיש: נמנעים – אין בקשת הרביזיה על התוספת השלישית בסעיף 17 התקבלה.

יואב קיש: הרביזיה התקבלה.

יואב קיש: פתחנו את התוספת השלישית לדיון מחדש.

אתי בנדלר: הלאה – בסעיף 18.

אתי בנדלר: השר מבקש(ב-(4) ו- (9), וקשור לזה גם סעיף 21(2)(ג) – החלפת ההסדר המוצע לעניין העברת ערוצים זעירים שאינם ערוצים ייעודיים לרבות בתקופת המעבר כך שיחולו לעניין זה הוראות סעיף 6לד, ו-6מט(5) לחוק התקשורת.

דנה נויפלד: זה יותר עניין טכני, לא משהו מהותי שהופיע בהסדר.

יואב קיש: בסדר, זה יפתור בעיה משפטית.

יואב קיש: מה עוד?

אתי בנדלר: אתה מבקש במקום ביטול סעיף 6לד תיקונו והתאמתו לערוצים נושאיים - - -

דנה נויפלד: את פסקה (6) צריך לפתוח - - -

אתי בנדלר: וחברת הכנסת שרן השכל מבקשת ב-18(2)(ב) בעניין החלת החובה לשמור על אפיק השידור לפי סעיף 6כא1 לחוק התקשורת גם לגבי בעל רישיון זעיר וגם לאחר תקופת המעבר.

דנה נויפלד: יש עוד שני דברים – בפסקה (6) וגם בפסקה (7).

דנה נויפלד: (6) זה בעקבות התיקון של שבוע שעבר.

נעמה דניאל: פסקה (7) לא אושרה, דנה.

דנה נויפלד: אנחנו מבקשים לפתוח את פסקה 6 כיוון שפסקה 6 מבטלת את סעיפים 6לד(2) עד 6לד(3).

דנה נויפלד: 6לד(3) יש בו שלושה סעיפים קטנים.

דנה נויפלד: שניים מהם בוטלו בשבוע שעבר ונוצר סעיף 6לד(3)(א), אותו אנחנו לא רוצים לבטל.

דנה נויפלד: לכן צריך לדון מחדש בסעיף הזה.

אתי בנדלר: אצלי כתוב שאתם ביקשתם בפסקה 4 ובפסקה 9.

אתי בנדלר: פלוס 6?

אתי בנדלר: בפסקה 5 אתם לא מבקשים דיון מחדש?

קריאות: - - -

דנה נויפלד: בגלל קיש – רוצים.

דנה נויפלד: אז תפתחי כבר את הכל.

אתי בנדלר: אז מסתבר שעל כל הפסקאות, חוץ מפסקה אחת שכבר אושרה.

יואב קיש: בפסקה 18, חוץ מפסקה 1 שכבר הצבענו עליה ואישרנו אותה, יש הרבה תיקונים שהם משפטיים.

יואב קיש: אין שם כוונה לשנות מהות, להבנתי.

יואב קיש: נכון?

אתי בנדלר: חוץ מהבקשה של חברת הכנסת שרן השכל.

שרן השכל: אני מבקשת שאפיק השידור יישמר לא רק לתקופת המעבר אלא גם לאחר תקופת המעבר.

יואב קיש: אז אני פותח לרביזיה את סעיף 18 ללא סעיף (1) שעליו כבר הצבענו.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד הרביזיה – רוב

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: תודה, הבקשה לרביזיה התקבלה.

אתי בנדלר: סעיף 20ד(3) – בקשת חברת הכנסת שרן השכל לעניין סמכות המועצה לסרב לתת רישיון קבוע לבעל רישיון מותנה, היא מציעה שהסירוב יהיה רק בשל הפרה מהותית של הוראות החוק, שתחול על המועצה חובת הנמקה - - -

יואב קיש: זה לא ברור?

יואב קיש: זה לא מובן מאליו?

אתי בנדלר: חובת ההנמקה זה ברור, זה עקרונות המשפט הפלילי.

אתי בנדלר: הדברים האחרים זה בניגוד להחלטות שהיו בוועדה.

יואב קיש: שרן, זה לגמרי בלב ההחלטות שעשינו.

יואב קיש: בסוף, המועצה, בסוף, אם תהיה בעיה מהותית היא לא תיתן רישיון והיא תצטרך לנמק.

יואב קיש: יש פה חשש מיותר של הערוצים הייעודיים שהם לא יקבלו רישיון.

יואב קיש: אי אפשר לקבל החלטת מנהלית ללא נימוק.

יואב קיש: תהיה להם הזכות לערער ולפנות לכל הגורמים.

יואב קיש: תסירי את זה, אין סיבה.

שרן השכל: טוב, בסדר.

אתי בנדלר: העניין הבא הוא בסעיף 21.

אתי בנדלר: כאן יש בקשות שלך, אדוני, לגבי תחולת הוראות סעיף 41ב(2)(4) לחוק ערוץ זעיר ייעודי שהפך להיות זעיר ומבקש למכור את אחזקותיו.

אתי בנדלר: יש בקשה של חברת הכנסת השכל.

דנה נויפלד: פסקה (2)(ג) צריך לפתוח גם.

אתי בנדלר: לבקשת מי?

דנה נויפלד: אם אנחנו משנים באופן טכני, זה המשלים של אם אנחנו משנים את 6לד.

אתי בנדלר: אוקיי.

אתי בנדלר: אז אנחנו מדברים קודם כל על תחולת הוראות סעיף 41ב(2)(4).

אתי בנדלר: יש את הבקשה של השר לעניין (2)(ג) ובנוסף לזה יש את הבקשה של חברת הכנסת שרן השכל לעניין סעיף 21(2)(א) שהיא מבקשת שאי התחולה של סעיף 33א(2)(ב) לחוק העיקרי תוארך גם לאחר תוקפת המעבר וגם לגבי ערוץ זעיר.

אתי בנדלר: זה הסעיף שחל רק בתקופת המעבר לגבי ערוץ זעיר ייעודי, והיא מבקשת את זה לגבי כולם.

קריאות: - - -

יואב קיש: נבדוק את זה, אבל יכול להיות שבסוף לא נצטרך.

יואב קיש: אז בסעיף 21 – אני מעלה להצבעה את הבקשה על הרביזיה, בסעיפים הרלבנטיים.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד הבקשה לרביזיה – רוב

יואב קיש: נמנעים – אין בקשת הרביזיה לסעיף 21 התקבלה.

יואב קיש: הבקשה התקבלה.

אתי בנדלר: ייתכן שיש בקשות לדיון מחדש לסעיפים נוספים של חברת הכנסת שרן השכל אבל כפי שאמרתי בתחילת הישיבה – למעשה לא הספקתי - - -לא הסתייגויות, רק בקשות לדיון מחדש.

יואב קיש: אז קודם כל – אישרנו רביזיות.

יואב קיש: מעבר לכך יש נושאים שצריך להצביע עליהם, גם, והסתייגויות כמובן.

יואב קיש: אני רוצה לרכז עכשיו כי החל מהנקודה הזו לא אקבל בקשות לרביזיה.

יואב קיש: אני רוצה לומר כמה דברים: ראשית, המשימה העיקרית, ואני אומר את זה לכולם – היתה לשמר את הערוצים הייעודיים הקיימים, ביניהם ערוץ 20, ערוץ אלה TV, ערוץ 9 וערוץ 24.

יואב קיש: המטרה היתה שאף אחד מהם לא ייסגר.

יואב קיש: נושא נוסף, עשינו פה תיקונים שבאו לאזן או להקל על הערוצים המסחריים הגדולים במעבר שלהם מזיכיון לרישיון עם הפיצול, ואני חושב שעשינו פה מהלך מאוד משמעותי לטובת הערוצים הגדולים המסחריים.

יואב קיש: במקביל, כאשר ניסינו לאזן, ואני חושב שהוועדה פה עשתה פה איזונים ראויים ונכונים עם כל מה שקשור ליוצרים ולדרישות היצירה מאותם ערוצים, ובנוסף, הקלת רגולציה משמעותית בזכות יושב ראש הרשות השנייה, יוליה, שבלעדיה המהלך הזה היתה בלתי ניתן להשלמה, ובעניין הזה באמת יש לנו איחולים ותודה על שיתוף הפעולה, על הורדת רגולציה משמעותית על כל השחקנים, פתיחת השוק – וזו היתה המטרה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שיש עוד נושא אחד, של הרדיו האזורי – דנו עליו ואמרנו שנדון בו היום.

יואב קיש: אנחנו צריכים להצביע עליו?

יואב קיש: נדון עליו ב 13:30.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לפחות את כוונתי, לאחר שיחות שעשיתי עם שחקנים בשוק לגבי הרדיו האזורי.

יואב קיש: היה פה דיון מאוד ארוך האם אנחנו פותחים ומאפשרים לערוץ זעיר להחזיק ברדיו אזורי – לצורך העניין, להשתתף במכרז לרדיו אזורי, כשבעצם החוק היום מונע בצורה גורפת את הדבר הזה.

קריאה: ערוץ זעיר וערוץ גדול – לא.

יואב קיש: עד 80 מיליון שח הכנסה, ערוץ זעיר.

קריאה: הם עושים את זה.

יואב קיש: הם עושים את זה, הם בתהליכים של זה – אנחנו כל הזמן אמרנו שלא נפגע בהם.

יואב קיש: אז אני רוצה לאפשר לזעיר ייעודי אפשרות של בין אם זה מכרז או בעלות ברדיו אזורי.

יואב קיש: זה מה שאמרתי שאני אעלה.

יואב קיש: אנחנו נדון על זה ב-13:30.

רועי פולקמן: זה קיים גם היום?

יואב קיש: היום הם בחוק אחר, אין להם בעיה, אין להם את המגבלה הזו.

קריאות: - - -

יואב קיש: אנחנו מאפשרים להם היום – את אותו מנגנון ניקח גם במקרה שהם גדלים.

יואב קיש: מה הכוונה?

יואב קיש: יש להם היום אפשרות להיות במאה אחוז להיות בבעלות יחידה, בתור זעיר ייעודי, מה שהיה חלק מהחשיבה – אני לא אזכיר פה לכולם.

יואב קיש: אמרנו שאם הם גדלים, יוצאים מהערוץ הזעיר – יש להם שנתיים למכור.

יואב קיש: אני חושב שאת אותה מגבלה אפשר גם לקחת לנושא הזה ואז אתה מאפשר - - -

רועי פולקמן: אבל ההכנסות הן מאוחדות?

דב חנין: אני אנסה להיות קצר – אני גם אנסה לעשות סדר בהסתייגויות ובבקשות לדיון מחדש.

דב חנין: אני רק אומר למען הפרוטוקול: בסיעה שלנו, הרשימה המשותפת אני הוחלפתי על ידי חבר הכנסת טיבי.

דב חנין: ההחלפה הזו לא הושלמה פורמלית על ידי הוועדה או ועדת הכנסת וכתוצאה מזה, בתפר בינינו נפלו כמה קשיים ולכן לא עקבנו אחרי הדברים בצורה מסודרת.

דב חנין: חבר הכנסת טיבי יציג את הנושאים שהוא מלווה אותם ואני אציג כמה נקודות, שעל חלקן הוועדה כבר החליטה ועל חלקן – לא.

דב חנין: אני אומר כך: נקודה ראשונה היא בסעיף 5 בסעיפים קטנים (ב)ו –(6).

דב חנין: זה נמצא בחוק הקיים בסעיף 2, שמתקן את סעיף 5 של החוק העיקרי.

דב חנין: אני מבקש להשאיר את הנוסח הקיים היום בחוק שמדבר על מגוון הדעות ולא להסתפק בעידוד התחרות.

דב חנין: אני אנמק בהמשך.

דב חנין: הזכרתי קודם ואומר במשפט, שאת הערוץ הזעיר אני מבקש להחליף ב- "ערוץ זעיר לשוני".

דב חנין: לזה יש המון משמעויות והמון נקודות.

דב חנין: בנושא חובת ההפקה העצמית, אני מבקש שתוגדל חובת ההפקה העצמית אבל היא תיעשה בלי לפגוע בחובת הרכישה ממפיקים ויוצרים עצמאיים.

דב חנין: זאת אומרת שחובת הרכישה ממפיקים ויוצרים עצמאיים תישאר בגובה הקיים הנקוב היום בחוק.

דב חנין: אני מבקש למנוע תוכן שיווקי בתוכניות דוקו.

דב חנין: אני מבקש להשאיר את המגבלות הקיימות היום בחוק גם בנושא של בעלות זרה גם בנושא של בעלות יחידה.

אתי בנדלר: זה עדיין לא הוצבע.

דב חנין: אז אם זה יתקבל אני מבקש הסתייגות.

דב חנין: בסעיף 9 אני מבקש דיון מחודש שישאיר את חובת הקביעה של כללים לעניין שידור בשפה הערבית - - -

יואב קיש: אלה הסתייגויות?

דב חנין: לא, זה בקשות לדיון מחדש.

יואב קיש: אי אפשר.

יואב קיש: הסתייגויות אני אקבל עכשיו.

יואב קיש: בקשות לדיון מחדש – עברנו.

דב חנין: גברתי, היועצת המשפטית.

דב חנין: אין לי שום בעיה שאם הסעיף נסגר ואין אפשרות לעשות דיון מחדש, שהסתייגותי תירשם כתוספת לסעיף.

דב חנין: זה ייצר חקיקה מאוד מאוד מסורבלת, אבל אני עומד על זכותי שהדברים שאני רוצה להגיד ייאמרו - - -

יואב קיש: ואז התוספת – מצביעים עליה כתוספת?

אתי בנדלר: אני לא מכירה, אדוני, את התהליך הזה.

אתי בנדלר: אני חושבת שזכותו של חבר הכנסת דב חנין עד סיום הדיונים להגיש בקשות לדיון מחדש.

אתי בנדלר: עם כל זה שזה מטיל עלי מעמסה בלתי אפשרית כמעט – ואני כבר רואה איך אני לא עומדת בזה בכלל.

אתי בנדלר: עדיין, אי אפשר - - -

יואב קיש: כל מה שרשמת מחייב אותנו עוד פעם הצבעות על רביזיה - - -

אתי בנדלר: לבדוק מה מתוכם זה רביזיה ומה לא רביזיה - - -

יואב קיש: אז תזקק ל 3-2 נקודות עיקריות.

אתי בנדלר: אבל ההצעה הזו היא לא קבילה.

אתי בנדלר: אם סעיף התקבל וכתוב, למשל, ששידורים יהיו בשפות העברית, הערבית, הרוסית, האמהרית והתיגרינית.

אתי בנדלר: לא כותבים כך חוק, אני לא אכתוב כך חוק, אני מאוד מצטערת.

יואב קיש: דב, בוא תמקד מכל הנקודות שלך שלוש נקודות.

דב חנין: על חלק גדול מהנושאים הוועדה עדיין לא הצביעה.

דב חנין: נקודה אחרונה – זו הבקשה לדיון מחדש שכבר נרשמה.

דב חנין: אני מבקש להשאיר בסעיפים - - -

יואב קיש: כל התוספת השלישית נפתחה, אז יהיה דיון על זה.

דב חנין: יופי.

אחמד טיבי: ברשותך, 3-2 הערות לאלה TV, הערוץ הערבי.

אחמד טיבי: בחלק יכול להיות שדנתם.

אחמד טיבי: הנקודה הראשונה – זיכיון לשידורי רדיו.

אחמד טיבי: מבוקש כי כל עוד הערוץ הוא במעמד של ערוץ זעיר, סעיפים 41(א), בכל הנוגע, 41(ג), 41(ג)(א) ו-41(ג)(3) ו- (ג)(5) וכן סעיפים 72ג(א) בכל הנוגע ל-41 - - -

אחמד טיבי: אני מנהל את ישיבת ועדת הכספים.

יואב קיש: אז רק תגיד את דעתך – אתה תומך בלאפשר לזעירים הייעודיים לשמר אחזקות ברדיו, זה מה שאתה אומר.

אחמד טיבי: היושב-ראש בכיוון.

אחמד טיבי: זו נקודה ראשונה.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה – סעיף 13.

אחמד טיבי: סעיף 71ח(ד) – מבוקש שתחת קביעת התחייבות להשקעה של 20% מתוך ההכנסות - - -

יואב קיש: שזה לא יחול על זעיר ייעודי – אני פתחתי על זה רביזיה.

יואב קיש: אנחנו נדון בזה.

יואב קיש: זו רביזיה שכבר ביקשתי.

אתי בנדלר: לא הצלחתי לעקוב.

אחמד טיבי: סעיף 13.

אחמד טיבי: סעיף 71ח(ד) – מבוקש שתחת קביעת התחייבות להשקעה של 20% מתוך ההכנסות בהפקה ישראלית - -

יואב קיש: מה שאתה אומר זה נושא שאני פתחתי עליו רביזיה .

אחמד טיבי: - - כהגדרתה – תבוא התחייבות לכך שלפחות 50% מכלל התוכניות שיופקו על ידי הערוצים הזעירים, לרבות זעיר ייעודי, או בסוגריים – טייבה, תהיינה הפקות ישראליות בהגדרתן.

יואב קיש: הנושא שעלה – אנחנו הגדרנו שערוץ בעל רישיון זעיר ישקיע 20% מהכנסותיו השנתיות בהפקה ישראלית.

יואב קיש: זה נושא שהסתבר שהוא מקשה במידה מסוימת על חלק מהערוצים הייעודים, ודאי על ערוץ אלה TV ולכן ניסינו למצוא מנגנון אחר.

יואב קיש: נפתח את זה לרביזיה ונדון.

יואב קיש: בכוונתי כן ללכת לקראת אלה TV בעניין הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: הנקודה השלישית - סעיף 21(5), נדמה לי שזה הוצג על ידי אחרים ואולי גם על ידי היושב-ראש בכבודו ובעצמו – מבוקש שהמועצה לשידורי כבלים ולווין תבהיר מה הן מחויבויות העבר הרגולטוריות בהן נמצאה אי עמידה ושיובהר כי מחויבויות העבר הרגולטוריות האמורות יהיו כאלה שניתן להמירן בחובת השקעה של 20%.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: זה הסעיף.

יואב קיש: אז מה אתה רוצה לעשות אתו?

נחשון אקסלרד: מה שלא ברור – שאם יהיה פה גם מצב שבו המועצה תאמר – יש גם הפרות, או אי עמידה, שלא ניתן להמיר אותן להפקות מקומיות ואז יהיה לנו מצב שבעצם לא עשינו כלום כי הערוץ לא יהיה זכאי לקבל רישיון מהרשות השנייה, וכל הדיונים שעשינו פה היו לריק כי הערוץ ייסגר.

איתן כבל: זה כמו אם אתה מקבל בעבודה שלך דוח – אז אתה משלם את זה.

יואב קיש: נובע מאי עמידה בהפקות בסוגה.

יואב קיש: זה יומר בשיטה שאמרנו.

יואב קיש: רוב רובן המוחלט של המחויבויות הכספיות של הערוצים נובע מאי עמידה בהפקות למיניהן, או התחייבויותיהם המכרזיות שהיו להפקות בסוגה.

יואב קיש: זה יומר בשיטה שאמרנו.

יואב קיש: אם יש חוב – סתם אני זורק – שעולה כסף לשלם X עבור רישיון ולא שילמת, את זה אי אפשר לעשות.

נחשון אקסלרד: אנחנו לא מדברים על זה.

אחמד טיבי: אלא על מה?

נחשון אקסלרד: אני לא יודע על מה, אבל אני רוצה לדעת - - -

יואב קיש: אבל אני גם לא יודע על מה.

יואב קיש: זה בדיוק העניין.

קריאה: לפרוטוקול – גם אנחנו לא יודעים על מה.

נחשון אקסלרד: לא הבנת מה אני רוצה.

נחשון אקסלרד: אז קודם אני אסביר.

נחשון אקסלרד: כל מה שאני מבקש זה שתבוא המועצה ותגיד האם יש אי עמידה בתנאים כאלה או אחרים שלא ניתן להמיר אותם בהפקות מקומיות, והאם אי עמידה שכזו יכולה להיות משהו שמונע רישיון.

חי שגב: קודם כל, ככל שידיעתי משגת, החובות נוגעות להפקות מסוג כזה או אחר.

חי שגב: בי"ת, אני רוצה אני רוצה להזכיר ולחדד שמי שיקבע את עקרון ההמרה והאופן שלו זה לא המועצה לשידורי כבלים ולווין אלא הרשות השנייה.

נחשון אקסלרד: זה לא מה שכתוב בהצעת החוק.

נחשון אקסלרד: בהצעת החוק כתוב שהמועצה לשידורי כבלים ולווין היא תקבע - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: היא תעביר סיכום מסודר.

יואב קיש: הם יעבירו את הסיכום שלהם מי שינהל את הגבייה דרך המנגנון הזה זה הרשות השנייה.

אתי בנדלר: ולא רק זאת, אני מזכירה שהבדיקה לגבי השנה הנוכחית עוד לא התחילה בכלל.

אתי בנדלר: אז איך אפשר - - -

מירי נאור אליאס: אם אפשר בעניין הזה רק לחדד, כי אתה עכשיו אמרת שזה כולל גם סוגה עלית, ההגדרה איפה שזה כתוב כרגע בחוק לא ברורה, ולא נובע מכך ש - - -ולכן אני מבקשת לחדד - - -

יואב קיש: זה – תגידי לי למה לא, בואי נסתכל.

נגה רובינשטיין: אז עכשיו יש על זה דיון?

יואב קיש: לא, אני קורא את הסעיף שעליו מדבר אחמד טיבי: "לא קיים בעל הרישיון מחויבויות שחב בהם ערב יום התחילה לפי חוק התקשורת.

יואב קיש: ..." – זו ההגדרה: "מחויבויות שחב בהם ערב יום התחילה לפי חוק התקשורת, או לפי תנאי רישיונו, יוציא בכל שנה נוסף על ההשקעה 20% לשם קיום ההתחייבויות כאמור".

יואב קיש: מה לא ברור בזה?

מירי נאור אליאס: סעיף (ב).

יואב קיש: "(ב) מחויבויות שהמועצה לשירותי כבלים ולווין קבעה שניתן היה לקיימן על ידי הוצאת על הפקות מקומיות ניתן לקיימן...." =- זה ברור שכאן זה גם סוגה עילית, זה ברור.

יואב קיש: זה לא ברור?

קריאות: - - -

יואב קיש: זה הגיוני.

יואב קיש: את הדבר הזה אני יכול להבין.

נחשון אקסלרד: אני חוזר ואומר עוד פעם שבניגוד למה שנאמר כאן, כתוב כאן במפורש שמי שיקבע אם זה ניתן להמרה - - -

יואב קיש: אני אגיד לכם.

יואב קיש: אנחנו בנינו מנגנון להחזר החובות דרך הניהול של הרשות השנייה.

יואב קיש: במנגנון כתוב שהמחויבויות הן רק על הוצאה על הפקות מקומיות, אבל ברור שאם היו מחויבויות גם לסוגה עלית הן גם נמצאות שם, במנגנון הזה.

יואב קיש: כל מחויבות להפקה בעניין הזה צריכה להיכנס שם.

יואב קיש: לכן צריך להוסיף סוגה עלית לסעיף, זה הכל.

רעיה עדני: הכוונה היא שיומרו הפקות מסוגה עלית להפקות מקומיות רגילות?

יואב קיש: אני רוצה שיהיה להם מנגנון שהם יוכלו לפתור את כל החובות שלהם.

יואב קיש: כל מה שיש להם בהפקות מקומיות בסוגה עלית – יוכלו לעשות מצדי בהפקות מקומיות.

רעיה עדני: לא, אי אפשר.

רעיה עדני: סוגה עלית זו סוגה עלית.

יואב קיש: אז מה שבהפקות מקומיות – בהפקות מקומיות ומה שבסוגה עלית – סוגה עלית.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: 20% מההכנסות יופנו או להפקות מקומיות או לסוגה עלית, בהתאם לסוג ההתחייבות.

יואב קיש: בסדר?

אתי בנדלר: אני רוצה לומר שלא זה מה שכתוב.

אתי בנדלר: דווקא אפשר יהיה להמיר את זה להפקות מקומיות – זה מה שכתוב, כי יש את הסיפה שאומרת: "ולא יחולו לעניין זה הגבלות סוג תוכן ההפקות המקומיות".

יואב קיש: סןגה עלית מוגדר כהפקה מקורית?

אתי בנדלר: זה סוג של הפקה מקומית, כן.

יואב קיש: אז הנה, החוק מקל על מה שהמשרדים רוצים.

דנה נויפלד: לא, - - - משהו אחר.

דנה נויפלד: הסיפה הזו נועדה כי אם הם היו אמורים לעשות - - -מורשת, אז הם לא יצטרכו לעשות דווקא מורשת.

אתי בנדלר: אז בואי נגיד שהנוסח הנוכחי הוא רחב ממה שהיתה הכוונה שלכם, אם כך.

קריאות: - - -

יואב קיש: מה רמת המחויבויות בסוגה עלית – סכומים גבוהים או לא?

יואב קיש: על מה אנחנו מדברים?

קריאה: לא, לא סכומים גדולים.

יואב קיש: נו אז מה אנחנו מתעסקים בסכומים נמוכים?

יואב קיש: עזבו, אני לא מתעסק בזה.

אתי בנדלר: אז מה אתם רוצים שייאמר, בעצם?

יואב קיש: אני אגיד כך – כל המחויבויות שלכם בנושא הפקות יכולים לחזור דרך 20% השקעה מהמחזור.

יואב קיש: אני מקבל את הערת המשרדים שמה שאמור להיות הפקה מקומית יהיה הפקה מקומית, ומה שאמור להיות סוגה עלית יהיה סוגה עלית.

יואב קיש: אנחנו נוסיף את התיקון הזה, וזה נראה לי הכי נכון.

לאה ורון: אז צריך להעמיד את הסעיף לדיון מחדש.

אתי בנדלר: לא, לא צריך להעמיד לדיון מחדש.

אתי בנדלר: לא, לא.

אתי בנדלר: הסעיף הזה אושר ב-23 בינואר, אם אנחנו מדברים על סעיף קטן (ב).

אתי בנדלר: אני העברתי את הנוסח להערות המשרדים כדי לשפר את הנוסח, לוודא שזה תואם להחלטת הוועדה.

אתי בנדלר: מה שנאמר לי עכשיו, שהנוסח לא מדייק עם החלטת הוועדה ולכן אני אדייק אותו ברמה של נוסח, לא ברמה של דיון מחדש.

יואב קיש: אז העניין פתור, לתפיסתכם.

איתן כבל: אני מבקש להצבעות שלפחות בכל הנוגע למה שנשאר עכשיו ליוצרים ומה לא – איבדתי קצת את הכיוון.

איתן כבל: הרי אתה לא מתכוון לחסל אותם.

איתן כבל: פתאום בלי לשים לב אנחנו נותנים פה מכה בפגוש, פה ירידה – אתה לא שם לב.

איתן כבל: עוד קצת ועוד קצת, בלי לשים לב עם כל אמירה שלך.

נחשון אקסלרד: אמרת משהו לא מדויק – את המחויבויות, אם הן כן או לא ניתנות להמרה – זה לא הרשות השנייה קובעת.

נחשון אקסלרד: זה כתוב במפורש: מחויבויות שהמועצה לשידורי כבלים ושירותי לווין קבעה שניתן לקיימן על ידי הוצאה על הפקות מקומיות.

אתי בנדלר: שיש כבר קביעה בעבר.

נחשון אקסלרד: נכון, שהמועצה לשידורי כבלים ולווין היא זו שצריכה לקבוע אם זה ניתן להמרה או לא ניתן להמרה.

יואב קיש: לא, נחשון.

יואב קיש: אני לא מבין מה אתה לא מבין.

יואב קיש: כמה שנים אתה ברשות הכבלים והלווין?

נחשון אקסלרד: אני הרבה מאוד שנים.

יואב קיש: הרשות השנייה יודעת מה קרה שם?

נחשון אקסלרד: כן.

נחשון אקסלרד: לא.

יואב קיש: אז זה בדיוק מה שכתוב, שהרשות לכבלים ולווין תגיד מה היה, תעביר את מה שהיה לרשות השנייה, והרשות השנייה תנהל את זה, זה הכל.

נחשון אקסלרד: זה כל מה שאני מבקש.

יואב קיש: זה מה שכתוב.

יואב קיש: נגמר הדיון.

עודד פורר: לגבי הדברים שביקש דב חנין – הרצון שלו להכניס את הנושא הייעודי.

עודד פורר: מה שאני מציע, אדוני, אם אנחנו רוצים אולי פשוט להוסיף לסעיף 5 – כשאנחנו מחקנו את כל תפקידי הרשות וסמכויותיה, הקודמים, אפשר להחזיר חזרה לפחות - - -

יואב קיש: נדון על זה ברביזיה על סעיף 5.

יואב קיש: אני לא רוצה לפתוח דיון עכשיו.

עודד פורר: אני רק אגיד את ההערה שלי – תחליטו.

עודד פורר: שאחת המטרות תהיה לקיום שידורים בשפות זרות לעולים חדשים ולתיירים – להשאיר את זה בגדר הסמכויות של הרשות, הקיימות.

יואב קיש: זה מתנגש עם כל פתיחת הרגולציה.

אני מבקש לפתוח את סעיף 71ח(א)(2) להצעת החוק.

נעמה דניאל: פתחנו את הרישה.

יואב קיש: אני לא יודע אם אני רוצה לפתוח את הרביזיה הזו.

יואב קיש: אני אסביר לך למה.

יואב קיש: אתה מבקש רביזיה על סעיף 71ח(2) שלא פתחנו עליה רביזיה עדיין.

יואב קיש: אני מקריא את הסעיף: "בסעיף 85א(א) במקום "10% מזמן תשדירי פרסומת ביחידת השידור שלו בזמן השידורים שלו, כהגדרתו לפי העניין, יקראו: "25% מזמן שידור תשדירי פרסומת על ידו".

יואב קיש: זו הטבה שנתנו לערוצים הזעירים שיוכל להיות מוגבל לא למפרסם של מקסימום 10% אלא ל-25%.

יואב קיש: אני אומר לך שהיה פה דיון מאוד סוער בעניין הזה.

יואב קיש: יש פה מגוון רחב של שיקולים ועשינו פה מנעד – הרי 10% אומר שאתה צריך לפחות 10 מפרסמים גדולים, אתה לא יכול פחות.

יואב קיש: מצד שני אמרנו – הזעירים, בצדק, יכול להיות שהם אפילו לא ממלאים את זמן השידור שלהם.

יואב קיש: לכן נותרה סיטואציה שמצד אחד כן רצינו להגדיל, מצד שני באו ואמרו – אתה פותח פה איזה נתיב שיבוא מישהו, יקים ערוץ וישדר רק את הפרסומות שלו – ערוץ תנובה, למשל.

יואב קיש: אני מבקש שתשקול את זה.

יואב קיש: אני לא רוצה להצביע על זה.

יואב קיש: אני לא רוצה לפתוח את זה לדיון.

יואב קיש: יהיה בלתי אפשרי לתת את זה, אנחנו ניכנס לסחרור שיכניס פה הרבה מאוד גורמים.

יואב קיש: אני מבין את הבעייתיות של העניין, אנחנו לא יכולים לאפשר שייכנס שחקן כמו "תנובה" ויפתח ערוץ מסחרי, וזו המשמעות אם אנחנו פותחים את זה.

אבל אם זה לא מסחרי?

אם זה משהו שזה מלכ"ר, פעילות שאדם עושה אותה- - -

יואב קיש: אז אתה אומר להחריג את זה למי שהוא לא מסחרי, שגורם שהוא לא מסחרי יוכל - - -

נגה רובינשטיין: אנחנו פשוט מעוותים כאן גם את נושא ההפקות אבל גם את נושא הפרסומות.

נגה רובינשטיין: יש איזושהי מתכונת שבה עובד הפרסום.

נגה רובינשטיין: הוא עובד לפי ה-share, לפי החלק של התפוצה, הרייטינג של כל ערוץ.

נגה רובינשטיין: בדרך כלל, ככלל - - -

יואב קיש: יש לי רעיון.

יואב קיש: ואם אני אכתוב שלא התקבלה תמורה?

נגה רובינשטיין: אין דבר כזה.

נגה רובינשטיין: תמיד יש תמורה.

נגה רובינשטיין: נתתי לך את אמזון כדוגמה.

נגה רובינשטיין: אף אחד לא כותב משהו, לא עושה משהו, לא מפרסם משהו בלי שהוא מקבל משהו בתמורה.

יואב קיש: אני כרגע לא רוצה להצביע על זה.

יואב קיש: אני רוצה שתחשבו על זה.

יואב קיש: עד 12:30 נחליט על זה.

אולי אפשר לתקן את זה ל-50%?

אני מבין אותך – שזה לא יהיה משהו מלא.

נגה רובינשטיין: אבל תראה מה אתה עושה – אתה לוקח מפרסם, אני יודעת שאתה חושב על מקרה מאוד ספציפי - - -

קריאות: - - -

נגה רובינשטיין: בסוף החוק הופך להיות כלל בשביל כולם, כי על זה יתלבשו גם עוד, אחרים.

נגה רובינשטיין: יבוא מפרסם אחד וישים 50% בערוץ אחד, שיבשת ואיבדת את שיטת הפרסום שהולכת לפי חלוקה, נתחים, בערוצים השונים.

נגה רובינשטיין: אתה צריך לחשוב על מתכונת אחרת כי באופן הזה אתה מעוות את שיטת הפרסום.

עד 12: אנחנו עוברים להצבעות.

עד 12: אנחנו בסעיף 6.

עד 12: אני מקריא את הסעיף: דנה, אתם רוצים את התיקון הזה?

דנה נויפלד: כן.

אתי בנדלר: תסבירי אותו וגם את הסעיפים הנוספים שאתם מבקשים תיקון בהם.

אתי בנדלר: מדוע ההצעה שהגישו נציגי הערוצים האחרים שרצו לתקן את ההגדרה של "שידורי טלוויזיה" איננה טובה.

דנה נויפלד: חשבנו על זה הרבה בעקבות ההערה של דב.

דנה נויפלד: אנחנו חושבים שלא צריך לשנות את ההגדרה של "שידורים" וזאת בגלל החובה לרשות את מי שרוצה להפיץ אלחוטי.

דנה נויפלד: נושא שידור אלחוטי, בזה אנחנו לא נוגעים.

דנה נויפלד: הפתרון שמצאנו בעיה שהעלית היא לומר – מי שרוצה לשדר בדרך אלחוטית הוא טעון רישוי, אולם אפשר לקבל רישיון גם מי שלא משדר ומבקש להפיק את ה בדרך אלחוטית.

דב אברמוביץ: זה בסדר, רק שלא פתרתם את הבעיה.

דב אברמוביץ: אין שום בעיה שיהיה כתוב כמו שאתם מציעים שמי שטעון רישיון - - - יהיה חייב לקבל רישיון, אבל את הבעיה של החלת החוק על שידורי טלוויזיה שאינם אלחוטיים והחובה המקבילה, חובת ההעברה של הכבלים והלווין לפי 6כא – לא פתרתם.

דב אברמוביץ: את הבעיה הזו תפתרו - - -

דנה נויפלד: זה שני דברים שונים.

דנה נויפלד: קודם כל אנחנו נמצאים פה בהגדרה של מה טעון רישוי.

דנה נויפלד: לזה לא קיבלנו את הערתך, ואנחנו משאירים את החובה של הרישוי על מי שמפיץ בדרך אלחוטית.

קריאות: - - -

יואב קיש: הגעתם להסכמות?

יואב קיש: אז מה המסקנה, שצריך את תיקון הסעיף הזה?

דנה נויפלד: כן.

נגה רובינשטיין: בסדר הדברים הנכון – אנחנו שלחנו שני סעיפים שאנחנו חושבים שהם צריכים התאמה בגלל השינוי של סעיף המטרות.

נגה רובינשטיין: זה מה שאדוני ביקש בדיון הקודם.

יואב קיש: מול הרשות השנייה, לא - - -

נגה רובינשטיין: לא, זה תיקון חוק הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: מתי להעלות את זה?

נגה רובינשטיין: אלה סעיפים שנוגעים לקביעה של לוח שידורים, סעיפים 63ב' - - -בעצם יש שם סמכויות לרשות השנייה ומגבלות.

יואב קיש: מה שאנחנו אמרנו – שהתהליך הזה צריך להתבצע מול הרשות השנייה כי גם ערוץ 20 וגם ערוץ אלה וכולם העלו טענות שיש המון תקנות והמון דברים - - -

נגה רובינשטיין: אבל זה החוק, זה לא התקנות.

יואב קיש: גם בחוק, גם בחוק.

נגה רובינשטיין: אז צריך לעשות את זה כאן, הרשות השנייה לא יכולה לשנות את החוק.

נגה רובינשטיין: זה בדיוק מה שהיועצת המשפטית ביקשה ואתה ביקשת בדיון הקודם – שאם אנחנו חושבים שיש הוראות בחוק שצריכות להשתנות כנגזרת של שינוי סעיף 25 ו-24, אז צריך להכניס אותם כאן.

נגה רובינשטיין: אני שואלת רק מתי סדר הדברים הנכון להעלות אותם?

נגה רובינשטיין: שלחנו לכם ביום ראשון בערב את הנוסח.

דנה נויפלד: גם לנו יש תכף סעיף שלא נדון ולכן הוא לא צריך רביזיה.

יואב קיש: כל הדברים שלא נדונו ולא מופיעים פה ולא דורשים רביזיה יידונו ב 13:30 יחד עם הרביזיות, בצורה מסודרת.

יואב קיש: שני סעיפים והסעיף שלכם, גם הערבויות, נדמה לי – כל זה ב 13:30.

אדוני?

יואב קיש: אני מקבל את ההצעה שלך לרביזיה.

יואב קיש: נצביע עליה ב- 13:30.

יואב קיש: רביזיה 71ח(א)(2).

יואב קיש: אז הגענו להחלטה שהסעיף הה ראוי להצביע עליו.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את סעיף 6 כפי שקראתי אותו קודם.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד – 5

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: סעיף 6 אושר.

לאה ורון: חברת הכנסת השכל הצביעה במקום חבר הכנסת נגוסה.

יואב קיש: במקום יואב בן צור הצביע חבר הכנסת מלכיאלי.

יואב קיש: אנחנו נדון ונצביע על תיקון סעיף 41.

יואב קיש: אני קורא אותו.

יואב קיש: זה אחד הסעיפים המהותיים והחשובים.

איתן כבל: אלה שני הסעיפים, שתי שורות קטנות שיש להן משמעות כבדה מאוד.

איתן כבל: מדובר בסעיף (1) – זה קצת הפוך כי זו אחזקה ישראלית שמחויבת בחוק שיורדת מ-51% ל-26% ומאפשרת בעצם 74% אחזקה של גורם זר.

איתן כבל: סעיף (2) מדבר על כך שהמחויבות שהיתה עד היום של גורם אחד שלא יוכל להחזיק יותר מ-51% למעשה יוכל להחזיק עד 74%.

איילת נחמיאס ורבין: למה לא 100?

יואב קיש: יש 100 לזעירים?

יואב קיש: כשהם גדלים מעל - - - הם מוכרים.

יואב קיש: בזמן שאני אומר פה מצייצים נגדי אז אני רציני לכל מה שאומרים.

יואב קיש: דווקא לגבי הדיון של מחר.

קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה לא אני צייצתי.

יואב קיש: זה נושא שמן הסתם ייקח לנו זמן, גם דנו בו בעבר.

יואב קיש: ברור שיש בחובו גם אלמנט שיכול לייצר הפרעה בשוק אבל הסעיף הזה נחוץ כדי שנוכל להיות בשוק רב ערוצי, עם כניסה של שחקנים נוספים, עם השקעה הונית נוספת.

יואב קיש: אם לא נאפשר את זה אז אנחנו הורגים את השוק – זה לתפיסתי, אני אומר לכם, כמובן.

יואב קיש: כל מה שאני אומר הוא לתפיסתי.

יואב קיש: יכולות להיות פה דעות שונות ומן הסתם יש.

יואב קיש: "רשת", אתם פה?

יואב קיש: יש לכם משקיע זר?

אילאיל לבנת: יש לנו משקיע שהשקיע 35 בחברה.

יואב קיש: מי זה?

אילאיל לבנת: אנדמול - - -

יואב קיש: מתי בוצעה ההשקעה הזו?

אילאיל לבנת: ב-2014.

יואב קיש: אני רוצה שתספרי לי מה התהליך של בחירת או אישור משקיע זר, לפחות כמו שאתם נתקלתם.

יואב קיש: זה מאוד חשוב לי שחברי כנסת יבינו, כי אחד החששות הגדולים שעלו על ידי חברי הכנסת – הם אמרו:

יואב קיש: אנחנו רוצים להבין מה המנגנון שמאפשר בכלל השקעה של משקיע זר, והאם למדינה יש פיקוח בעניין.

יואב קיש: יש לנו פה מקרה של השקעה של משקיע זר של חברה שהיא מסחרית, שידור מסחרי משמעותי – "רשת", ואני רוצה לשמוע - - -

איילת נחמיאס ורבין: רגע, רגע, - - -

יואב קיש: איילת, אני מנהל את הדיון.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, הם לא משרדי ממשלה.

יואב קיש: את תקבלי זכות דיבור.

איילת נחמיאס ורבין: אפילו "רשת" לא - - -

יואב קיש: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

איילת נחמיאס ורבין: למה אתה קורא לי לסדר?

יואב קיש: כי את מפריעה לי.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני לא מפריעה לך.

איילת נחמיאס ורבין: זה בסדר שאתה - - -

יואב קיש: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

יואב קיש: את רוצה לצאת החוצה?

איילת נחמיאס ורבין: - - -לא ראויה, לא ראויה.

איילת נחמיאס ורבין: זה נושא מאוד - - - -

יואב קיש: טוב, אני קורא לסדר פעם שנייה.

יואב קיש: את תצאי עוד רגע.

איילת נחמיאס ורבין: מהמם.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט נהדר.

יואב קיש: את רוצה לצאת?

יואב קיש: איילת את רוצה לצאת?

איילת נחמיאס ורבין: אני חושב שאתה מנהל את הדיון בצורה לא ראויה.

איילת נחמיאס ורבין: יואב, אני אומר את מה שאני חושבת.

יואב קיש: לא, את לא תתפרצי.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה - - - אתה מבקש מגורם מסחרי לתת תגובה לפני משרדי ממשלה.

יואב קיש: עוד פעם אחת אני מוציא אותך.

יואב קיש: את לא תפריעי לי לנהל את הדיון.

איילת נחמיאס ורבין: אתה תיתן למשרדי ממשלה להגיב.

יואב קיש: אני קורא לך לסדר פעם שלישית, נא לצאת החוצה.

יואב קיש: את יכולה לחזור עוד 10 דקות.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יוצאת, לא יוצאת.

יואב קיש: את לא תפריעי לי לנהל את הדיון, אל תשתלטי פה על הדיון.

איילת נחמיאס ורבין: לא השתלטתי, אתה מנהל אותו גרוע.

יואב קיש: תוציאו אותה החוצה.

יואב קיש: (חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין יוצאת מן הישיבה)

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני לא אצא.

איילת נחמיאס ורבין: זה נושא שיש לי הסתייגות עליו יואב.

יואב קיש: אני רוצה שהיא תצא החוצה.

יואב קיש: לא מעניין אותי.

יואב קיש: היא לא תפריע לי לנהל את הדיון.

יואב קיש: תוציאו אותה החוצה ל-10 דקות.

איילת נחמיאס ורבין: אל תוציא עלי את העצבים שלך מוועדת פנים.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה הדבר הזה?

יואב קיש: עשר פעמים אמרתי לך לא להפריע.

איילת נחמיאס ורבין: - - - לא עשר דקות, שתי דקות ואני חוזרת.

איילת נחמיאס ורבין: אתה לא תמנע ממני להגיד - - - מהותי שיש לי הסתייגות מהותית בו.

יואב קיש: את לא תשתלטי על הדיון ואת לא תפריעי.

איילת נחמיאס ורבין: - - -עצבני ומוציא את העצבים שלך.

יואב קיש: אני אומר עכשיו לכל חברי הכנסת – אני לא אאפשר התנהגות כזו, זה בלתי נסבל.

יואב קיש: ניסיון הטרור הזה לא יהיה פה בוועדה.

יואב קיש: עשר פעמים אמרתי לה להפסיק להפריע, היא החליטה להשתלט על הדיון.

יואב קיש: זה לא יקרה פה.

עיסאווי פריג': זו לא השתלטות, זו הבעת דעה.

יואב קיש: עיסאווי, זו השתלטות.

עיסאווי פריג': זו הבעת דעה.

יואב קיש: עיסאווי, זה היה חריג ובלתי נסבל.

יואב קיש: בבקשה, "רשת".

אילאיל לבנת: לפי חוק הרשות השנייה יש צורך, בעצם, להגיע למחזיק היחיד שמחזיק בחברה שעתידה להחזיק בבעל רישיון.

אילאיל לבנת: משמעות הדבר היא שבאמצעות מהלך של הגשת פרטות, שהם בעצם מסמכים שמפרטים מה הם אחזקותיו של אדם, האם יש לו איזה נגיעות פוליטיות, אחזקות שהן פוליטיות, אחזקות באמצעי פרסום, איזושהי מעורבות במפלגות, בעיתונים – לא משנה מה מקום מושבו בעולם, הוא חייב לפרט על כך.

אילאיל לבנת: אני יכולה לומר כאן כי זה סוד גלוי, ש "באנדמול שיין" שמחזיקה ב "רשת" שאחת האחזקות בהן היא חברת הפולו העולמית, קרן הון סיכון – הגענו עד למחזיקים היחידים בקרן הון הסיכון הזו.

אילאיל לבנת: נאלצנו והם נאלצו לגלות את עסקיהם בפני הרשות השנייה.

יואב קיש: חשיפה מוחלטת.

אילאיל לבנת: חשיפה ברמה חסרת תקדים, אולי, בעולם.

יואב קיש: הרשות השנייה, האם משהו מהבדיקה הזו השתנה או שזו הבדיקה שתהיה גם בכל הליך עתידי נוסף, בעקבות שינוי החוק שעשינו כאן?

אופיר ביתן: זו הבדיקה שמתקיימת ושתהיה לגבי כל משקיע, לאו דווקא זר.

אופיר ביתן: זו הבדיקה שמתקיימת לגבי כל מחזיק בבעל רישיון.

אופיר ביתן: אנחנו כן מבקשים להגביל את ה-74% הנותרים שיכול להחזיק בהם אדם זר, שזה לא יהיה חברה או יחיד – חברה שהתאגדה במדינות עוינות, למשל.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: אני אגיד לך יותר מזה – שזה לה יהיה חברה - - -איך הגדרת את זה?

אופיר ביתן: מדינות עוינות לפי ההגדרה של צו איסור הלבנת הון.

יואב קיש: אז זה לא יהיה במדינות עוינות לפי צו איסור הלבנת הון.

יואב קיש: את זה אתה צריך בלי קשר, גם היום, לצורך העניין.

יואב קיש: ב-49% אתה צריך את זה.

אתי בנדלר: זה לא משהו שאתם רשאים בלאו הכי?

אתי בנדלר: בניגוד לטובת הציבור, או משהו כזה?

אופיר ביתן: נכון, יש את טובת הציבור אבל אם כבר משנים את זה - - -

דנה נויפלד: - - -

אתי בנדלר: אז למה צריכים עכשיו לכתוב את זה.

אתי בנדלר: נניח שהחברה לא התאגדה במדינה עוינת אבל ברור לך שהזהות של האנשים – הם עוינים, בגלל ה - - - שלהם?

אופיר ביתן: אז ברור שאני אעשה שימוש בטובת הציבור.

אתי בנדלר: אז אולי כדאי לא לייחד את הדבר הזה כי דווקא זה עלול להתפרש כמצמצם את הסמכות שלך ולא כמרחיב אותה.

יואב קיש: אז האם השינוי הוא נדרש או לא?

אתי בנדלר: ממש לא, הוא אף עלול לקלקל.

יואב קיש: אני כן רוצה להוסיף עוד שינוי ואני רוצה שתהיה התייחסות לנוסח הזה.

יואב קיש: מכיוון שכן יש כוונה להעלות את האחוזים של הבעלות הזרה, אני רוצה לתת סמכות במקרים שבהם יהיה בעל רישיון של ערוץ ברוב של בעלות זרה או ערוץ זר, לצורך העניין, שפועל בישראל, בין אם תחת חוק הרשות השנייה או חוק רשות הכבלים והלווין, אם הוכח כי אותו ערוץ תומך במעשה טרור כהגדרתו בחוק המאבק בטרור, 2016: "...

יואב קיש: סיוע או שידול למעשה טרור ..." – זאת אומרת – אם יש ערוץ בבעלות זרה או ערוץ זר שלמעשה פועל כתומך טרור, אני רוצה שתהיה סמכות לשר - - -

עיסאווי פריג': מותר להיות זר, רק לא תומך טרור.

יואב קיש: נכון.

עיסאווי פריג': אני לא מבין.

עיסאווי פריג': יואב - - -

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: לתת סמכות לשר - - - "....

יואב קיש: השר בהחלטת ממשלה, לבטל את הרישיון של אותו ערוץ".

עיסאווי פריג': אנחנו נגד השתלטות זרה או נגד טרור?

יואב קיש: גם וגם.

יואב קיש: לא, לא נגד השתלטות זרה.

יואב קיש: נגד טרור.

עיסאווי פריג': ומה לגבי השתלטות זרה?

יואב קיש: 74% - אין לי בעיה.

אתי בנדלר: רשמתי, אני לא בטוחה שאני מבינה מה המשמעות של זה חוץ מהעניין שאדוני מציע שביטול רישיון - -- זאת אומרת שמתן רישיון נעשה על ידי הרשות השנייה שאמורה לשקול גם את טובת הציבור או ביטחון הציבור – אינני זוכרת איך קוראים לזה - - -

דב חנין: הפוליטיקאים יחליטו על ביטול.

אתי בנדלר: עכשיו – פתאום הביטול תהיה על ידי הפוליטיקאים.

אתי בנדלר: זו המשמעות של זה.

דב חנין: למה הפוליטיקאים?

אתי בנדלר: מדוע לא הרשות השנייה?

יואב קיש: השר והממשלה ימליצו לרשות השנייה על ביטול הרישיון.

יואב קיש: או ינחו – ינחו על ביטול הרישיון.

דב חנין: למה פוליטיקאים?

יואב קיש: אתה רוצה טרור?

דב חנין: אתה רוצה סתימת פיות פוליטית?

קריאות: - - -

זיו מאור: הכוונה האם התוכן של השידור תמך בטרור או הפעילות של הבעלים הזר?

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: תוכן תומך בטרור.

זיו מאור: אז למה זה קשור לבעלים זר?

יואב קיש: אם זה בעלים ישראלי יש לי סמכויות אחרות.

יואב קיש: לבעלים זרים אין לי.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, גם בשיחות המקדימות בינינו אמרתי לך שמבחינתי זה סעיף בעייתי מאוד, ואני רוצה להסביר.

איתן כבל: תראו.

איתן כבל: אמרתי לכולם שאני לא מאלה שעומד על רגליו האחוריות ברצון לשנות או משקיעים זרים או זה - - אדוני היושב ראש, תראה.

איתן כבל: זה נושא שאי אפשר – עם כל הכבוד, אפשר להבליג פה על כל מיני דברים שהסכמנו והכנסנו כאן, יותר ופחות.

איתן כבל: אבל זה אחד מהנושאים שאני באמת אומר לכם – זה ברור לי שאני מתנגד.

איתן כבל: אין לזה קשר לתמיכה או אי תמיכה בטרור, כי כל מי שתומך בטרור ממילא יטופל בדרכים האחרות.

איתן כבל: זה לא העניין, זו לא הנקודה.

איתן כבל: קודם כל ולפני הכל אני מאלה שסבורים שהנושא הזה חייב להידון בשיקול דעת.

איתן כבל: אינני מאלה שבאים ואומרים שהעולם השתנה, הוא השתנה אפילו מאוד מאותה תקופה.

איתן כבל: אבל פה זה לא נושא ש- - - יש לו משמעויות, אני כבר אומר לך.

איתן כבל: אם המשמעות תהיה שבקרוב נשמע על מישהו מסוים שזה בסוף בסוף כל מה שעשית לא עושה את זה, אבל אולי אפילו אתה לא מודע לזה, זאת אומרת שכל התהליך הזה בסוף כי מישהו יושב עכשיו במדרון אחורי, ממתין להגשת התשורה עבורו.

איתן כבל: זה מסוג אותם נושאים שראוי להביא אותם לדיון – משרד האוצר, משרד המשפטים.

איתן כבל: אני מתחייב לך בוועדת הכלכלה – אם צריך אז בלוח זמנים שאפשר לתחום אותו לדיון, אבל זה חייב להיות דיון אחד פה.

איתן כבל: לכל חוק יש 3-2 נקודות שאתה אומר עליהן שאלה אבני הראשה של החוק.

איתן כבל: זו אחת האבנים המרכזיות כי בסוף יש עוד מישהו שעלול לחשוב שכל החוק הזה הוא רימון עשן, רימון עשן אחד גדול בשביל סעיף אחד או שניים.

איתן כבל: זאת אומרת, כל מה שאנחנו עושים פה זה בשביל שבסוף נמצא את עצמנו מאשרים סעיף אחד שהוא יותר מהותי מכל הסעיפים האחרים.

יואב קיש: אתה רוצה להתייחס גם לבעלות הזרה ולשאר הדברים בסעיף?

איתן כבל: אני לא מתעסק עכשיו - - - אינני מתנגד, אני לא רוצה להצביע נגד סעיפים שאני חושב שראוי שיידונו בצורה מעמיקה.

איתן כבל: אני חושב שהסעיפים האלה צריכים להשתנות.

איתן כבל: יואב, אתה מוביל עד לרגע זה, אני לא רוצה לחשוב אם מישהו אחר היה יושב במקומך.

איתן כבל: אבל שלא נמצא את עצמנו שאתה לוקח את זה למקומות לא נכונים.

שירה גרינברג: נדמה לי שעמדת הממשלה צריכה להישמע, ואחר כך חברי הכנסת יגיבו.

איילת נחמיאס ורבין: אני בגלל זה הוצאתי מהדיון.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לשמוע את משרדי הממשלה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: את יצאת מהדיון כי ההתנהגות שלך היתה בלתי נסבלת.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: כי ההתנהלות שלך מדהימה.

יואב קיש: לא, הן נדונות כאן.

יואב קיש: אולי לא נותנים להן משקל עודף אך - - -

שירה גרינברג: הן לא נדונות כאן במובן של המהות שהובאה עמדת ממשלה סדורה בנושא, הדבר הזה לא התקיים ולכן אני חושבת שהנושא הזה לא צריך להיות מאושר באופן הזה.

שירה גרינברג: זה לגבי בעלות זרה.

שירה גרינברג: אני רוצה להמשיך לגבי התוספת שנאמרה עכשיו על ידי כבוד היושב ראש, לגבי זה שהשר והממשלה יוכלו להביע את עמדתם.

שירה גרינברג: המשמעות של דבר כזה היא שהממשלה יכולה לסגור ערוץ.

שירה גרינברג: הדבר הזה הוא כמובן מעורבות פוליטית בתוך הנושא של הערוצים המסחריים שמשפיעים על דעת הקהל.

שירה גרינברג: החוק מגדר את הדבר הזה בצורה מאוד ברורה בכך שיש רשות שנייה שהיא כמובן הגוף הרגולטורי שאמון על הנושאים האלה, ומרחיק את זה מטיפול הממשלה.

שירה גרינברג: אני חושב שאת הנושא הזה חשוב מאוד לשמור, חשוב שלא לתת כאן לממשלה מעורבות בנושאים הללו, ולכן צריך להשאיר את זה בידי הרשות השנייה ולתת להם לנהל את זה באופן עצמאי ומנותק מהממשלה.

שירה גרינברג: לגבי בעלות יחיד – הנושא של שליטת יחיד כמובן מוסיף רמה נוספת בעניין הזה של פלורליזם.

יואב קיש: אתם מתנגדים לזה?

שירה גרינברג: כן.

יואב קיש: אז רגע, מה עם הערוצים היעודיים, אתם רוצים לסגור אותם?

שירה גרינברג: אנחנו לא מדברים על סגירה.

שירה גרינברג: אנחנו חושבים שאפשר בהוראות שעה לייצר תקופה מסוימת שבה ערוצים עוברים ולאחר מכן לחייב את הסיפור של מכירה, כמו שעשית לגבי ערוץ 24 וכמו שעשו לגבי - - -.

שירה גרינברג: לגבי הנושא של שליטת יחיד – הנושא של שליטת יחיד, כאשר אנחנו מבינים שבמדינת ישראל, בגלל שאנחנו מדינה יחסית קטנה בהשוואה לחלק למדינות העולם האחרות יכול להיות שיהיו כאן הרבה מאוד ערוצים היא כמובן יכולת מוגבלת בפן הכלכלי.

שירה גרינברג: יהיו מספר מצומצם של ערוצים.

שירה גרינברג: הדבר הזה, ברגע שקובעים בעלות יחיד, הוא בא לידי ביטוי בכך שבעל השליטה בדירקטוריון הוא כזה שאין מספיק דיונים במובן הזה שיש גורמים שיכולים לאזן אחד את השני ולייצר יותר פלורליזם במגוון הדעות שהערוץ הזה מביא לידי ביטוי כשהוא נותן את השידורים שהוא משדר לציבור, שמשפיעים על דעת הקהל, כפי שנאמר.

עיסאווי פריג': את לא חושבת שזה קיצוני מדי?

נגה רובינשטיין: ומה יש להגיד על עניין ה - - - אין לכם שום עמדה בעניין הזה?

שירה גרינברג: רק רגע, אני לא הפרעתי לך.

שירה גרינברג: הנושא של מספר שכפי שהיה עד היום – שזה 51%, מה שנתן משקל הרבה יותר משמעותי בדירקטוריון, בוועדות וכו', ובהשפעה על הערוץ הוא נושא ששומר על הפלורליזם ואני חושבת שיש חשיבות להשאיר אותו ולא לאפשר בעלות יחיד - - -

אלידור בליטנר: אני אתחיל מההצעה שהעלה יו"ר הוועדה.

אלידור בליטנר: אני רוצה קודם כל להזכיר לחברי הכנסת שכבר היום בחוק לעניין מתן רישיון יש סעיף שמעניק למועצת הרשות השנייה סמכות לשקול גם את טובת הציבור וגם את ביטחון המדינה במתן רישיון.

אלידור בליטנר: דבר שני, קיים גם סעיף 46 לחוק הרשות השנייה, שאומר כך: "מורשה שידורים לא ישדר שידורים שיש בהם בין היתר הסתה לגזענות, לאפליה ולפגיעה ממשית באדם או בקבוצת בני אדם על רקע השתייכותם לדת, גזע, לאום, אורך חיים או מוצא".

אלידור בליטנר: זה קיים היום בחקיקה, וכמובן, קיים הדין הכללי שמתייחס למשל לחוק המאבק בטרור, וכו'.

אלידור בליטנר: בהתאם לרגולציה - - - בחוק התקשורת.

אלידור בליטנר: הסעיפים האלה קיימים, אני לא רואה מה הצורך להוסיף פה סעיף שמאפשר בעצם לשר לסגור ערוץ בעילות שהציג יו"ר הוועדה.

אלידור בליטנר: אני רוצה גם להזכיר לחברי הכנסת שממש לא מזמן המחוקק בחר לבטל את פקודת העיתונות, שהיא פקודה מנדטורית, שהעניקה בין היתר סמכות לשר הפנים לסגור עיתון.

אלידור בליטנר: הפקודה בוטלה בידי המחוקק, בין היתר גם היתה ברקע עתירה לבג"ץ בנושא הזה ובעצם זה המקבילה, אותו הדבר.

אלידור בליטנר: שם דובר על הסמכות לשר לסגור עיתון וכאן מדובר על סמכות לשר, לא למועצה הציבורית בעצם לסגור ערוץ.

אלידור בליטנר: אני מדגישה שוב: גם החוק הספציפי הזה מתייחס לעניין של הסתה.

אלידור בליטנר: זה לגבי הנושא הראשון.

אלידור בליטנר: לגבי הנושא של בעלות זרה ובעלות יחיד – חשוב לי לחדד את הקשר ביניהם.

אלידור בליטנר: זה לא בעלות זרה בנפרד ובעלות יחיד בנפרד, אלא יש בעצם גם אפשרות לאחזקה של יחיד ב-74% מהבעלות שהוא יהיה גם זר.

אלידור בליטנר: הוא גם יכול להיות זר.

אלידור בליטנר: בעלות יחיד, כפי שהתייחסנו בדיונים קודמים – נועדה בעצם למנוע מצב שבו בעל המאה יהיה בעל הדעה.

אלידור בליטנר: בעצם, הרצון בסף שמטיל מגבלה על בעלות יחיד היא למנוע שליטה של יחידים בשוק הרעיונות, וכאן אנחנו מחמירים את העניין, מוסיפים לבעלות יחיד, גם בעלות זרה ואני מתחברת לדברים שהזכירה שירה ממשרד האוצר שהשאלה כאן היא גם שאלה תהליכית – מה התשתית המקצועית לשינוי הזה.

אלידור בליטנר: למה הוועדה בוחרת לשנות - - -

איתמר חרמון: אני רוצה להתייחס להצעת היושב-ראש, מאחר שאמרת שזה יחול גם על מועצת הכבלים והלווין.

איתמר חרמון: יש סעיף כבר בחוק הקיים שקובע מה הם שידורים אסורים ומגדיר שידורים שיש בהם הסתה גזענית או לאומנית - - -

יואב קיש: תמיכה בטרור יש??

איתמר חרמון: יש בדין הכללי.

יואב קיש: נתקלתם כבר במקרים?

איתמר חרמון: לא.

איתמר חרמון: היתה בפנינו פנייה לגבי ערוץ אל-ג'זירה, ועשינו אז בדיקה וביקשנו גם עמדת שירות ביטחון כללי שהוגשה למועצה.

איתמר חרמון: באותו מקרה היתה מסקנה שאין סיבה להוריד את הערוץ.

שירלי שיף: זה העניין, שהכל הולך בסרבול כזה.

איילת נחמיאס ורבין: סרבול לא אומר שההחלטה לא נכונה.

יואב קיש: משרד התקשורת, בבקשה.

יואב קיש: קודם כל לגבי הסעיפים – אתם תומכים בהצעה?

דנה נויפלד: לעניין הסעיפים האחרים – אנחנו לא מתנגדים.

יואב קיש: תומכים או לא מתנגדים?

דנה נויפלד: בעלות זרה ו - - - השר - - -.

איילת נחמיאס ורבין: אז אין עמדת ממשלה.

דנה נויפלד: כי זו לא הצעה ממשלתית.

יואב קיש: אז שמעתם, יש דעות שונות בין המשרדים.

איילת נחמיאס ורבין: - - - זה שינוי שוק התקשורת.

קריאות: - - -

שירה גרינברג: רק לחדד את עמדת השר - - -

יואב קיש: את לא בזכות דיבור עכשיו.

יואב קיש: אני רוצה לדעת מה עמדת משרד התקשורת, מה עמדת המשרד, האם הם תומכים בתיקון בסעיף 41 כפי שהוצג.

עיסאווי פריג': - - -

יואב קיש: סליחה, עיסאווי, אתה מפריע.

דנה נויפלד: אתה הצגת שלושה תיקונים.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני מדבר על מה שכרגע בנוסח.

דנה נויפלד: מה שבנוסח – אז זה בתמיכת השר.

עיסאווי פריג': זו עמדתכם המקצועית?

שירלי שיף: כן, היא ענתה לך.

קריאות: - - -

דב חנין: את העוזרת של השר?

דב חנין: תגידי לפרוטוקול.

קריאות: - - -

דנה נויפלד: הרי הנושאים שקשורים לשידורים הם נושאים מאוד רגישים לא בכדי יש הפרדה בין הדרג הפוליטי לבין הדרג המקצועי בנושאים הקשורים לשידורים.

דנה נויפלד: לכן הוקמו המועצות ולכן ניתן להן שיקול הדעת בנושאים האלה, בדיוק על מנת ליצור את ההפרדה הזו.

דנה נויפלד: יחד עם זאת – גם חוק התקשורת וגם חוק הרשות השנייה - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה רק בהקשר של הטרור, כרגע.

דנה נויפלד: כן.

איילת נחמיאס ורבין: לא בעלויות.

יואב קיש: בעלויות – היא אמרה, בשביל זה הפרדתי.

יואב קיש: היא אמרה שהם תומכים.

אתי בנדלר: היא אמרה שהשר תומך.

איילת נחמיאס ורבין: אני שאלתי שלוש פעמים מה דעתם המקצועית.

דב חנין: - - -

עיסאווי פריג': - - -

אבי שמידט: - - -

יואב קיש: תנו לנהל פה דיון.

יואב קיש: חברים, מספיק.

איילת נחמיאס ורבין: זכותנו לדעת מי מדבר.

יואב קיש: אני אגיד לכם.

יואב קיש: קודם כל, עוזר השר, אני מבקש לא להפריע ולא להתפרץ לדיון.

יואב קיש: תרצה – תירשם לדיון.

יואב קיש: בבקשה.

דנה נויפלד: אתם מעמידים אותי במצב שהוא לא מקובל וגם לא נהוג.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נמצאים בסיטואציה לא ראויה כשחוק פרטי של חברת הכנסת שרן השכל הפך להיות חוק בחסות ממשלתית, אז זכותנו לדעת מה עמדות משדרי הממשלה.

יואב קיש: אז הנה, שמעת.

דב חנין: גם הדרגים המקצועיים.

שרן השכל: - - -

קריאות: - - -

יואב קיש: אי אפשר ככה.

יואב קיש: רצינו לשמוע את המשרדים, שמענו.

יואב קיש: משרד התקשורת, נא לסכם לגבי ההצעה שלי.

יואב קיש: הבנתי שאתם מתנגדים להצעה שלי, מה שהוספתי.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני פשוט נכנסתי באמצע, אני מקווה שאתה מדבר על האפשרות של הממשלה לסגור ערוץ - - -

יואב קיש: אני אסביר עוד פעם.

יואב קיש: ערוץ שתומך בטרור, כהגדרתו בחוק המאבק בטרור, אני רוצה לאפשר לאוצר להמליץ לממשלה לסגור אותו, ואז הממשלה תנחה את הרשות השנייה או את מועצת הכבלים והלווין לבטל את הרישיון של אותו ערוץ.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: באופן כללי אני לא יודעת מה עמדת השר בנושא הזה, אז אני רוצה לומר את מה שאמרה דנה נויפלד – בשביל זה יש מועצות, והן אלה שאמורות - -- אני מניחה שאפשר לשתף פה את השר אבל אני מניחה שלא הממשלה צריכה להחליט האם ערוץ כזה או אחר נסגר, אלא המועצות.

יוליה שמאלוב ברקוביץ: לשם כך הן קמו.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רוצה להזהיר מראש שהדברים שאני אומר לא יהיו מקובלים עליך, לכן אני מבקש שלא תקטע אותי.

יואב קיש: אני קודם כל לא הולך לקטוע אותך.

יואב קיש: אני אומר פה לכל חברי הכנסת – את אותה התנהגות שמצפים ממני אני מצפה מכל אחד ואחת שנמצאים פה.

איילת נחמיאס ורבין: - - -

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת וגם אורחים נכבדים, אני רוצה שנבחן את המנגנון שנמצא כאן גם בפרטים שלו וגם בצירוף.

דב חנין: בואו נתחיל מהסוף.

דב חנין: נתחיל מהמהלך של השליטה פוליטית שמציע לנו יושב-ראש הוועדה להכניס לחוק.

דב חנין: זו לא סתם שליטה פוליטית, זו שליטה פוליטית בצורה הכי דורסנית.

דב חנין: זה להגיד ששר בממשלה, שר התקשורת, יוכל להוביל לסגירת ערוץ תקשורת מסחרי, באופן מאוד מאוד חד, בלי כיסוי ובלי איפור.

דב חנין: זו האמירה.

דב חנין: הממשלה תסגור ערוץ.

דב חנין: אומר לנו יושב-ראש הוועדה: זה רק במקרים של תמיכה בטרור.

דב חנין: אתם יודעים, בוועדה אחרת אנחנו מנהלים פה בכנסת ויכוחים מאוד קשים מה זו תמיכה בטרור.

דב חנין: כולנו נגד טרור.

דב חנין: אין חבר כנסת אחד בכנסת שהוא בעד טרור.

יואב קיש: אתה בטוח?

דב חנין: אני בטוח באלף אחוז.

יואב קיש: אני אגיד לך למה – כי אחד יושב בכלא על תמיכה בטרור.

דב חנין: לא, אין חברי כנסת שהם בעד טרור.

דב חנין: כולנו נגד טרור.

שירלי שיף: הם לא בחקירות, הם בכלא.

דב חנין: כולנו נגד טרור, יש ויכוח בשאלה האם לסל הזה של הטרור אפשר להכניס גם התבטאויות פוליטיות שלא נראות למישהו.

דב חנין: גם על זה יש ויכוח, לא בחדר הזה, בחדרים האחרים.

דב חנין: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, תגיע לחדרים אחרים ותשמע.

דב חנין: אבל מה שמוצע כאן זה לא מנגנון לטפל בטרור.

דב חנין: יש הרבה מנגנונים לטפל בטרור והם נמצאים בחוק היום, נמצאים בחוק הקיים.

דב חנין: מה שמוצע כאן זה מנגנון שליטה פוליטית – השר יקבע, הממשלה תחליט.

דב חנין: הממשלה תחליט על סגירת ערוצי תקשורת.

דב חנין: זה המהלך הראשון.

דב חנין: המהלך השני – מציעים להסיר את ההגנה הקיימת היום בחוק מפני שליטה על ידי בעלים זרים.

דב חנין: אתם מציעים בעצם להסיר את המגבלה הקיימת ולהגיד שכן, בעלים זרים יוכלו לשלוט בערוצי תקשורת ישראלים.

דב חנין: הדבר הזה הוא מהותי, הדבר הזה הוא מסוכן.

דב חנין: לא במקרה בכל כך הרבה מדינות דמוקרטיות אסרו על הדבר הזה.

דב חנין: הוזכרו כאן כמה דוגמאות – קנדה, צרפת, ספרד – למה הם עשו את זה?

דב חנין: הם עשו את זה כדי להגן על שוק התקשורת ועל מערכת התקשורת מפני השפעה זרה, וההשפעה הזרה שאנחנו מדברים עליה היא השפעה זרה מאוד מאוד משמעותית, מאוד מאוד משמעותית.

דב חנין: מה המהלך השלישי שמציעים לנו כאן?

דב חנין: זה הסרת ההגנה על הציבור מפני ריכוזיות.

דב חנין: גם אלה דברים שכדי לחוקק אותם – גברתי, היועצת המשפטית, את הרי היית בדיונים הקודמים, אני עוד לא הייתי כאן, כשחוקקנו את החוק הזה, אבל נעשתה הרבה עבודה הרבה מחשבה, הרבה התלבטות - - -

אתי בנדלר: הרבה מאוד.

דב חנין: הרבה מאוד.

דב חנין: למה מייצרים את המנגנון הזה?

דב חנין: אנחנו, בכנסת הנוכחית ובכנסת הקודמת עשינו, דווקא, יושב-ראש ועדת הכלכלה – הרבה מהלכים נגד ריכוזיות, כי אנחנו מבינים שריכוזיות היא לא רק אסון כלכלי.

דב חנין: ריכוזיות היא גם פגיעה בדמוקרטיה, וכשלמישהו אחד יש שליטה בלעדית בערוץ תקשורת, זו היא שליטה על שוק התקשורת, זו היא פגיעה בדמוקרטיה המבוססת על מערכת חופשית של רעיונות.

דב חנין: כמובן שלכן – אני שומע פה את גורמי המקצוע באוזן מאוד מוזיקלית, גורמי המקצוע בכל משרדי הממשלה מתנגדים למהלכים האלה, אני אומר באוזן המוזיקלית שלי, זה מה ששמעתי.

דב חנין: התוצאה הזו היא תוצאה איומה ונוראה.

דב חנין: המדינה נעלמת במקום שבו היא דרושה, כשצריך להגן עלינו מפני בעלות זרה, כשצריך להגן עלינו מפני ריכוזיות, והממשלה נכנסת ברגל גסה בכל העצמה במקום שבו היא לא יכול להיכנס: היכולת להשתיק ולבלום ולסגור ולנעול את הדרך בפני ערוצי תקשורת.

יואב קיש: תודה רבה.

דב חנין: משפט אחרון – צריך להגיד שהתוצאה האיומה הזו גם מושגת בהליך עקום לגמרי.

דב חנין: זו לא הצעת החוק המקורית, זו לא הצעת חוק ממשלתית.

דב חנין: אף אחד לא חשב על זה.

דב חנין: הכל נשלף כאן מהמותן.

דב חנין: כך לא מנהלים חקיקה.

עיסאווי פריג': חברים, שלום לכולם.

עיסאווי פריג': הכל התחיל מהצעה פרטית של חברת הכנסת שרן השכל.

עיסאווי פריג': לעזור - - - לערוצים הייעודיים, נכון?

שרן השכל: נכון, להפוך אותם מסחריים, לתת להם אפשרות לשדר פרסומות – בדיוק על זה אנחנו מדברים.

עיסאווי פריג': אני מודה, חברים ששוק התקשורת - - - זה לא סוד.

עיסאווי פריג': אבל פתאום הכל התחיל משרן, והפך לסמטוחה רצינית, הפך לרשות השנייה, מהפכה תקשורתית שקשה לי לתאר.

עיסאווי פריג': ישבתי כאן ושמעתי את העמדה של האוצר ושל המשפטים ושל חצי העמדה עם הפנים של דנה - - -

יואב קיש: אל תעשה לה - - - זה לא מקובל.

עיסאווי פריג': סליחה, דנה.

עיסאווי פריג': אני מצטער.

עיסאווי פריג': חברים, כל הדרג המקצועי מרשות הלווין, ממשרדי ממשלה אומרים לך – אדוני היושב-ראש - - -

יואב קיש: לא כולם, לא כולם.

עיסאווי פריג': מלבד עוזרי השר.

יואב קיש: אתה מדבר על התיקון שלי, לא על הסעיף, בוודאי.

עיסאווי פריג': עוזרי השר מחזירים אותי למה שהיה בכנס הליכוד לפני כמה חודשים.

יואב קיש: היית שם?

עיסאווי פריג': שמעתי.

עיסאווי פריג': נאמר שם על ידי השר - - -

יואב קיש: היתה תקשורת, היתה תקשורת, ודאי.

יואב קיש: תקשורת חופשית.

יואב קיש: נאמר שם על ידי השר – גזר דין מוות.

יואב קיש: לא, הוא הסביר את עצמו.

עיסאווי פריג': עזוב מה הוא הסביר.

יואב קיש: הוא לא כאן עכשיו, זו לא חכמה.

קריאות: - - -

שירלי שיף: - - -

יואב קיש: שירלי, את לא תתווכחי איתו.

עיסאווי פריג': מה זה?

עיסאווי פריג': תן לי, יש לי את הזמן שלי.

יואב קיש: אבל השר לא נמצא פה וזה לא מכובד.

עיסאווי פריג': אני מצטט מה שהשר אמר.

יואב קיש: הוא הבהיר את דבריו בצורה הכי ברורה - - -

דב חנין: ההבהרה היתה יותר מבלבלת מה - - -

יואב קיש: אז שירלי, תביאו את ההבהרה ואנחנו נקרא את ההבהרה, בסדר?

יואב קיש: תביאי לי את ההבהרה.

עיסאווי פריג': וחברים, זה לוקח אותי לתיקונים המהותיים שיש להם השלכות מרחיקות לכת על כל ההוויה הפוליטית של המדינה, כי איך אמרו?

עיסאווי פריג': תקשורת וחדשות זה עיצוב דעת קהל.

עיסאווי פריג': וכשאני רואה את הלהט בבעלות זרה ואת הלהט להחדיר את הפוליטיקה באופן ישיר של מעורבות שר בממשלה, זה מחזיר אותי להצהרות של השר.

עיסאווי פריג': הדבר השני שרציתי להגיד, ואני רוצה להגיד את זה גלוי: יש פיל בחדר, חברים.

עיסאווי פריג': האם אנחנו מראים את הדרך לשלדון אדלסון להשתלט - - -

יואב קיש: הוא לא יכול.

עיסאווי פריג': אני שואל אותך.

דב חנין: זה התיקון הבא.

דב חנין: זה התיקון הבא.

עיסאווי פריג': אני שם את זה על השולחן.

עיסאווי פריג': אני שואל שאלה– מה הלהט?

עיסאווי פריג': לאן אתה רוצה להגיע?

עיסאווי פריג': כי על פי כל דין וכל תקנות וכל חוק של כל רשות, כולם נגד טרור ואפשר לעצור כל מהלך.

עיסאווי פריג': אמרו את זה במועצת הכבלים, אמרו את זה ברשות השנייה, אמרו את זה במשרדים, ובכל זאת אתה מתעקש להכניס את זה.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': אני רוצה את זה לפרוטוקול.

עיסאווי פריג': אתה, יש לך רוב בוועדה.

עיסאווי פריג': דאגתם לעשות רוב בוועדה.

עיסאווי פריג': אנחנו התחלנו עם ערוצים ייעודיים שרוצים לפתוח את השוק וזה חשוב, אבל לא לנצל את הרוב הזה כדי לקבוע דברים שנבכה עליהם דורות.

עיסאווי פריג': יואב, לא הכל פוליטיקה.

עיסאווי פריג': יש מחר.

עיסאווי פריג': היום אתה בקואליציה ומחר תהיה באופוזיציה, ותנשוך את האצבע.

עיסאווי פריג': מלבד - - -מריחים פוליטיקה בכל פינה של החדר הזה.

יואב קיש: קודם כל שאלת לאן אני רוצה להגיע.

יואב קיש: אני אגיד לך בצורה הכי ברורה: אני אתחיל דווקא מהסעיף שאני הוספתי ואני שומע את ההתנגדות החריפה.

יואב קיש: אני לא מבין למה שכשאנחנו רוצים להכניס התייחסות ברורה שאם יש ערוץ זר או ערוץ בבעלות זרה שתומך בטרור – אנחנו נפסיק את השידור.

עיסאווי פריג': - - -

איילת נחמיאס ורבין: מעולה.

איילת נחמיאס ורבין: לא הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: מעולה.

איתן כבל: - - -

יואב קיש: סליחה, זה מה שקורה.

יואב קיש: אני הצעתי את זה ואתם אמרתם - - -

קריאות: - - -

יואב קיש: אז תסביר מה לא הבנתי.

יואב קיש: מה לא הבנתי?

יואב קיש: גם כשדיברתי אתכם – אמרתי לך, גם לך, חבר הכנסת איתן כבל, כשדיברנו, ואולי שכחת את זה.

יואב קיש: אמרתי שאני מתכוון, מכיוון שאנחנו כן פותחים את נושא הבעלות הזרה, להקפיד שאם יהיה מישהו שיתמוך בטרור הוא לא ישדר.

עיסאווי פריג': - - -

איתן כבל: אפשר?

איתן כבל: זה בדיוק העניין.

איתן כבל: אתה לוקח את עניין הטרור שאין ויכוח - - -

יואב קיש: אבל זה העניין.

איתן כבל: - - - אתה כרכת את כל שלושת הדברים במקשה אחת.

איתן כבל: אם אדוני עכשיו היה אומר לי – מי בעד הטרור - - -

קריאות: - - -

איתן כבל: הייתי רוצה להגיד – באמת, חברים.

איתן כבל: מה אני רוצה לומר?

איתן כבל: מה עשית פה?

איתן כבל: זה לא הוגן.

איתן כבל: אתה לא היית עושה את זה, זה לא מתאים לך.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: אבל דיברתי אתך.

איתן כבל: תן לי להגיד לך.

איתן כבל: אתה לא יכול לקחת את שלושת הנושאים האלה ולכרוך אותם במקשה אחת.

איתן כבל: טרור זה דיון אחד.

איתן כבל: אין אחד שתמצא כאן שמסכים שגורם שיש לו משקל בתוך טרור – שאנחנו נסכים.

איתן כבל: לא משנה שיהיה לו - - - העניין הוא – שים את זה הצדה, אני אתך.

איתן כבל: בוא נעשה הפרדה שלא ישתמע מזה – וזה מה החשוב לי פה.

איתן כבל: יגידו עכשיו מפה שחברי הכנסת שהתנגדו הם בעצם מתנגדים לעצור את הטרור.

איתן כבל: זה – שים את זה בצד, אף אחד לא ישים אותי בתוך הפיילה הזאת.

איתן כבל: יש דיון.

איתן כבל: הדיון העקרוני הוא סביב הדיון שנוגע לבעלות זרה, באחוזים כאלה ואחרים.

איתן כבל: כשאני בא ואומר לך, אומר לך אפילו עיסאוו פריג', חברי, שאין פה התנגדות שאנחנו באים ועומדים על הרגליים.

איתן כבל: מבינים שהמצב השתנה.

איתן כבל: זה נראה כמו שתל לא טבעי כשמנסים להכניס אותו כשאתה עוד לא בדקת, עשית ניסויים כאלה, בדקת אם זה יכול, מתקיים.

איתן כבל: אני לא נגד, אני חוזר וצועק: אני לא נגד.

איתן כבל: אתה מכריח אותנו להתנגד.

להגיד כך: מה שכן, לגבי שני הסעיפים, שאלתם לאן אני רוצה להגיע.

להגיד כך: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.

להגיד כך: אנחנו רוצים להגיע למצב שיהיו משקיעים – כן, גם יותר משקיעים זרים בשוק התקשורת, כי אחרת השוק הזה לא יהיה פה, לא יהיה פה.

להגיד כך: זה מהלך שאנחנו רוצים להוביל – כן.

להגיד כך: לגבי הנושא השני אמרתי איך אנחנו נעשה את זה, בבקשה – נמשיך.

להגיד כך: חברת הכנסת נחמיאס, בבקשה.

להגיד כך: אני יודע שיש לך התנגדות קשה לעניין.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה גם להגיד למה ולמה רתחתי קודם – משום שיש כאן עניין שלאורך כל הדיונים סביב הסעיפים האלה אני אומרת: תנו לעבודה לעשות עבודה מקצועית.

איילת נחמיאס ורבין: לבוא ולהגיד לנו מה אנחנו חושבים שצריך להיות, למשל – הנה, בהקשר הכלכלי שאתה מדבר עליו.

איילת נחמיאס ורבין: אולי באמת הגיוני, אגב, אני לא יודעת אם עוד חברי כנסת פה אי פעם הכניסו משקיעים לערוץ בארץ.

איילת נחמיאס ורבין: אני עשיתי את הדבר הזה, אני יודעת מה עוברים כדי לקבל את האישורים מהרשויות.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת אם עוד חברי כנסת עשו את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אז לא צריך להבהיל אותי עם הדבר הזה מצד אחד, ומצד שני חובתנו, לא זכותנו, לצפות שתובא בפנינו עבודה מקצועית כשלאורך כל הדיונים – אני מזכירה לך, גם משרד האוצר וגם משרד המשפטים עמדו על רגליהם האחוריות ואמרו: אנחנו לא עשינו עבודה מקצועית בעניין.

איילת נחמיאס ורבין: אני כרגע לא מתייחסת לנושא של הטרור, אתייחס אליו בסוף.

איילת נחמיאס ורבין: לא בנושא בעלות היחיד ולא בנושא הבעלות הזרה.

איילת נחמיאס ורבין: אני כנראה תולה את יהבי הרבה פחות מכבודו בהקשר של הכנסת משקיעים זרים.

איילת נחמיאס ורבין: יכולים להגיע משקיעים זרים.

איילת נחמיאס ורבין: רובם יהיו עם זיקה מאוד מאוד ברורה למדינת ישראל, רובם יהיו פה עם אינטרסים כלכליים נוספים, שזה לא דבר אסור, אבל זה דבר שחייב להיות שקוף, וזה דבר שאנחנו חייבים להבין אותו.

איילת נחמיאס ורבין: לכן, יועצת השר, את התפרצת סתם, כי כשאני שואלת את היועצת המשפטית של משרד התקשורת האם זו עמדתה המקצועית או עמדת השר והמשרד, עם כל הכבוד – זה לא אותו הדבר, ואנחנו לפעמים נאלצים פה בסיטואציה הזו לעשות הרמת מסך ואני אגיד לך מדוע.

איילת נחמיאס ורבין: משום שאם היו דואגים לחוות דעת מהיועץ המשפטי לממשלה, שאני מזכירה לך – אני לפני חודש או חודש וחצי ביקשתי ממך, תדאגו לחוות דעת מהיועץ המשפטי לממשלה בעניין סוגיית הבעלויות.

יואב קיש: לא זוכר, אבל יכול להיות.

איילת נחמיאס ורבין: באחריות.

איילת נחמיאס ורבין: זה רשום בפרוטוקולים.

איילת נחמיאס ורבין: זה היה, אגב – אני לא זוכרת אם זה היה בדיון שהיתה פה מיכל הלפרין או באחד הדיונים לפני או אחרי.

איילת נחמיאס ורבין: אתה צריך להבין משהו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא מחפשים להתנגד בכוח.

איילת נחמיאס ורבין: למה אני כועסת על הצעת חוק שנהיתה כאן?

איילת נחמיאס ורבין: משום שבאמת באה חברת הכנסת השכל, אנחנו מזכירים אותה כל הזמן לפרוטוקול, זה התחיל ממנה ואנחנו אמרנו: גם אנחנו לא ניתן את ידינו לסגירת כל הערוצים הייעודיים בלי יוצא מן הכלל.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אז נולד פתאום חוק בחטא.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: כי הלבישו עליו טלאי מפה וטלאי מפה, ואמרנו – בהזדמנות זו נטפל בזה ונטפל בזה.

איילת נחמיאס ורבין: אז עכשיו זה מה שבעצם ניסה קודם חבר הכנסת כבל לומר לך, אנחנו כל הזמן מנסים להחזיק את שני הקצוות, שאף קצה לא יברח לנו.

איילת נחמיאס ורבין: אז עכשיו, אני לא יודעת אם כלכלית, באמת אותה היתכנות שאתה מדבר עליה, כי אתם מייד מקפיצים את הרף.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא שאמרתם – לא 26% אלא - - -

רועי פולקמן: לא 51 אלא 74.

איילת נחמיאס ורבין: 74 זה בבעלות יחיד, ו-51% בעלות זרה.

יואב קיש: הורדנו מדרגה אחת, אפשר להגיד.

איילת נחמיאס ורבין: אז אתה אומר לעצמך – באמת, בואו נשים שם ונראה מי יכול - -- הזכירו קודם שם, אני לא רוצה להתייחס אליו באופן ספציפי, אבל אני אומרת לך, אני לא יודעת אם יבוא עוד תיקון חדש לחוק הריכוזיות, או לנושאים מהסוג הזה אבל אני אומרת לכם ברמה העקרונית: הנה, פה אנחנו דיברנו על זה שהערוצים הייעודיים, אנחנו רוצים שיוכלו לחיות, אז כדאי שיהיה להם גם רדיו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים להכין את עצמנו לכל - - -

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: לא זה מה שאמרנו.

יואב קיש: אל תגידי שזה מה שאמרנו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה מה שיוצא מזה, וזה, דרך אגב, לא בלתי הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: אבל בסוף - - -

עיסאווי פריג': זאת לא הבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: זאת לא הבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: זאת נהיתה הבעיה הכי קטנה שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: בסוף אנחנו פועלים בלי ייעוץ מקצועי בעניין הזה ואין לנו מושג כלכלית או משפטית בעניין הזה, ובגלל זה אני רתחתי, לא בגלל שיש לי משהו נגד "רשת", נהפוך הוא.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שהם יחיו, שהם יתקיימו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לפני ששומעים אותם, שבסוף הם גורם בעל אינטרס אני רוצה לשמוע את הממשלה בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, חבר הכנסת קיש, גם השר איוב קרא הלך לממשלה עם כל מיני דברים שהטרידו אותו בחוק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: למה לא הלכו עם הדבר הזה?

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע מה?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא חושדת בך שאתה מונע מאינטרסים אישיים אבל בסוף לכולנו יש אחריות איך הכנסת הזו נראית, לא איך חבר הכנסת קיש נראה, לא איך חבר הכנסת כבל נראה.

איילת נחמיאס ורבין: בעניין הטרור, כל מה שדיברנו ועליו יצא קצפנו הוא רק הדבר האחד – שאנחנו אמרנו – תותיר, בבקשה, את המנגנון של מי רשאי להחליט האם הערוץ הזה הוא ערוץ תומך טרור בגורמים המקצועיים שממילא אתה משאיר בהם את היד לעניין התכנים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: מה פתאום אתה עושה את מה שניסינו למנוע בתאגיד השידור הציבורי, את כל מה שאנחנו מנסים למנוע כאן.

איילת נחמיאס ורבין: אתה קושר קשר מחדש בין הפוליטיקאים לבין החלטות מהסוג הזה.

יואב קיש: יכולה להיות אי הסכמה, וזה לגיטימי, אבל מה שרציתי לומר לחברת הכנסת נחמיאס ורבין שאנחנו רק היום או בעצם – מתי למעשה היה הדיון הקודם?

יואב קיש: לפני שבועיים?

יואב קיש: זאת אומרת שלא שלא היה זמן, והדברים היו כתובים וראו אותם.

יואב קיש: אז כל אחד מהמשרדים היה יכול להתייחס.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני ביקשתי.

איילת נחמיאס ורבין: אז אתה בא בטענות אלי או אל המשרדים?

יואב קיש: את טענת שעשינו פה – לא מסודר, לא היה זמן.

יואב קיש: עברו רק שבועיים שבהם כל אחד יכול היה לעשות מה שהוא רוצה.

איילת נחמיאס ורבין: הערתי כמה וכמה פעמים.

איילת נחמיאס ורבין: אתה מוזמן ללכת לפרוטוקול בעניין הזה.

רועי פולקמן: שני נושאים בנפרד – אחד, בעלות יחיד – בעלות זרה.

רועי פולקמן: זה שינוי משמעותי, ואני מבין את הצורך שלו, גם הסברת לי אותו, רק צריך להסביר על איך יהיו המנגנונים.

יואב קיש: אז חבל שלא היית.

יואב קיש: נתנו פה הסבר מלא.

יואב קיש: תשאל את חברת הכנסת ורבין.

רועי פולקמן: אני אגיד מה הטריד אותי.

רועי פולקמן: מה שהטריד אותי לא קשור להתנגדות.

רועי פולקמן: הוא קשור לזה שיכולים להיות גם אינטרסים פוליטיים וגם אינטרסים עסקיים שבסוף בא גורם שאומר – אני הולך להשתלט.

רועי פולקמן: אני מבין את הצורך בהשקעות, לא מתווכח על זה.

רועי פולקמן: אין בעיה.

רועי פולקמן: אני רק אומר – בסוף מגיע בן אדם יחיד שיכולים להיות לו אינטרסים עסקיים, לא צולבים בשוק התקשורת יש לו חברת ביטוח, בנק, כל חברה אחרת, או לחלופין – אינטרסים פוליטיים, אג'נדה פוליטית והוא עכשיו הבעלים הכל יכול לא רק של ערוץ ברודקסט שמשדר סדרות סיטקום, אלא הוא מנהל חדשות, הוא הגורם היחיד שיקבע מה משדרים בחדשות כי כולם באים אליו.

יואב קיש: לא, אנחנו נדון בחדשות בצורה מאוד מאוד מעמיקה.

רועי פולקמן: בסוף נשאלת השאלה איזה checks and balances יש בדבר.

רועי פולקמן: הדבר השני – יש פה סיכון.

רועי פולקמן: ראינו מה קרה עכשיו בארצות הברית עם התערבויות זרות.

רועי פולקמן: זה קל מאוד לעשות את זה.

רועי פולקמן: דבר נוסף, זה סמכות שר התקשורת.

רועי פולקמן: לגבי כלים למניעת טרור זה ברור.

רועי פולקמן: צריך להגדיר מה המנגנון הממשלתי.

רועי פולקמן: לא יעלה על הדעת – לא פה ולא בדברים אחרים, שזה יהיה באחריות שר התקשורת.

רועי פולקמן: לא יכול להיות שגורם - - -

יואב קיש: באישור הממשלה.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: לא יכול להיות שיהיה גורם פוליטי שיחליט אם יש רישיון או אין רישיון, אם זה בעד טרור או נגד טרור.

רועי פולקמן: יש גורם מקצועי.

רועי פולקמן: זה בסדר, יהיה רגולטור שיקבע את זה, אני בעד שיהיה רגולטור.

רועי פולקמן: ושיהיו לו סמכויות לשלול רישיון אבל רגולטור.

יואב קיש: קודם כל – צריך להבין שכל מה שאמרת, נושא מסחרי ועסקי, יש גם חוק הגבלים עסקיים, חוק ריכוזיות, כל הדברים האלה עולים, זאת אומרת, הדברים האלה ייבחנו בכל מקרה כאשר מישהו מהגופים, אותם גדולים שאתה מתאר, ירצה לעשות מהלך.

רועי פולקמן: בחוק ההגבלים – אין קשר כי הוא בודק לך נתח שוק ומניעת תחרות אבל אם אני עכשיו יצרן בננות ויש לי ערוץ טלוויזיה שמסביר כל היום למה - - -

יואב קיש: אבל יש שמעות כי הלכנו בכלל לתחום התקשורת.

יואב קיש: זה לא יכול להיות שיבוא עכשיו מישהו וינצל את הפלטפורמה הזאת.

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: אין שום כלי לממונה על הגבלים, זה עולם מסחרי שונה.

רועי פולקמן: אין קשר.

אתי בנדלר: היא בודקת היבטים אחרים לגמרי.

אתי בנדלר: רק את עניין התחרות.

רועי פולקמן: - - - אין קשר.

רועי פולקמן: יש לי ערוץ תקשורת שעושה תוכניות ריאליטי.

רועי פולקמן: מה הקשר?

רועי פולקמן: זה לא כניסה לשוק.

יואב קיש: הגבלים עסקיים יש לו שני דברים.

יואב קיש: מה שהוא לא בודק באמת זה את אופי השידורים - - -

אתי בנדלר: את השיח התקשורתי.

יואב קיש: זה הוא לא בודק.

יואב קיש: אבל אתה אמרת שעכשיו יבוא גורם ריכוזי משמעותי במשק ויעשה - - -

רועי פולקמן: לא רק ריכוזי, אגב.

רועי פולקמן: סתם גורם, וגם זר.

יואב קיש: אנחנו רוצים עולם פתוח בתקשורת, של הרבה ערוצים, של תחרות, שיבואו ערוצים וישדרו.

יואב קיש: אנחנו חייבים לפתוח את זה.

יואב קיש: אם זה יהיה ערוץ שיבוא ובמירכאות ימכור את מרכולתו, עמותה, לא משנה באיזה כיוון שהיא תהיה, אז יש צופים שלא יסתכלו.

יואב קיש: בסוף הוא רוצה להצליח, הוא רוצה למכור.

יואב קיש: אני אומר לך - - -

איתן כבל: אבל אתה סוגר את השוק, לא פותח.

רועי פולקמן: אם גוגל קונים עכשיו את ערוץ 10 ויש להם כוח בלתי מוגבל - - -

נגה רובינשטיין: למי בתהליך יש כוח בלתי מוגבל?

נגה רובינשטיין: אז זה חוק ההגבלים, זה לגמרי חוק ההגבלים.

נגה רובינשטיין: אתה טועה כי משפטית הם חייבים להגיש בקשה ל - - -

רועי פולקמן: ועל אג'נדה פוליטית גם?

אברהם נגוסה: אני לא מבין את ההתנגדות.

אברהם נגוסה: אף אחד לא נגד השקעה מחו"ל, שישקיעו פה, בישראל.

אברהם נגוסה: אף אחד לא נגד שיהיה חופש ביטוי, אבל מה שאנחנו רוצים – לעגן נגד ה- - -, נגד השמצה על המדינה ולכן חשוב מאוד להגן פה בחוק את העניין שהשר יהיה רשאי להמליץ למועצה הממונה על מתן רישיונות לשידורים בישראל לבטל רישיונו של ערוץ בבעלות זרה או ערוץ זר שפועל בישראל אם הוכח כי אותו ערוץ תומך במעשה טרור כהגדרתו בחוק המאבק בטרור, התשע"ו-2016, סיוע או שידול למעשה טרור.

אברהם נגוסה: ההחלטה של השר כמובן צריכה את אישור הממשלה.

אברהם נגוסה: ואני מבקש, אדוני היושב-ראש, שזה יהיה בסיפה.

אברהם נגוסה: אם אתה מתנגד, אני אגיש את זה כהסתייגות.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין כי זה לא חופף להצעה שלך – אתה דיברת עכשיו על ערוץ זר שפועל בישראל?

יואב קיש: או בבעלות זרה או ערוץ זר.

אתי בנדלר: לא, הוא דיבר על ערוץ זר.

יואב קיש: גם וגם.

קריאות: - - -

יואב קיש: מעל 51% זו בעלות זרה.

אתי בנדלר: ואתה אומר שהחלטת השר שטעונה אישור הממשלה תהיה המלצה למועצה.

אברהם נגוסה: נכון, ושהשר יהיה ראשי להמליץ.

רועי פולקמן: הוא לא מחליט.

יואב קיש: אבל השאלה היא האם החלטת הממשלה מחייבת את המועצה.

רועי פולקמן: זאת אומרת, הוא לא שולל את הרישיון, הוא רק ממליץ?

רועי פולקמן: אני לא מבין את המשמעות של זה.

רועי פולקמן: מי שולל?

אתי בנדלר: "השר באישור הממשלה רשאים להמליץ למועצה".

אתי בנדלר: האם לזה התכוונת?

אברהם נגוסה: השר רשאי להמליץ למועצה הממונה על מתן רישיון - - -

רועי פולקמן: הבנתי.

רועי פולקמן: אוקיי.

רועי פולקמן: אז המועצה שוללת, רק המועצה.

רעיה עדני: - - - לא חייבים לשקול אותה?

יואב קיש: אז אתה מנסה לרכך את זה קצת ואתה אומר שזו המלצת ממשלה לרשות הרלבנטית לבטל - - - השאלה אם זה מחייב את המועצות לבטל את הרישיון.

אתי בנדלר: זה לא מחייב, אבל אני רוצה לראות מועצה שתעז לפעול בניגוד להמלצת השר.

יואב קיש: הנוסח הזה מקובל עליך?

רועי פולקמן: לא כל כך מבין מה זה משיג.

רועי פולקמן: תן למועצה סמכויות לבטל.

רועי פולקמן: מה, הממשלה תתכנס ותגיד – גברתי, הרגולטור, אני ממליצה לך לבטל?

זיו מאור: - - - אנחנו בגלל אל ג'זירה - - - בואו נדבר רגע על מה קרה אז ומה היה קורה אם החוק היה קיים.

זיו מאור: אז חד משמעית הציבור לא היה מרוויח שום דבר אם הסעיף הזה היה בתוקף באוגוסט האחרון.

זיו מאור: אם השר היה מוסמך להוציא צו שסוגר את ערוץ אל ג'זירה, וצו כזה היה מוצא והערוץ היה מפסיק לשדר באמצעים הציבוריים, כל מי שהיה נחשף לתוכן של אל ג'זירה היה ממשיך להיחשף אליו באמצעים אחרים בדיוק באותה מידה.

רועי פולקמן: - - -

יואב קיש: טוב, הוא יגיש את זה כהסתייגות ונמשיך הלאה.

שרן השכל: אני מבקשת, המתנתי בסבלנות, אז בבקשה.

שרן השכל: אני מבקשת לומר דברים שאולי לא יהיו נעימים לאוזן לכל מיני אנשים שיושבים פה, אבל חשוב לי שהם ייאמרו – בייחוד בגלל שהקול שלי הוא קצת יוצא דופן.

שרן השכל: בנוגע לבעלות זרה.

שרן השכל: הסעיף הזה, מבחינתי, הוא בעייתי.

שרן השכל: קשה לי מאוד להצביע שמישהו זר יוכל להחזיק מעל ל-50% באחזקות של ערוץ מסחרי.

שרן השכל: זו כוונתי.

שרן השכל: זה בעייתי.

שרן השכל: למה?

שרן השכל: כי מבחינתי, הערוצים המסחריים, ערוצי הטלוויזיה הם כלי אדיר.

שרן השכל: זה כוח אדיר שניתן בידיים של אנשים.

שרן השכל: אני רואה מה קורה עם העמותות ואני רואה מה קורה כשיש עמותות שיש להן תרומות מגופים זרים בעלי אינטרסים זרים, ויואב – אנחנו מכירים את זה טוב מאוד.

שרן השכל: כמה עמותות מגרמניה, משוודיה וכל מיני מקומות באים ומטמיעים את האידיאולוגיה שלהם, את תפיסת העולם שלהם ובאות ומנסות לשנות את המציאות שלנו, כישראלים, שאנחנו חיים פה.

שרן השכל: אני פוחדת מאוד לתת את הכלי הזה בידיים של אדם זר, כלי שהוא טלוויזיה.

נגה רובינשטיין: ובעיתונים זה לא - - -

שרן השכל: לא, לא.

שרן השכל: אני מאוד חוששת מזה מהסיבה הזו.

שרן השכל: אין לי בעיה שתהיה בבעלותו - -

נגה רובינשטיין: בכבלים ובלוויין זה בסדר, גם.

שרן השכל: - - ב-49%, אבל מבחינתי אני רוצה לראות ש-51% נשאר בידיים ישראליות כי יש לזה השפעה אדירה על תפיסת העולם שלנו.

שרן השכל: אני לא רוצה לראות את זה ואני חוששת.

שרן השכל: אני רוצה לשמוע את הגורמים איפה אנחנו, למעשה, לא רק בעניין של טרור, גם בנושאים אחרים.

שרן השכל: איך אנחנו למעשה מוודאים שהדבר הה לא קורה.

שרן השכל: אז זה מבחינתי בנוגע לבעלות זרה.

נגה רובינשטיין: ובעיתונים, בכבלים ובלוויין זה בסדר?

שרן השכל: אני מבקשת לא להפריע לי.

שרן השכל: אני אשמח להגיב לאחר מכן לכל דבר.

שרן השכל: היום שוק העיתונות פתוח.

שרן השכל: כל אחד יכול לבוא ולפתוח.

שרן השכל: ערוץ תקשורת עדיין לא נמצא במצב כזה.

שרן השכל: כאשר אנחנו נראה שהוא מתנהל כשורה לאחר פתיחת הערוצים, יהיה מקום לשקול את זה.

שרן השכל: אין בעיה.

שרן השכל: אבל עכשיו, יחד עם הכל אני לא מרגישה בטוחה להצביע על זה.

שרן השכל: זו עמדתי, זו תפיסת עולמי.

שרן השכל: בעלות יחיד.

שרן השכל: מבחינתי היום, במצב הנוכחי שבו אנחנו גם פותחים את השוק אין לי בעיה שנעלה את זה גם ל-100%.

שרן השכל: מבחינתי, כמה שיותר גבוה יותר טוב.

שרן השכל: למה?

שרן השכל: בעבר אני מבינה שהיתה מגבלה.

שרן השכל: למה?

שרן השכל: היה את הערוץ הממשלתי, הערוץ של המדינה, והיה עוד ערוץ אחד שהיה ערוץ מסחרי.

שרן השכל: בסיטואציה כזו שיש רק ערוץ אחד שכל הציבור הישראלי צופה בו מבחינתי אם יש בעל אחד שמחזיק ב-100% - כן, זה בעייתי.

שרן השכל: אם מדברים על ריכוזיות זה בדיוק זה.

שרן השכל: מבחינתי, בעלות יחיד היום כאשר יש כבר שלושה ערוצים מסחריים, עוד ערוץ ממשלתי, עכשיו נכנסים לתחרות עוד ארבעה ערוצים ייעודיים שאני מקווה שיצמחו להיות גם כן בתחרות עם הערוצים המסחריים – אין שום בעיה.

שרן השכל: יהיו שמונה ערוצים מסחריים, שלושה ערוצים מסחריים, ארבעה ערוצים מסחריים – אז יש את הארבעה בעלים, גם אם זה 100%, אין כאן בעיה של ריכוזיות כי יש כאן מגוון של דעות.

שרן השכל: לכן, החוק שחוקק בעבר לא רלוונטי לגבי היום כאשר אנחנו פותחים את שוק התקשורת.

שרן השכל: לכן לדעתי, ככל שנעלה את האחוזים – לי אין שום בעיה עם זה, אני אתמוך בזה.

שרן השכל: לעניין סגירת ערוץ תקשורת בנושא טרור.

שרן השכל: הדבר הזה הוא דבר בעייתי.

שרן השכל: אני לא רוצה לתת באף יד פוליטית אפשרות לסגור ערוץ תקשורת – מהצד הזה או מהצד הזה.

שרן השכל: היום איוב קרא הוא שר התקשורת ומחר דב חנין – אני מקווה מאוד שלא.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: הוא יכול להיות שר מצוין.

יצחק וקנין: אני אומר לך.

שרן השכל: מבחינת תפיסת עולמו מבחינתי זה יכול להיות אסון לאומי.

שרן השכל: לא מדברת מבחינה אישית אלא מבחינת האידיאולוגיה שהוא מקדם ומה הוא מאמין בו.

שרן השכל: לכן אני לא רוצה לתת בגוף שהוא פוליטי ממשלתי, גוף של המדינה את הכוח הזה לסגור גוף תקשורת במדינת ישראל.

שרן השכל: ולהלן מקרה שהיה, ממש לפני חודש.

שרן השכל: מבחינתי המקרה של עהד תמימי, היא מבחינתי גם מקבילה לחוק הטרור.

שרן השכל: אם היא זורקת אבנים על חייל, אם היא מרביצה לחייל – היא ומשפחתה מבחינתי זה טרור לכל דבר.

שרן השכל: זריקת אבנים, פציעות – דברים כאלה.

קריאות: - - -

אברהם נגוסה: - - -

שרן השכל: היום החוק קובע שמי שתומך בטרור, מי שמסית לטרור, בטח ובטח בגופי תקשורת, על אחת כמה וכמה יש לנו מועצות שיש להן את הסמכות לבוא ולהגביל וגם לסגור.

יואב קיש: נא לסיים.

שרן השכל: היו כאלה שדיברו הרבה יותר, לפני.

שרן השכל: אני אסיים את דברי.

יואב קיש: אז הנושא האחרון, בבקשה.

שרן השכל: מבחינתי לקחת את המקרה של עהד תמימי שהיה בגל"צ, והנה, מגיע שר הביטחון ויש ביכולתו לסגור תחנת רדיו, למה?

שרן השכל: כי מי שדיבר שם בא ועודד טרור.

שרן השכל: אז מבחינתי יבוא ערוץ 2, ערוץ 10, ערוץ 12 – כל אחד מהערוצים, יעשה מבחינתי כתבה על דאעש בתוך עיראק.

שרן השכל: מישהו יגיד שהם מעודדים טרור, יבואו וירצו לסגור את ערוץ התקשורת זה.

שרן השכל: מבחינתי אני רוצה לראות חופש ביטוי.

שרן השכל: מבחינתי הדבר הזה לא מקובל.

שרן השכל: אני לא מוכנה להעביר את זה.

יואב קיש: יש לנו שלושה דברים על סדר היום – אחד, סעיף 7 סעיף (1) ו-(2), מה שדיברנו.

יואב קיש: הנושא השני זו הצעה שאני העליתי ואמרתי שלא אעשה אותה כנוסח הוועדה.

יואב קיש: יש לנו את חבר הכנסת נגוסה שמבקש את זה כהסתייגות.

יואב קיש: איך זה אמור להתנהל מבחינת ההצבעות?

אתי בנדלר: על כל אחת מההצעות צריך להצביע לחוד.

אתי בנדלר: אם ההצעה מתקבלת היא הופכת להיות הצעה של הוועדה.

אתי בנדלר: לגבי כל הצעה – אני רק רוצה לומר: נניח שאתה מציע להעלות ל-74%.

אתי בנדלר: יכול חבר כנסת אחר להציע ל-60%.

אתי בנדלר: אין שום בעיה.

יואב קיש: זה כולם יודעים, הבנתי את זה.

אתי בנדלר: כל הצעה שלא מתקבלת יכול חבר הכנסת לבקש הסתייגות.

יואב קיש: ודם כל אמרתי שנצא להפסקה.

יואב קיש: אנחנו קצת חורגים.

יואב קיש: אני אתן רשות דיבור לשני אנשים ואחרי זה נצביע.

אתי בנדלר: אני שוקלת, אדוני, לומר את דברי גם בנושאים האלה כי אמנם הבעתי את עמדותי מאוד מאוד בקצרה בפעם הראשונה, אבל אני חושבת שלפחות כדי שלא יישמע כאילו אין לי עמדה בנשוא אני חושבת שכדאי שבשורה אחת אסכם את עמדתי בכל אחד מהנושאים האלה.

תהילה שוורץ אלטשולר: לגבי סעיף אל ג'זירה שלך, צריך לקרוא לו בשמו, זה סעי שמיועד להשיג הישגים פוליטיים קצרי טווח.

תהילה שוורץ אלטשולר: כל פעם פוליטיקאים ישיגו את הכותרת היומית שלהם ואז יבוא השב"כ, כמו שהיה בשני המקרים שהיו - -גם כשהיה מדובר על סגירת ערוץ אל ג'זירה וגם כאשר לע"מ ניסתה לשלול את תעודת העיתונאי מעיתונאי אל ג'זירה.

תהילה שוורץ אלטשולר: פעמיים באו רשויות הביטחון ואמרו – אין בזה שום בעיה.

תהילה שוורץ אלטשולר: ואז, מה קרה?

תהילה שוורץ אלטשולר: קרו שני דברים.

תהילה שוורץ אלטשולר: ראשית, הפוליטיקאים השיגו את הכותרת היומית שלהם ושתיים – תהילה אלטשולר עשתה סיבוב אולפנים - - -

יואב קיש: אז את לא מתנגדת.

תהילה שוורץ אלטשולר: אני מתנגדת.

תהילה שוורץ אלטשולר: אתה יודע איזה ביזיון זה?

תהילה שוורץ אלטשולר: זה דבר שפוגע במעמדה הבינלאומי של ישראל.

תהילה שוורץ אלטשולר: חבל, אין בזה צורך, באמת.

תהילה שוורץ אלטשולר: תחשבו על הירידה של ישראל במדדים של חופש העיתונות.

תהילה שוורץ אלטשולר: זה באמת דבר שאין בו צורך.

יואב קיש: שמענו.

יואב קיש: עכשיו לנושא.

תהילה שוורץ אלטשולר: עכשיו אני רוצה לדבר על הנושא של בעלות זרה ובעלות יחיד.

תהילה שוורץ אלטשולר: בדרך כלל אני באה עם עמדה מאוד בטוחה בעצמה, והכל.

תהילה שוורץ אלטשולר: אני רוצה לדבר על ההתבלטות ואני רוצה שהיא תשתקף אחר כך במה שאתם עושים.

תהילה שוורץ אלטשולר: תראו, בעולם שיש בו 100 אלף מנויי נטפליקס בישראל זה מאוד מטופש לדבר על בעלות זרה, מצד אחד.

תהילה שוורץ אלטשולר: מצד שני, הנחת העבודה של הוועדה כל הזמן הוא שמה שהוועדה עושה ייצור תחרות בשוק הטלוויזיה, והשאלה אם הנחת העבודה הזו תממש או לא.

תהילה שוורץ אלטשולר: יכול להיות שיקרה נס ובאמת תהיה תחרות בשוק הטלוויזיה.

תהילה שוורץ אלטשולר: רוב הסיכויים, לא נעים לי לומר לכם, הם שלא יפרחו כאן אלפי פרחים.

תהילה שוורץ אלטשולר: ואם לא יפרחו פה אלפי פרחים, הסיפור של בעלות זרה ושל בעלות יחיד יהפוך להיות עניין מאוד מאוד דומיננטי.

תהילה שוורץ אלטשולר: לכן, אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה בשבילך.

תהילה שוורץ אלטשולר: חלק ממה שדובר פה בעבר היה – נעשה לעשר שנים, ככה וככה.

תהילה שוורץ אלטשולר: חכה חמש שנים.

תהילה שוורץ אלטשולר: תן לרפורמה היפה והגדולה שאתה עושה עכשיו להתקיים, בוא נראה אם תהיה תחרות.

תהילה שוורץ אלטשולר: אם תהיה תחרות – תאפשר יותר בעלויות או להעלות בעלות זרה.

תהילה שוורץ אלטשולר: וצריך להגיד את זה – הרשות להגבלים בעניין בעלות זרה לא תעזור, כי היא לא יכולה לבדוק היקף עסקים של אנשים בחו"ל, זה לא אותו שוק.

תהילה שוורץ אלטשולר: דבר ראשון היא צריכה להגדיר לעצמה שוק, זה לא אותו שוק.

תהילה שוורץ אלטשולר: אז הגבלים עסקיים לא יקרה.

תהילה שוורץ אלטשולר: מה שכן יכול לקרות כאן זה באמת מה שדובר עליו בחוק הריכוזיות, שכאשר באמת יש הרבה מאוד כוח לשחקן מסוים, הרגולטורים לא יכולים בשלב מסוים לעמוד בפניו, וזה הדבר שצריך לדבר עליו בהקשר של בעלויות.

תהילה שוורץ אלטשולר: עכשיו, יותר מזה.

תהילה שוורץ אלטשולר: אתם הולכים עכשיו להפריד את חובת ההפרדה המבנית בין חברות חדשות ובין הערוצים.

יואב קיש: רגע, על זה נדבר כשנגיע.

תהילה שוורץ אלטשולר: אבל אני רוצה להגיד – יש פה עניין.

תהילה שוורץ אלטשולר: אתם מדברים פה על שני מעגלים.

תהילה שוורץ אלטשולר: אם בעבר גם היה צריך חברת חדשות וגם אסור היה מעל רמה מסוימת של בעלות זרה, עכשיו הזכרת את שניהם בבת אחת.

תהילה שוורץ אלטשולר: בעצם, אתה גם מייצר יותר התערבות של בעלים וגם מעלה את ה- - - וזה דבר שבבת אחת הוא מאוד חסר אחריות.

נגה רובינשטיין: ויש להם חובת הפקת חדשות?

תהילה שוורץ אלטשולר: מצד אחד.

תהילה שוורץ אלטשולר: מצד שני, בואו נראה מה קורה בבריטניה.

תהילה שוורץ אלטשולר: צריך לומר ביושר שבבריטניה אין הגבלה כזו.

תהילה שוורץ אלטשולר: לפני הבחירות האחרונות היתה שם מחלוקת ציבורית אדירה וזה אותו הדבר גם בקנדה.

תהילה שוורץ אלטשולר: למה?

תהילה שוורץ אלטשולר: הם פוחדים מהשתלטות תרבותית.

תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו – ובזה אני רוצה לסיים – עסקת, אדוני היושב-ראש בענייני V-15.

תהילה שוורץ אלטשולר: אתה מכניס פה את זה לדלת האחורית.

תהילה שוורץ אלטשולר: זו לא חכמה לדבר רק על העמותות של לפני בחירות כשבע

תהילה שוורץ אלטשולר: צם אנחנו יודעים שאף אחד לא נכנס לשוק הטלוויזיה בישראל בשביל לעשות פה רווחים.

תהילה שוורץ אלטשולר: נכנסים פה בגלל כל מיני אינטרסים אחרים.

תהילה שוורץ אלטשולר: ואם יבואו קבוצות ששייכות למדינות זרות, לא עוינות, סתם יהודים חמים שבא להם להשקיע פה בפוליטיקה, V-15, אנשים שמאוד איכפת להם מה קורה פה בישראל, הם ישתלטו על ערוצי טלוויזיה.

תהילה שוורץ אלטשולר: אז רק כדי לציין, שיכול להיות - - -

יואב קיש: יכול להיות זה לסגור את הערוצים ולא לתת לאף אחד לשדר.

קריאות: - - -

יואב קיש: משפט סיום, בבקשה.

תהילה שוורץ אלטשולר: ידעתם לייצר מדרגים מאוד מעניינים על ערוץ זעיר, וככה וככה ציירו גם כאן מדרג.

תהילה שוורץ אלטשולר: מי שמשדר חדשות – שעדיין הבעלות לא - - -

דבורה קמחי: אני רוצה להאיר את עיניכם מזווית אחרת.

דבורה קמחי: כולנו כאן

דבורה קמחי: מאוד חוששים ודואגים מי יבוא ומי לא יבוא ומי ישתלט.

דבורה קמחי: אני רוצה לדבר על הקיימים.

דבורה קמחי: הקיימים היום, כולם יודעים ששוק הטלוויזיה מפסיד.

דבורה קמחי: כולם יודעים מה קורה עם שוק הפרסום, וכולם יודעים גם שבעלי מניות נדרשים להשקיע בערוצים הקיימים כדי שתהיה להם התחרות שאתם רוצים שתהיה.

דבורה קמחי: בעלי המניות נדרשים להשקיע כספים רבים.

דבורה קמחי: מה אתם באים ואומרים?

דבורה קמחי: לוו כספים מבעלי המניות, במקום שבעלי המניות יוכלו להשקיע בחברה ולחזק את החברה, אתם באים ואומרים לנו – קחו מהם הלוואות.

דבורה קמחי: אני חושבת שאתם צריכים לשקול גם את ההיבט הזה ובמיוחד מי שרוצה תחרות ורוצה ערוצים חזקים – צריך לאפשר לבעלי המניות לההשקיע כסף בחברות, כהשקעה ולא כהלוואה.

נגה רובינשטיין: אני אוסיף נקודה אחת, רק שנבין מה קורה בחקיקה המקבילה.

נגה רובינשטיין: תראו, בעצם – מה זה ערוצים מסחריים?

נגה רובינשטיין: זה דרמה, יצירה ישראלית, תעודה וחדשות.

נגה רובינשטיין: דרמה, יצירה ישראלית וכו' – זה כמו מה שיש בכבלים ובלוויין, אולי רק יותר ממוקד ישראלי.

נגה רובינשטיין: בכבלים ובלוויין המגבלה היא 26%.

נגה רובינשטיין: מה קורה בחדשות?

נגה רובינשטיין: מעבר לעיתונים – ששאלתי ולא נעניתי – בחדשות יש חובות הפרדה רק על הערוצים המסחריים הגדולים, של חברה נפרדת, של דח"צים, של נציגי הרשות השנייה, של איסור התערבות בתוכן של בעל הרישיון בתוכן שחברת החדשות משדרת.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, יש מנגנונים מאוד הדוקים.

נגה רובינשטיין: אז אם המנגנוניים האלה – כחוט השני זה חוזר כל הזמן שיש ערכים נורא חשובים, שאני מסכימה עם כולם שצריך לשמור עליהם, אבל רק כשזה נוגע לערוצים המסחריים.

נגה רובינשטיין: זה לא חשוב שמדובר בזעירים והם יכולים לשדר חדשות אצלם בלי חברה נפרדת ובכלי כלום.

נגה רובינשטיין: הפקות המקור חשובות אצלנו אבל לא חשובות אצלם.

נגה רובינשטיין: בסוף אפשר לחכות חמש שנים ואפשר לחכות גם עשר שנים, אבל לא יישארו ערוצים, פשוט לא יישארו ערוצים.

קריאה: ביקשנו רביזיה על זה.

נגה רובינשטיין: אז אמר חבר הכנסת פולקמן - יקראו יותר ספרים.

נגה רובינשטיין: זאת אופציה, אבל תבינו שאלה האפשרויות.

אברהם נגוסה: לפני ההצבעה – אני רוצה לחזק שיהיה לו כוח, לשר.

אברהם נגוסה: ההסתייגות שלי - - -

זיו מאור: לפני סיכום הדיון אפשר להגיד כמה משפטים על דברים שנאמרו כאן?

זיו מאור: אני רק אתייחס לסוגיה שהיא מרכזית ביותר בעינינו והיא הסוגיה של הבעלויות הזרות.

זיו מאור: אין מספיק כסף, כידוע, בשוק הטלוויזיה המקומית, וזו הדרך הטובה ביותר להביא כסף מבחוץ.

זיו מאור: העובדה שמדינות אחרות מגבילות את זה – אלה מדינות שלא מתמודדות עם שוק טלוויזיה שנמצא במשבר תמידי, מאחר ויש מספיק הון במדינה כדי לייצר שוק טלוויזיה חי וקיים.

זיו מאור: עשינו את המחקרים המשווים שלנו, אתם עשיתם את שלכם.

זיו מאור: ההתעניינות של גורמים פרטיים שבאים מחו"ל – להבדיל מגורמים מדינתיים – בשוק הטלוויזיה הישראלי היא התעניינות שלהם בשוק הישראלי ובמשק הישראלי על כל היבטיו.

זיו מאור: היא לגיטימית, צריך לכבד את זה כמו שאנחנו מכבדים כל משקיע זר בכל תחום אחר, וכאשר ייכנסו תכנים שהם לא טובים, הציבור הישראלי יידע לכבות את הטלוויזיה ולעבור למקום אחר.

זיו מאור: כך עובד השוק החופשי.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר – "השר רשאי להמליץ לממשלה להורות למועצה לבטל רישיונו של ערוץ בבעלות זרה או ערוץ זר, הפועל בישראל אם הוכח כי אותו ערוץ תומך במעשה טרור כהגדרתו בחוק המאבק בטרור התשע"ו-2016, סיוע או שידול למעשה וטרור".

שרן השכל: המשמעות של זה היא כמו שליברמן - - -יוכל לסגור את גל"צ.

שרן השכל: זו המשמעות של זה.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: נאמרו פה הרבה מאוד דברים ואני כבר רואה איך הרוחות סוערות.

אתי בנדלר: אני אשתדל להיות ממוקדת וקצרה כי אני חושבת שאין מי מהיושבים כאן שלא מכיר את דעותי בעניין.

אתי בנדלר: ראו, אמרה תהילה, התחילה עם דבר שרציתי להתחיל אתו - - -

תהילה שוורץ אלטשולר: כיוונתי לדעת גדולה.

אתי בנדלר: תלוי מי כיוון למי.

אתי בנדלר: נושא התחרות.

אתי בנדלר: בסופו של דבר כל התיקונים כאן הם כדי להגביר את התחרות בשוק התקשורת, זה מה שנאמר וזה ברור, רק שיוצאים כאן מתוך הנחה שמכלול הצעדים האלה יביאו לפריחה אדירה בערוצי טלוויזיה כאן.

אתי בנדלר: זה נושא של ניסוי ותעייה.

אתי בנדלר: יכול להיות, ואני מאוד מקווה שכך יהיה.

אתי בנדלר: זו השאיפה של כולנו אבל השאלה האם זה יקרה או לא – אף אחד מאתנו לא יכול לחזות.

אתי בנדלר: בינתיים אנחנו עושים צעדים שעלולה להיות להם השפעה מאוד מסוכנת על מה שיקרה, ואני מדברת כרגע על שתי הצעות: האפשרות לזר - --

יואב קיש: סעיף 1 וסעיף 2.

אתי בנדלר: השילוב של שני הסעיפים האלה, וזה מה שמדאיג אותי.

אתי בנדלר: האפשרות של מי שאינו ישראל שיוכל להחזיק בערוץ ברודקסט כיחיד ב-24%.

אתי בנדלר: זאת אומרת, השילוב של שני הדברים האלה אומר שלאנשים – שאינני יודעת איזה סוג של זיקה יש להם לארץ, יכולה להיות להם זיקה בסיסית בלבד, שאולי את אלה אנחנו רוצים למשוך, אבל יכולה להיות להם גם זיקה פוליטי לצד זה או לצד אחר.

אתי בנדלר: אף אחד הרי לא יודע מי בסופו של דבר ינצל את האפשרות הזו שתיפתח בפניו, ולהחזיק ערוץ ברודקסט, אדם זר או גוף זר או חברה זרה, ולהיות מקימת מחזיק יחיד באותו ערוץ.

יואב קיש: 74%.

יואב קיש: לעומת 49.

אתי בנדלר: שזו אחזקה מאוד מאוד משמעותית.

אתי בנדלר: אתם חושבים שכל אחד מניח שאותו גורם זר יתמוך בעמדותיו, אבל אני רוצה לומר לכם, חברי הכנסת, הראייה צריכה להיות, לדעתי, יותר רחבה ויותר מפוקחת, כי אף אחד לא יודע מי זה יהיה, במי הוא יתמוך ואיזה אג'נדות ינסה אותו גוף זר לקדם במדינת ישראל.

אתי בנדלר: ההשפעה המשמעותית ביותר שממנה אני חוששת היא השפעה דווקא על פוליטיקאים, עליכם, נבחרי העם.

אתי בנדלר: משום שבגוף תקשורת חדש – ואני שוב חוזרת ומדברת על ערוצי הברודקסט – יש להם השפעה אדירה על פוליטיקאים.

יואב קיש: אבל את נכנסת לדברים שדיברנו עליהם.

יואב קיש: יש פה גם חשיבות לתחרות, הערוצים פה ימותו אם לא נעשה את ה - - -זה לא פייר שאת נכנסת לעניינים פוליטיים בעניין הזה.

אתי בנדלר: זה לא עניין פוליטי.

אתי בנדלר: זה עניין סופר משפטי, של להבין מה המשמעות של ההחלטות האלה אם הם יתקבלו.

יואב קיש: אני מבקש לסכם בנושא הספציפי הזה את דבריך.

אתי בנדלר: לסיכום דברי, בנושא הזה – ששילוב של שתי הצעות ביחד – גם אפשרות להעלות אפשרות של אחזקה זרה עד 74% וגם מחזיק יחיד, השילוב של שני הדברים האלה יחד הוא שילוב מסוכן שיכולות להיות לו השפעות שליליות שעדיין אי אפשר לצפות מה הן.

אתי בנדלר: בעניין ההצעה של חבר הכנסת נגוסה אני חוזרת ואומרת שוב – זה מקרה שבו מאשרים לפוליטיקאים להחליט על סגירת ערוץ.

אתי בנדלר: מדברים פה המון על חופש הביטוי, מצד אחד, ומצד שני – מאפשרים לשיקולים פוליטיים לסגור ערוץ, זו המשמעות.

אתי בנדלר: אני לא מדברת על עצם הרעיון לסגור ערוץ במקרה של תמיכה בטרור.

אתי בנדלר: השאלה מי צריך לקבל את ההחלטה.

אברהם נגוסה: הממשלה.

אתי בנדלר: הממשלה – זו החלטה פוליטית.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: שמענו פה מגוון דעות.

יואב קיש: אני לא רוצה לחזור ולהתייחס.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את הדברים הבאים: ראשית, אנחנו מצביעים על סעיף 41, אני אקרא אותו ואנחנו נחלק את זה לשלוש הצבעות:

יואב קיש: הצבעה על סעיף (1),

אתי בנדלר: רגע, אדוני.

אתי בנדלר: האם יש הצעות נוספות?

שרן השכל: אני רוצה להציע פשרה – שיהיה 49%.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: יש הצעה של חברת הכנסת השכל – 49%.

יואב קיש: עוד הצעות?

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את ההצעה – 49%.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד – 5

יואב קיש: נמנעים – אין סעיף 41(1) התקבל.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: אז ההצעה של חברת הכנסת שרן השכל תהיה הסתייגות?

יואב קיש: היא ויתרה.

יואב קיש: אני עובר לקרוא את סעיף (2) מישהו רוצה להציע הצעה אחרת?

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את סעיף (2) מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 5

יואב קיש: נמנעים – אין סעיף 41(2) התקבל.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: חבר הכנסת נגוסה, אני מבין שהתיקון חל גם על חוק הרשות השנייה וגם על חוק מועצת הכבלים והלוויין.

יואב קיש: שתי מועצות, התכוונת לשתיהן.

אברהם נגוסה: כן.

יואב קיש: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת נגוסה?

יואב קיש: בעד – 1

יואב קיש: נמנעים – 2 ההצעה של חבר הכנסת נגוסה לא התקבלה.

יואב קיש: תודה, ההצעה לא התקבלה ונרשמה כהסתייגות.

יואב קיש: נרשמה כהסתייגות.

יואב קיש: (אחרי כן א.ע.)

יואב קיש: שלום לכולם, נא לשבת.

יואב קיש: ממשיכים עם הישיבה.

יואב קיש: ראשית, אני כבר אומר לכולם שמחר יהיה דיון.

יואב קיש: למי שחשב שלא, אז מחר יהיה דיון.

דב חנין: יואב, טיבי במקומי בכלל בוועדה.

דב חנין: אני לא בוועדה הזו.

יואב קיש: אז מה אתם צריכים החלפה?

יואב קיש: אתה יכול לקום וללכת והוא יהיה במקומך.

דב חנין: הוא רוצה שיהיה כתוב שהוא חבר ועדה.

יואב קיש: את זה תגיד ליו"ר ועדת הכנסת.

יואב קיש: האם בכלל הגשתם בקשה?

יואב קיש: לא הוגשה בקשה, דב.

יואב קיש: אתם צריכים להגיש בקשה מסודרת עם כל ההחלפות לוועדת הכנסת ואז יעשו את זה.

יואב קיש: אני לא יודע אם בכלל התקבל.

יואב קיש: צריך להקריא במליאה.

דב חנין: אני חושב שפנו ליושב-ראש ועדת הכנסת בזמנו יואב קיש

יואב קיש: לא במכתב מסודר, בשיחת חולין.

יואב קיש: לא יודע אם החלטתם או לא החלטתם.

יואב קיש: אתם צריכים להגיד, ואז בעקבות בקשתכם נעשה אולי החלפה של סיעה אחת מפה ומשם ונסדיר את זה.

יואב קיש: אבל זה צריך לקרות.

יואב קיש: תפנו מסודר, בסדר?

יואב קיש: יש לנו להצביע על רביזיות חדשות שהוגשו ויש לנו גם להמשיך עם הצבעות שעדיין לא בוצעו.

יואב קיש: אנחנו סיימנו להצביע על סעיף 7.

יואב קיש: אני רוצה להיכנס לרביזיות בסוף, אני רוצה לסיים את ההצבעות ואחרי זה נלך לרביזיות.

יואב קיש: אני רואה שיש פה הערה בצהוב בעמוד 5, סעיף 71ח.

יואב קיש: השאלה האם זה ממילא ברביזיות ואז - - -.

יואב קיש: זה 5 - (ג)(2).

יואב קיש: בואו נחזור לסעיף 7.

יואב קיש: הצבענו על סעיף 7.

יואב קיש: אני ממשיך לדפדף.

יואב קיש: 8 - הוצבע, 9 - הוצבע, 10 - הוצבע, 11 - נפתח לרביזיה, כספי הביד, אושר כבר, אפשר לרביזיה.

יואב קיש: 6 - הוצבע.

יואב קיש: חבר'ה, הוצבע היום.

יואב קיש: אנחנו עד סעיף 11 רביזיה.

אתי בנדלר: בסעיף 71ח יש להשלים את ההצבעה או שזה סעיף שגם כן ברביזיה?

אתי בנדלר: אם כך, בלאו הכי פותחים את הכול ואני לא צריכה.

יואב קיש: 71ח זה ברביזיה אז לא צריך להצביע עכשיו.

יואב קיש: אני ממשיך.

יואב קיש: סעיף 14 - אושר.

אתי בנדלר: עוד לפני כן, את זה יש לך?

יואב קיש: או, זה מה שראיתי ועל זה שאלתי.

יואב קיש: הנה, ההערה הזו.

יואב קיש: אבל זה לא צריך, את אומרת.

יואב קיש: ב-71ח פה לא צריך.

קריאה: על 14 אין רביזיה?

אתי בנדלר: זה - יש רביזיה אז לא צריך.

יואב קיש: אוקיי, על מה שיש רביזיה אנחנו לא מצביעים כרגע.

אתי בנדלר: על כל 71ח יש רביזיה?

יואב קיש: לדעתי, כן.

יואב קיש: לא?

יואב קיש: עמוד 5 - 71ח סעיף (ג) (2) יש סימן עם הערה: על הוועדה להשלים את החלטתה.

יואב קיש: "סעיף (2) - מקום מושבו של מערך החדשות כהגדרתו בתוספת השלישית יהיה בירושלים.

יואב קיש: הוראה זו תחול החל מתום שלוש שנים ממועד קבלת הרישיון או מתחילת שידורי החדשות, לפי המאוחר, ולא תחול אם שידורי החדשות אינם בעברית.

יואב קיש: החל בעל רישיון לשדר חדשות בעברית, באופן מלא או חלקי, לאחר ששידר חדשות בשפה שאינה עברית.

יואב קיש: .." זה איזושהי שאלה שנוצרה בעקבות סיטואציה שהיא קצת מוזרה.

יואב קיש: מה שאנחנו אמרנו והגדרנו, שמי שמשדר חדשות בעברית אנחנו נותנים לו שלוש שנים גרייס, אבל הוא צריך לשדר מירושלים.

תהילה שוורץ אלטשולר: למה?

יואב קיש: תהילה, אני לא נכנס ללמה.

יואב קיש: אנחנו כבר דנו בזה ארוכות.

יואב קיש: אם לא היית פה בוועדה, את יכולה להסתכל בפרוטוקול.

יואב קיש: הנושא השני זה שאלה שעלתה פה.

יואב קיש: אם הוא משדר הרי לא בעברית, נתנו להם פטור, בעיקר בשביל הלא טי.

יואב קיש: וי ו-9, שיוכלו לא לשדר מירושלים כי אמרנו אם זה ממילא סקטוריאלי אנחנו מאפשרים את זה.

יואב קיש: באה השאלה ואומרת: רגע, היום התחילו ככה, אבל אז פתאום הם עברו לשדר בעברית.

יואב קיש: אז פה השאלה היא ממתי מונים את השלוש שנים.

יואב קיש: לדעתי, הכי הגיוני מהיום שבו הם עברו לשדר בעברית אפשר לספור להם את השלוש שנים כתקופת התארגנות עד שיהיו מחויבים לירושלים.

יואב קיש: זה הדבר שנראה לי הכי הגיוני.

יואב קיש: מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס אחרת?

קסניה סבטלובה: השאלה אם זה מבזק פעם ביום בערוץ - - -

יואב קיש: ברגע שהוא שידר בעברית - - -

קסניה סבטלובה: מבזק חמש דקות זה גם שלוש שנים?

דב חנין: לא, לא.

קסניה סבטלובה: מה זה אומר "חלקי"?

דב חנין: זו הבעיה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחדד את הנקודה.

דב חנין: ערוצי תקשורת שונים, למשל, גם הערוץ בשפה הרוסית וגם הערוץ בשפה העברית, מראיינים מרואיינים בשפה העברית.

דב חנין: למשל, אני מתראיין גם פה וגם שם, ואני מדבר בעברית.

יואב קיש: לא, זה לא שידור חדשות.

יואב קיש: זה לא נחשב שידור חדשות, זה אקטואליה.

דב חנין: למה?

דב חנין: חלקי, אפשר להגיד.

אתי בנדלר: לא, זה לא שידור.

אתי בנדלר: שידור החדשות הוא בשפה הרוסית.

אתי בנדלר: יש להם מרואיינים בכל מיני שפות.

דב חנין: בסדר.

דב חנין: אוקיי, אין בעיה.

קסניה סבטלובה: אבל השאלה שלי אם זה באמת נגיעה כמו שזה היה לפני כמה שנים בערוץ 9 - מבזק של חמש דקות - - -

יואב קיש: כן, באופן מלא או חלקי.

יואב קיש: אם פתאום ערוץ 9 עושה מבזקי חדשות בעברית אז הוא יצטרך.

יואב קיש: אני חושב שזה התיקון הכי הגיוני לגבי זה.

יואב קיש: את צריכה שנצביע על זה?

אתי בנדלר: כן, כן.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את ההחלטה שאומרת - - -

אתי בנדלר: החל ממועד תחילת השידורים בשפה העברית כאמור.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – רוב

יואב קיש: סעיף 71ח(ג)(2), בכפוף לשינויים, נתקבל.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: בואו נמשיך.

יואב קיש: לדעתי, הגעתי לסעיף 16 כי עד אז הכול כחול פה.

יואב קיש: סעיף 16(2)(ב) כתוב לי: לא אושר.

יואב קיש: אפשר לדעת במה מדובר?

יואב קיש: אה, סעיף 5.

אתי בנדלר: סעיף 5 לתוספת השנייה.

יואב קיש: אה, לתוספת.

יואב קיש: אני מקריא את הסעיף מהחוק שעליו אנחנו מדברים.

יואב קיש: אנחנו מדברים על סעיף 5(ב) לחוק, בעמוד 76.

אתי בנדלר: 5(ב) לתוספת השנייה.

שם כך: האם (א) קשור או שזה בנפרד, stand alone?

אתי בנדלר: זה לא קשור.

יואב קיש: stand alone.

יואב קיש: "מתוך כלל ההפקות המקומיות ישודרו בכל שנה בכל ערוץ בעלי הזיכיונות ובעל רישיון לשידורי טלוויזיה תוכנית סוגה עילית בהיקף של 180 שעות".

יואב קיש: זה מעניין.

יואב קיש: הביטול של זה למעשה גורם לביטול נאותות ההפקה, אם אני מבין נכון.

קריאות: נכון.

קריאה: כן, אבל נאותות ההפקה יכולה להיקבע בכללים - - -

יואב קיש: רגע, עצור.

יואב קיש: רצת עכשיו צעד קדימה ואני אומר לך פה של 20 איש יש 20 דעות שונות.

יואב קיש: אני חוזר על מה שאמרתי, לא היתה בכוונתנו לבטל את נאותות ההפקה.

יואב קיש: אנחנו משאירים את נאותות ההפקה על תקנה.

יואב קיש: אני לא נכנס עכשיו לסיטואציה שבה אני צריך להתחיל להגדיר שעות ומחיר - לא.

יואב קיש: מה שהיה מבחינתי הוא שיהיה.

יואב קיש: לכן, השאלה שאני שואל.

יואב קיש: אבל מה הבעיה?

יואב קיש: מכיוון שאנחנו מדברים בכסף, השאלה אם ההתייחסות פה ל-180 עדיין רלוונטית או שאנחנו בבעיה.

יואב קיש: אבל היא לא תעלה על 50.

יואב קיש: סליחה, עוד לא הבנתי את הבעיה.

יואב קיש: הבנתי שהיוצרים רוצים לדבר.

יואב קיש: עוד רגע, כל אחד ידבר.

יואב קיש: חברים, אני חוזר על עיקרון המפתח כדי שיהיה ברור לכולם.

יואב קיש: לא נצא מפה בלי שיישמר נאותות ההפקה אז אפשר להוריד את הלחץ, תודה.

יואב קיש: משרדי הממשלה, איך את חושבים לפתור את זה?

רעיה עדני: אנחנו מציעים נוסח בתוספת השנייה שסכומים עבור שעה לפי הסוגים שלה, שיהיה רשום בתוספת השנייה או את הממוצע לשעת שידור שאם יצטרכו להוסיף, או לפי סוגים: ממוצע לדרמה, ממוצע ל - - -

יואב קיש: אני רוצה להבין את המצב היום ואני שואל את הערוצים דווקא.

יואב קיש: אני רוצה להבין היום איך נקבעת נאותות ההפקה כי מה שיש פה זה סעיף של 180 שעות על איזשהו סכום.

יואב קיש: אם אתם לא יודעים, נשמע מהיוצרים.

יואב קיש: מרב שחר מקשת, מנהלת מחלקת רגולציה, בבקשה.

מרב שחר: מתוך הנגזרת של השעות והנגזרת למעשה של ההשקעה, יש בכללי הרשות את החישוב שבו מחושבת דקת מינימום של נאותות.

מרב שחר: זה לפי דקות.

יואב קיש: איך המחיר?

יואב קיש: אני יכול לקבל דקת מינימום לסוגה עילית, לדרמה, לדוקו?

יואב קיש: אני רוצה לקחת את מה שיש היום ולהמשיך אותו - לא מעלה ולא מוריד שקל.

נגה רובינשטיין: אבל זה נמצא בכללים.

יואב קיש: השאלה האם ביטול הסעיף מוחק את הכללים בעניין?

יואב קיש: זה הבעיה שלי.

מרב שחר: לא, אבל אפשר להתאים את הכללים.

יואב קיש: אנחנו נתייחס לכיוון הזה.

יואב קיש: יוליה, בכפוף לזה שאנחנו לא פוגעים בנאותות ההפקה, כמו שאמרתי, אם אנחנו מבטלים את הסעיף כי הוא כבר לא נהיה הגיוני כי הוא מדבר על 180 שעות, אתם יודעים בדיוק היום את המספרים של נאותת הפקה, אני מניח, זה נמצא בכללים.

יואב קיש: זה יישאר בכללים.

יוליה שמלוב ברקוביץ: כן, אבל חשוב לי להגיד שאנחנו לא נכתוב בכללים את מחיר השעה של עכשיו, של היום, כי אנחנו מדברים בכל מקרה על שינוי השוק.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אנחנו מדברים על שלושה שחקנים במקום שניים.

יואב קיש: אני לא יודע בעקבות מי את הולכת, האם לטובת היוצרים או הערוצים?

יואב קיש: את תתחילי להיכנס לסד מאוד בעייתי.

יוליה שמלוב ברקוביץ: לא, לא.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אני הולכת לטובת הציבור.

יוליה שמלוב ברקוביץ: יש לאזן פה, ואמרתי מהתחלה את זה, בין האינטרס הציבורי לבין האינטרס הכלכלי של הערוצים המסחריים כי אחרת גם לא יהיה מי שיעשה את הסוגה עילית, ואני חוזרת ואומרת את זה כל הזמן.

יוליה שמלוב ברקוביץ: יש כללים, אנחנו נתאים את הכללים שלנו לנושא הזה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אין צורך לבוא ולהגיד מה יהיה מחיר השעה.

יואב קיש: אז מה את רוצה להגיד?

יואב קיש: מה זה נאותות הפקה אם לא מחיר של שעה בסוף?

יוליה שמלוב ברקוביץ: קודם כל, אני לא מבינה משהו.

יוליה שמלוב ברקוביץ: הוועדה הזו הוקמה על מנת להקטין את הרגולציה ובסוף לבוא ולהגיד שלא תעשי דרמה בפחות מ-X כסף, זה נראה לי ההתערבות הכי בוטה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: עם כל הכבוד, יוליה, אמרנו את זה מהתחלה.

יואב קיש: יכול להיות שצריך להגיד את זה.

יואב קיש: בוועדה הזו אנחנו לא נתעסק בנאותות הפקה, לא נתעסק.

יואב קיש: יכול להיות שאת צודקת מיליון אחוז.

יואב קיש: אני לא אכנס למלכודת המטורפת הזו של להתחיל לריב בין היוצרים לבין הערוצים על: לי מגיע עוד 50 שקל לשעת דרמה או פחות.

יואב קיש: לא אכנס לזה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שהרשות מוסמכת להביא את הכללים, וזה מה שאנחנו מבקשים - להשאיר את זה בכללים.

יואב קיש: היוצרים מסכימים לזה?

איתמר אביטן: מכיוון שאתה רוצה לשנות את הסעיף זה בעצם יכולת לשנות מצב קיים כי זה בעצם חוזר לרשות.

איתמר אביטן: יש, היום אומרים מה זה 180 שעות ומה החלוקה.

איתמר אביטן: יכול להיות שאתה באמת: איתמר, יש ערוץ יותר קטן, אנחנו מדברים על הערוצים הגדולים, שלא יהיה לו כבר את ה-62 מיליון.

איתמר אביטן: ה-50 זה כביכול 62 מיליון של היום.

איתמר אביטן: לא יהיה לו את ה-62 מיליון, יהיה לו 50 מיליון.

איתמר אביטן: אז באותה יחסיות יורד גם מספר השעות.

איתמר אביטן: לכן, נורא קל להגדיר את הסעיף הזה כי זה אם הוא מעל 62 או מתחת אליו, ואז הוא יורד ועולה בשעות באופן יחסי.

קריאה: את הממוצע.

אתי בנדלר: רעיה, לא שומעים אותך.

אתי בנדלר: חבל, את זורקת כל הזמן דברים בשקט, ואני לא מצליחה לשמוע.

איתמר אביטן: ה-62 מיליון שווה 180.

איתמר אביטן: נגיד יש ערוץ עם 50 מיליון בגלל שזה 15%.

איתמר אביטן: ה-15% יש לו 50 מיליון, אז באופן יחסי יורד ה-180.

איתמר אביטן: עלה ל-180 - - -

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: אבל החלוקה בפנים היא לפי החלוקה החדשה שאמרנו: 20% ו-20%.

איתמר אביטן: החלוקה של ה-20% ו-20% היא בעייתית מאוד כי אנחנו - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: זה סוכם בוועדה, את זה אני לא פותח.

יואב קיש: אני אומר את זה כבר לכולם.

יואב קיש: איתמר, ההצעה שלך נשמעת לי הגיונית.

יואב קיש: אני לא לגמרי מבין אותה.

יואב קיש: אני רוצה לשאול.

יואב קיש: המספר - 180 שעות, זה רק על סוגה עילית אנחנו מדברים?

יואב קיש: - -

רעיה עדני: כן, רק סוגה עלית.

יואב קיש: - - התייחס ל-60 מיליון שזה כל ה-60 מיליון לסוגה עילית?

רעיה עדני: כן, 62.

יואב קיש: 62 לערוץ.

יואב קיש: עכשיו אמרנו שיכול להיות שהמספר הזה - 62, ירד או שיעלה.

יואב קיש: יכול להיות מחר פי 2 ויכול להיות חצי.

יואב קיש: באופן יחסי הרעיון הוא לשמר את היחסיות ואז שמרנו על נאותות ההפקה.

נגה רובינשטיין: אני רוצה להבין.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת שאם יש מישהו שיש לו הכנסות יותר גבוהות הוא ישקיע יותר בנאותות מאשר מישהו אחר?

יואב קיש: לא בנאותות.

נגה רובינשטיין: אז מה?

נגה רובינשטיין: תסביר לי מה היחסיות.

יואב קיש: ה-180 שעות מתאים ל-60 מיליון שקלים.

יואב קיש: אני מעגל, אוקיי?

נגה רובינשטיין: אז זה בדיוק העניין.

נגה רובינשטיין: מהרגע שהחלטתם לא ללכת על 62 אלא על אחוזים, ומכיוון שתהיה סמכות מכוח סעיף 24(א) לקבוע את הכללים שיש ברשות השנייה - הרי בעיקרון אנחנו לא חולקים על מה שיש בכללים ולא היוצרים.

קריאה: כרגע, כרגע.

נגה רובינשטיין: אנחנו פועלים לפי הכללים, אנחנו לא - - - על מה שיש בכללים.

נגה רובינשטיין: הרשות השנייה היא זו שמסדירה.

נגה רובינשטיין: היא צריכה דינמיות בהסדרה של הכללים.

נגה רובינשטיין: אתם רוצים להכניס לתוך החוק - זה נשמע לי מופרך ביחס לגישה של הוועדה.

נגה רובינשטיין: יש סמכות.

נגה רובינשטיין: אתה הוטרדת מזה שהמחיקה של הסעיף מוחקת את הסמכות לקבוע את הכללים.

נגה רובינשטיין: לא, מכיוון שסעיף 24 מותיר את הסמכות על כנה.

יואב קיש: לא, אני מוטרד מזה שאני לא רוצה לפגוע בנאותות ההפקה.

יואב קיש: אשאל שאלה אחרת.

יואב קיש: הרי טוענת פה יוליה שזה בסמכות שלה.

יואב קיש: אבל אם פה בחוק היה כתוב לפני רגע את המספרים באופן ברור אז זה לא בסמכות שלה.

נגה רובינשטיין: לא נכון.

יואב קיש: היא מתרגמת את החוק לכללים.

טלי גורן: לא, לא.

טלי גורן: גם היום המספרים האלה אינם כתובים בחוק אלא נמצאים תחת הכללים של הרשות השנייה.

טלי גורן: לשאלת

טלי גורן: כם האם הסעיף שנמחק מבטל את הנאותות, התשובה היא לא מבטל את הסמכות של החישוב לקבוע נאותות.

רעיה עדני: זה לא מבטל את הסמכות, אבל זה מאפשר לרשות גמישות.

יואב קיש: כשלפני זה לא היתה אפשרות לרשות, לפני התיקון הזה?

רעיה עדני: עד היום היה 180 שעות בחוק ו-62 מיליון שקל.

רעיה עדני: זה 50 ממודד בשביל לדייק.

רעיה עדני: 62 חלקי 180 שעות יוצא 344,000 שקל ממוצע.

קריאה: לא, היא טועה.

יואב קיש: הם טוענים שזה לא המצב.

יואב קיש: אתם תסבירו למה היא טועה אחר כך.

רעיה עדני: רק אמרתי שזה הממוצע, זה חלקי זה.

רעיה עדני: אני לא חושבת שאני טועה.

רעיה עדני: ההורדה של ה-180 שעות מאפשרת עכשיו לרשות השנייה שנכון שנאותות ההפקה קבועה בכללים שלה, היא מאפשרת גמישות יותר גדולה לגבי נאותות ההפקה כי אין שום מספר שאליו היא מחויבת לשאוף.

רעיה עדני: שוב, זה המצב.

רעיה עדני: זה הבעיה.

רעיה עדני: ההצעה שלנו היתה להכניס בתוספת השנייה.

רעיה עדני: אני לא יודעת אם יושב-ראש הוועדה זוכר, אפילו העברנו את זה באחד הנוסחים שיהיה ממוצע.

רעיה עדני: אנחנו לא אמרנו שהדרמה, הדוקו.

רעיה עדני: בממוצע הם יצטרכו ששעות ההפקה שלהם יהיו בסכום הזה.

רעיה עדני: יש לנו עוד אפשרויות.

יואב קיש: אסף, בבקשה.

אסף אמיר: אני רוצה להגיד שקודם כל הדבר הזה קיים בחוק.

אסף אמיר: לכן, כשהוא מגיע לרשות השנייה, הרשות השנייה עושה את הכללים לפי ז'אנרים, וזה הסמכות של הרשות השנייה.

אסף אמיר: בעצם העובדה שזה בחוק הראשי - - -

נגה רובינשטיין: זה לא בחוק, זה בתוספת.

אסף אמיר: זה נחשב לא חוק?

נגה רובינשטיין: לא.

אסף אמיר: האם בתוספת זה אומר שזה חוק או לא חוק, אתי בנדלר?

אתי בנדלר: התוספת זה חוק, ברור שזה חוק.

אתי בנדלר: דרך השינוי שלה אולי שונה, אבל זה חוק.

אסף אמיר: תודה, נגה.

אסף אמיר: כמו שאמרתי, זה בחוק.

אסף אמיר: כל עוד זה בחוק - - -

נגה רובינשטיין: זה המעמד הנורמטיבי של חוק?

אתי בנדלר: נגה, זה ששר יכול לשנות את זה זה לא הופך את זה.

אתי בנדלר: זה תוספת לחוק, מה לעשות?

אסף אמיר: כל עוד זה בחוק אז זה יישמר על ידי הרשות השנייה שתחליט באיזה אמצעים, אולי דוקו ככה ודרמה היא ככה, ויש ממוצע.

אסף אמיר: אבל אם זה לא יהיה בחוק, ושמענו עכשיו את יושבת-ראש הרשות השנייה שחושבת שאפשר גם להוריד את הסכום, אז זה אומר שזה תלוי ברשות השנייה אם יורידו את נאותות ההפקה או לא יורידו.

אסף אמיר: אם הכנסת רוצה לשמור את זה אז - - -

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: עו"ד נגה רובינשטיין, בבקשה.

נגה רובינשטיין: הרי בבסיס ההשקעה בסוגות היא השקעה שמקובלת על הצדדים, וכך הם פועלים.

נגה רובינשטיין: אתם אפשרתם גמישות בין הדוקו לבין הדרמה בתוך הסוגה העילית.

נגה רובינשטיין: מהרגע שאתם אפשרתם את האפשרות לניוד בהכרח זה משפיע גם על ההשקעה בשעות, על נאותות ההפקה.

נגה רובינשטיין: הגמישות הזו נדרשת לרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: אם אתם רוצים להכניס הכול פנימה, תכניסו הכול לתוך התוספת.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שזה לא נכון מבחינת איך שאתם הצגתם את זה.

נגה רובינשטיין: אתם רציתם אפשרות ניוד.

יואב קיש: למה לעשות שני מספרים?

יואב קיש: אמרנו 180 שעות על 62 מיליון, ממוצע נאמר לשעה 344,000 שקלים.

יואב קיש: זה הממוצע שאתם מכירים היום בנאותות הפקה.

נגה רובינשטיין: לא, מכיוון שיש גמישות לז'אנרים השונים.

יואב קיש: לא, הממוצע במספרים שהרשות השנייה מעבירה בכללים.

דבורה קמחי: הממוצע לא אומר שום דבר.

דבורה קמחי: מכיוון שלכל ז'אנר יש תעריף שלו, אם אני ארצה לעשות יותר דרמה אני - - -

יואב קיש: אבל זה בסדר.

יואב קיש: אם אני משאיר בחוק את המשמעות של השורה הזו כי הרי אני לא יודע מה יהיה ה-15% הזה, אני אומר ממוצע, אני אומר לרשות השנייה, הסעיף הזה מתורגם.

יואב קיש: אני מנסה לכמת את הסעיף הזה לממוצע לשעת נאותות הפקה.

יואב קיש: סביב הממוצע הזה תעשה הרשות - - - יוליה, בבקשה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, זה הרבה יותר נשמע טוב שאני עכשיו אבוא ואני אגיד לקבוע עבור פר שעה X כסף.

יואב קיש: זה המצב היום.

יוליה שמלוב ברקוביץ: כן.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אבל מה לעשות שאתה התחלת את הוועדה בכך שהחוק הוא חוק מיושן וצריך להתאים אותו לשוק החדש.

יואב קיש: יוליה, אבל אני לא רוצה לפגוע בנאותות הפקה.

יואב קיש: מה את רוצה?

יוליה שמלוב ברקוביץ: קודם כל, אני רוצה לתת לך פשוט דוגמה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אתה מייצר היום - - -

יואב קיש: האם אני יכול לעצור אותך, ברשותך?

יואב קיש: אם את רוצה להוביל אותי למהלך של שינוי נאותות הפקה זה לא יקרה, וחבל על הזמן.

יוליה שמלוב ברקוביץ: לא, חלילה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אנחנו עד היום קבענו מהי נאותות הפקה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אנחנו מבקשים להשאיר את זה ברשות השנייה בכללים לקבוע מהי נאותות הפקה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: נאותות הפקה זה לא בהכרח רק כסף.

יוליה שמלוב ברקוביץ: בנאותות הפקה יש הגדרה של מה זה דרמה, מהי נאותות הפקה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: מי אמר שאם אני השקעתי 300 מיליון זה דרמה טובה, ואם השקעתי 260 זה לא דרמה טובה?

קריאה: בטח שזה אומר.

יוליה שמלוב ברקוביץ: מי אמר?

יוליה שמלוב ברקוביץ: אולי אתם גוזרים שם יותר קופון?

קריאה: מאיפה את יודעת?

קריאה: מה זה השטויות האלה?

יואב קיש: יוליה, אני בדיוק לוויכוח הזה לא אכנס פה היום, אני מצטער.

יואב קיש: אני לא הולך לעשות את התיקון הזה.

יואב קיש: לכן, הכיוון שאני הולך אליו זה לבחור את המספר שמשקף את הסעיף הזה וסביבו אתם תרגיעו את הממוצעים שלכם.

יואב קיש: עכשיו אני רוצה לשמוע את הערוצים בהתייחסות למה שאמרתי.

דבורה קמחי: מכיוון שלכל תת-סוגה יש תג מחיר שונה, או שאתה מכניס בתוספת את כל המחירים של כל תתי הסוגות, או שאתה משאיר בידי הרשות השנייה לקבוע את נאותות ההפקה לכל תת-סוגה.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: הממוצע פוגע בסיפור?

דבורה קמחי: בוודאי.

דבורה קמחי: כל הרשימה כמו שהיא.

יואב קיש: עם זה אתם חיים טוב.

דבורה קמחי: כן.

יואב קיש: היוצרים?

אסף אמיר: אתם מכירים את הרשימה?

אסף אמיר: אתם יודעים מה המספרים שלה?

אסף אמיר: יש פה דרמה.

אסף אמיר: זה מהרשות השנייה.

יואב קיש: אסף, סליחה.

יואב קיש: אני את מה שיש היום לא משנה.

יואב קיש: אני לא אעלה לכם בשקל ואני לא אוריד לכם בשקל.

אסף אמיר: אני רק אומר את זה לפרוטוקול.

אסנת טרבלסי: לא רוצים שתשנה.

אסנת טרבלסי: תבטל את הביטול, מבחינתנו.

יואב קיש: אבל אי-אפשר, הוא לא רלוונטי.

יואב קיש: הסעיף לא רלוונטי.

אסנת טרבלסי: אז לפחות תשאיר את המצב.

יואב קיש: זה מה שאני מנסה לעשות.

אסף אמיר: יש לי פה את המספרים של כל דבר ודבר שהרשות הוציאה.

יואב קיש: הנה, זה גם מה שיש לערוצים.

יואב קיש: זה אותו דבר.

אסף אמיר: אבל אני מקריא לך את זה, זה לא אותו דבר.

יואב קיש: תיכף נבדוק את המספרים, קודם כל נדבר על העיקרון.

יואב קיש: אסף, עוד לא הגענו להסכמה על העיקרון.

יואב קיש: אני לא אוהב לעשות את זה, אני לא אוהב להכניס מספרים של נאותות הפקה לחוק.

יואב קיש: אבל אני אגיד לכם מה אני הולך לעשות.

יואב קיש: לא תהיה לי ברירה, אני כן אעשה את זה.

יואב קיש: זה יהיה המספרים הנוכחיים כפי שהם היום שמכירים אותם גם היוצרים וגם הערוצים המסחריים.

יואב קיש: ואני הולך להוסיף סעיף שבמידה ותהיה הסכמה בין יוצרים לבין ערוצים, לא אכפת לי שישונה.

יואב קיש: זה לא צריך להיות עכשיו התורה שלכם.

יואב קיש: אבל אני לא רוצה פה שיהיה מהלך של כפייה על מי מהצדדים.

יואב קיש: אם אתם תגלו שזה מהלך יותר נכון להוריד אז יכול להיות גם משהו שאפשר אולי להוסיף, לא יודע.

קריאה: אולי תיתן שימוע, למה דווקא הערוצים והיוצרים במצב הזה?

קריאה: מה איתנו?

יואב קיש: שימוע.

יואב קיש: נגה, בבקשה.

נגה רובינשטיין: יש כאן מנגנון של פיקוח מחירים שהיום קיים בידיים של הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: כמו ועדת פיקוח על מחירים, יש פיקוח מחירים כזה.

נגה רובינשטיין: אפשר להכניס את המחירים עצמם לתוך התוספת.

נגה רובינשטיין: אולי מבחינת

נגה רובינשטיין: כם זה חוק, אבל זה לא חוק מסמיך.

נגה רובינשטיין: אבל אפשר להכניס את כל המחירים לתוך התוספת.

נגה רובינשטיין: אי-אפשר להישאר עם סעיף 5(ב) כי המשמעות שלו - - -

יואב קיש: הבנתי, זה מה שאמרתי.

נגה רובינשטיין: בסדר.

נגה רובינשטיין: לכן, אפשר לקבע מצב קיים בתוך החוק.

נגה רובינשטיין: זה נראה לי לא הגיוני כי היום כבר ממילא סמכתם על הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: נתתם בידיה את הסמכות לקבוע את העלויות לכל ז'אנר.

נגה רובינשטיין: אתה יכול להגיד שהיא תשנה את זה מסיבות מיוחדות, אתה יכול להחליט שזה - - -

יואב קיש: אני יכול להגיד שהיא תשנה את זה בכפוף לשימוע, למשל.

קריאה: למה?

קריאה: אבל זה מוסדר בחוק.

אתי בנדלר: למה לקבע?

אתי בנדלר: היום המועצה אתה רשאית לשנות את זה בכללים.

יואב קיש: אבל ה-180 - - -

אתי בנדלר: אה, אוקי.

נגה רובינשטיין: כי היום העלות היא עלות אחידה לכל ערוץ.

קריאה: אבל המגרש מוגדר.

קריאה: תת הסעיפים הם אצל הרשות השנייה.

יואב קיש: הבעיה שהסעיף הזה של ה-180 שעות מול 60 מיליון שקלים קיבע את נאותות ההפקה.

יואב קיש: בגלל שאנחנו לא כבר ב-60 מיליון, כל העסק הזה משתנה.

אסף אמיר: אבל אתי יכולה בחמש דקות לעשות הגדרה שתמצא את ההתאמה בין הדבר הזה - - -

איתמר אביטן: כבוד היושב-ראש, תקרא את הסעיף.

איתמר אביטן: הרי מתייחסים פה למצב שזה מעל, אז מה הבעיה להתייחס למצב שזה מתחת?

איתמר אביטן: הרי אומרים שאם זה יהיה מעל 50 מיליון אז השעות יעלו באופן יחסי.

איתמר אביטן: אז מה הבעיה פשוט לנסח מה קורה אם זה יהיה מתחת?

איתמר אביטן: זה באופן יחסי.

אסף אמיר: נכון, אני אפילו מסכים עם איתמר.

יואב קיש: איתמר, המשמעות של זה זה מה שאמרתי.

יואב קיש: עזוב את היחסי.

יואב קיש: זה אומר שיש מחיר לשעה ממוצע, והם מתנגדים לזה בצורה משמעותית.

קריאה: הם לא רוצים את זה בחוק.

יוליה שמלוב ברקוביץ: לא, לא מתנגדים.

יוליה שמלוב ברקוביץ: הם אומרים לקבע את ההצעה הזו היום - היא לא רלוונטית.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אני אומרת שאין להם בעיה עם השעה.

קריאה: ההצעה של איתמר נשמעת לנו הכי הגיונית.

איילת נחמיאס ורבין: דבורה, אי-אפשר להבין מה אתם אומרים.

איילת נחמיאס ורבין: אי-אפשר להבין.

יואב קיש: איילת, את צודקת.

יואב קיש: יוליה, ראשית, אני לא רוצה לשמוע יותר אף דיון פה על להשאיר את זה פתוח ולראות מי משנה, מה משנה - לא רלוונטי כרגע.

יואב קיש: הדיון היחידי כרגע, יוליה, זה איך את עוזרת לי לשמר את נאותות ההפקה הקיימת בחוק כפי שמוצע בסעיף הזה.

יואב קיש: אם את אומרת לי שאם אני כותב עלות ממוצעת שזה שבא להסביר, ה- 50 מיליון מוצמד, 50 מיליון ל-180 שעות, זה נותן עלות ממוצעת שסביב זה אתם נעים הרי.

יואב קיש: אני לא רוצה לפתוח את הדיון לשינויים.

נגה רובינשטיין: ההצעה של איתמר נראית לנו טובה שאם זה יורד או עולה.

יואב קיש: אוקיי.

רעיה עדני: גם אנחנו מסכימים.

יואב קיש: הנה, כולם מסכימים - יופי.

יוליה שמלוב ברקוביץ: לא הבנתי למה בכלל נוגעים בסמכות של ה - - -

הוא כזה: אסנת טרבלסי?

הוא כזה: אבל איך נדע את מספר השעות, ומה התקציב?

יואב קיש: יהיה לך כסף.

יואב קיש: אחרי שאסיים תוכלי להגיד את מה שאת רוצה.

דנה נויפלד: מספר השעות.

יואב קיש: כן.

דנה נויפלד: אז לא מוחקים את השעות.

יואב קיש: לא מוחקים.

יואב קיש: אני משאיר את ה-benchmark הנוכחי, ואני אומר שאם יגדל, יגדל בהתאם.

יואב קיש: אם יקטן אז - - -.

יואב קיש: הוא יכול לקטון כי אם זה לא 50 מיליון אז הוא יקטן.

יואב קיש: יהיה פחות שעות.

יואב קיש: כי אם בסוף במקום 50 מיליון זה יהיה 25 מיליון אז יהיו 90 שעות.

קריאה: אתי, למזג את ה-50 ל-60 ו- - -

יואב קיש: לא, זה יישאר.

יואב קיש: לא נשנה זה ברור שזה ממודד.

יואב קיש: לא מתקנים פעמיים.

יואב קיש: יש מדד קיים, וזהו.

יואב קיש: היא הסכימה, אין לה בעיה.

יואב קיש: אין לך בעיה.

אסנת טרבלסי: אני בעיקרון מסכימה - - -

יואב קיש: רגע, אסנת.

יואב קיש: תני ליוליה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אני חושבת שזה מאוד חשוב שזה יירשם לפרוטוקול.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אתה החלטת, אין מה לעשות.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אתה יושב-ראש ועדה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אני חושבת שיש פה טעם לפגם לבוא ולקבוע בשוק המטורף של היום כמה כסף הם ישקיעו עבור דרמה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: יכול להיות שהם ירצו להשקיע עכשיו בדרמה 700,000, ויכול להיות שדרמה מסוימת ב-200.

יוליה שמלוב ברקוביץ: מה שאתם עושים פה עם כל הדה-רגולציה, שמים רגולציה קשה ביותר.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אני לא חושבת שהיית בא לתנובה או לטרה ואומר: אתה עושה חלב רק ב-20 שקל, לא פחות.

קריאה: יש מחיר מפוקח גם לחלב.

יואב קיש: אסנת, בבקשה לנושא.

יואב קיש: לא ברמה העקרונית.

אסנת טרבלסי: אני מסכימה עם ההצעה.

אסנת טרבלסי: אני רק רוצה לוודא שאי-אפשר לנייד בין הז'אנרים.

אסנת טרבלסי: אני פה שמעתי משהו בעניין הזה וזה מה - - -

יואב קיש: לא, אל תיכנסי.

יואב קיש: אין קשר.

יואב קיש: אני רוצה לעשות רגע סדר.

יואב קיש: יוליה, לדברייך - אני יכול להגיד לך שברמה האישית אני מסכים איתך במאה אחוז.

יוליה שמלוב ברקוביץ: תודה רבה, אדוני.

יואב קיש: אבל אני אומר את זה פה לערוצים וגם ליוצרים, אנחנו עשינו פה איזון שכמו שאמרתי שקודם אני לא הולך לפתוח את הסיכומים שהגענו אליהם פה, גם את הסיכום שאמרתי שבנאותות ההפקה אני לא נוגע, אני לא הולך לפתוח.

יואב קיש: ועם כל הכבוד למה שאמרת, ולמרות שאני מסכים איתו, זה הולך להישאר כך.

יואב קיש: לכן, השינוי - - -

יוליה שמלוב ברקוביץ: מה שחשוב לי זה שאתה מסכים איתי.

יואב קיש: הדיון נגמר, אנחנו מעלים את זה להצבעה.

יואב קיש: חברי הכנסת, אני רוצה להגיד בצורה הכי פשוטה.

יואב קיש: הסעיף יישאר.

יואב קיש: הסעיף דיבר על benchmark של 50 מיליון ממומדים ל-180 שעות.

יואב קיש: אם הוא יעלה מעל, יגדלו כמות השעות בהתאם.

יואב קיש: אם הוא ירד - הסכום, ירדו השעות בהתאם.

יואב קיש: זה הסעיף.

יואב קיש: איתמר, נגמר הדיון.

נגה רובינשטיין: זה תמונת המראה של היום, נכון?

נגה רובינשטיין: כן, אוקיי.

קריאה: דבר אחד חשוב - הממוצע מה בבית ומה בחוץ - - -

יואב קיש: לא, חברים.

יואב קיש: אני אמרתי ואני אומר את זה עוד פעם לפרוטוקול, מה שהיה הוא מה שיהיה.

יואב קיש: זה מטרת השינוי שעשינו פה.

קריאה: בסדר, מקובל.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את הסעיף בתיקונים כפי שהקראתי אותם.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד – פה אחד סעיף 5(ב), בכפוף לשינויים, התקבל.

יואב קיש: 6 - בעד.

יואב קיש: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יואב קיש: ההצעה התקבלה פה אחד.

אתי בנדלר: אני רק רוצה להבהיר לאור הערתו של איתמר.

אתי בנדלר: הסעיף עצמו נוקב בסכום של 50 מיליון שקל, ויש סעיף אחר שמדבר על הצמדות.

אתי בנדלר: לכן, מגיעים ל-62 מיליון שקל.

יואב קיש: זה 50 מוצמד כפי הגדרתו.

יואב קיש: זה נשאר.

אתי בנדלר: אני רוצה לומר שייתכן, אני עדיין לא יודעת מבחינת הנוסח שאני אביא כפי שיבוא לידי ביטוי, שיהיה ברור שאנחנו לא מתחילים עכשיו מ-50 כסכום בסיס אלא מ-62.

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: אני אמרתי את זה כל הזמן, וזה מתכתב עם מה שאמרתי שמה שהיה הוא מה שיהיה.

אתי בנדלר: אז אני אבדוק איך לנסח.

יואב קיש: סעיף החדשות - התוספת היא ברביזיה.

יואב קיש: אני ממשיך הלאה.

יואב קיש: זה לא התוספת, זה ברביזיה.

יואב קיש: אני מצביע על מה שלא הוצבע.

יואב קיש: התוספת השלישית היא ברביזיה.

יואב קיש: אני אצביע על מה שלא הוצבע.

אתי בנדלר: רגע, מה זה "סעיף קטן (ט) בטל"?

אתי בנדלר: אני חושבת שצריך להתאים גם את זה.

אתי בנדלר: תסתכלו בבקשה על סעיף 5א (ט) לתוספת השנייה.

אתי בנדלר: הסעיף הזה מדבר על השקעה בסרטים ישראלים.

אתי בנדלר: כזכור, בסעיף קטן (ד) בסעיף 5א נקבע שבמקום מחצית מתוך הסכום שהוציא בעל זיכיון לפי סעיף קטן (ב) אז 75% יוכרו כחלק - - -

אתי בנדלר: התוספת השנייה, סעיף 5א רבא בעמוד 77.

אתי בנדלר: זה בדף האחרון של חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: אני אזכיר במה מדובר.

יואב קיש: יש חובה של השקעה בקולנוע לערוצים המסחריים וסרטים ישראלים.

יואב קיש: אנחנו שינינו שההכרה תהיה מ-50% ל-75%, ויש פה סעיף (ט) שבואו נבין מה הוא אומר ונתייחס אליו.

יואב קיש: צריך להשאיר את זה.

אתי בנדלר: לכן, צריכים להשאיר את זה.

יואב קיש: להשאיר.

יואב קיש: זה מסדיר שההשקעה בסרטים ישראלים ייחשב כחלק מהשקעה בתוכן כפי שהוא הוגדר.

יואב קיש: לא יימחק, צריך להישאר.

אתי בנדלר: לכן, לא למחוק את זה.

אתי בנדלר: עכשיו אני חוזרת למה שלא אושר כאן: "סעיף קטן (ב) בטל" - צריך למחוק את זה.

יואב קיש: לא נצביע.

יואב קיש: הוא לא מבוטל, אז צריך למחוק.

אתי בנדלר: אז אנחנו פשוט מוחקים.

יואב קיש: נכון, כי זה לא צריך.

יואב קיש: 16(3)(ב) - לא מצביעים עליו, לא מאשרים אותו.

יואב קיש: משאירים את סעיף (ט) ומוחקים את התיקון לבטל.

יואב קיש: אני לא יודע.

יואב קיש: אני ממשיך, נהיה פה היום עד פתיחת המליאה ב-16:00.

יואב קיש: המשך הדיון מחר ב-17:00.

יואב קיש: לא יכול, מצטער.

דב חנין: אתה לא רוצה לקבוע שעה?

יואב קיש: אני רוצה לגמור את ההצבעות, אין לי עוד מיליון הצבעות.

יואב קיש: אני עוד רגע מסיים את ההצבעות ואז נעבור להצביע על הרביזיות.

יואב קיש: תן לי לגמור.

עיסאווי פריג': יואב, תסיים דיון לגבי הסעיפים ותביא את הנוסח הסופי להצבעה.

עיסאווי פריג': נקבע שעת הצבעה, מה העניין?

יואב קיש: לא, אנחנו כבר מסיימים.

יואב קיש: אנחנו בנוסח סופי של שבועיים, זה הנוסח הסופי.

יואב קיש: אז מה הדרישה לגבי מה שנאמר פה?

אתי בנדלר: חזרו בהם.

יואב קיש: חזרו בהם, בואו נמשיך.

יואב קיש: אנחנו בסעיף 16 (5)(א), זה אומר בסעיף 8, בסעיף הקטן (א) המילים: "לעניין סכומי הכנסה נקובים בו, יימחקו".

יואב קיש: בואו נסת

יואב קיש: כל על החוק ונבין במה מדובר: "הסכומים הנקובים בתוספת זו, למעט הסכומים הנקובים בסעיפים 5 (א1) לעניין סכומי ההכנסה הנקובים בו".

יואב קיש: זה עדיין ברביזיה אז נצמיד את לרביזיה.

יואב קיש: בואו נכתוב: החלטה יחד עם הרביזיה בסעיף 5(א1).

אתי בנדלר: לתוספת השנייה.

אותו דבר: הגענו לתוספת השלישית כשהתוספת השלישית היא כולה ברביזיה.

אותו דבר: לכן, אני לא מתייחס.

אתי בנדלר: התוספת השלישית המוצעת.

אתי בנדלר: זה מנגנון של שידור חדשות על-ידי מי שלא חייב לשדר.

נגה רובינשטיין: מתי נדבר על ההתאמות שנדרשות לדעתנו, מה שכתבנו לך ב-63ב?

נגה רובינשטיין: שלחתי ביום ראשון.

אתי בנדלר: אני לא התחלתי לעבור על כל ניירות, אני מודה.

דב חנין: אדוני, אני רוצה לנמק את הבקשות שלי לדיון מחדש, ואז אדוני יחליט מתי הוא רוצה להצביע עליהן.

דב חנין: אני רוצה להיות בזמן ההצבעות.

דב חנין: אדוני יקבע את השעה 15:45 ונבוא בשעה הזו.

תבואו ב-15: את רוצה לנמק את הרביזיה ואחרי זה נצביע עליה בזמן שלנו?

קסניה סבטלובה: כן, אני בכל מקרה לא חברת ועדה.

קסניה סבטלובה: יש לי רביזיה אחת בנושא החזרה של אזכורי מועצת העיתונות לתוך החוק, סעיפים 5 לתוספת השלישית וסעיף 7.

אתי בנדלר: כל הסעיף הזה ברביזיה, זה כל התוספת השלישית.

יואב קיש: כל הסעיף ברביזיה, זה יהיה מחר כנראה.

יואב קיש: תבואי לדון בזה מחר.

יואב קיש: זה כנראה יתקבל.

יואב קיש: הרביזיה אושרה כבר, והדיון יהיה מחר.

אתי בנדלר: הבקשה לרביזיה אושרה, אבל עוד לא התחילו לדון.

קסניה סבטלובה: האם אפשר לעשות את זה מחר?

אתי בנדלר: ודאי.

יואב קיש: זה יהיה מחר.

15: בואו נמשיך.

15: אני עם ההצבעות הבאות.

15: כיוון שהתוספת כולה ברביזיה אני ממשיך הלאה אחרי התוספת.

15: הגעתי לסעיף 18, עמוד 10.

15: זה אמהרית ותיקנו והצבענו.

15: לכן, למעשה, כבר אנחנו יכולים להמשיך הלאה.

אתי בנדלר: חוק התקשורת.

אתי בנדלר: 6 - זה אושר?

יואב קיש: כן, זה התיקון לשפה האמהרית.

יואב קיש: מה זה (2)?

נעמה דניאל: לדעתי, כל הסעיף הזה ברביזיה, למעט סעיף קטן (1).

יואב קיש: אה, למעט סעיף קטן (1)?

יואב קיש: יכול להיות, לא רשום לי.

נעמה דניאל: חלק מהסעיפים הקטנים פה לא אושרו, אבל אנחנו לא כרגע - - -

יואב קיש: אם כולו ברביזיה אז ממשיכים.

יואב קיש: אני לא רוצה לדון בסעיפים שממילא נדון בהם.

יואב קיש: צריך רק לרשום שהוא ברביזיה ונמשיך.

אתי בנדלר: כל הסעיף עד איפה?

יואב קיש: כל הסעיפים, את בטוחה?

נעמה דניאל: זה מה שהוחלט קודם, למרות שחלקם לא אושרו עדיין.

אתי בנדלר: לגבי 6כא1 או גם על 6כד1?

אתי בנדלר: כל הסעיפים בסעיף 18?

יואב קיש: אוקיי, אז אנחנו בסעיף 19.

יואב קיש: סעיף 19 אנחנו הצבענו.

יואב קיש: אני רואה שבעמוד 13 לא אושר בעל רישיון זעיר ובעל רישיון זעיר ייעודי כהגדרתם בסעיף 71ו לחוק העיקרי כנוסחו.

יואב קיש: אני בסעיף 19: תיקון חוק הפצת שידורים באמצעות.

יואב קיש: סעיף 19, אני בעמוד 13 למעלה.

יואב קיש: למה זה לא אושר?

יואב קיש: זה הגדרות.

יואב קיש: זה טכני?

אתי בנדלר: דנה, אתם רציתם עוד תיקונים בחוק הפצת שידורים?

דנה נויפלד: עוד, חוץ ממה שאת מציעה ברביזיה, לא.

יואב קיש: דנה, יש לנו סעיף 20.

יואב קיש: בסעיף 20 יש את ההגדרות.

יואב קיש: סעיף 20 זה תיקון חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות - הוראות מעבר.

יואב קיש: יש לנו בערוץ 20 את ההגדרות שאתם כנראה טוענים שלא הוגדר, ואנחנו - - -

אתי בנדלר: לא, זה הוראות מעבר.

אתי בנדלר: סעיף 20 זה כבר לא חוק הפצת שידורים, זה כבר הוראות המעבר.

יואב קיש: הוראות מעבר, אז בהוראות המעבר ההגדרות לא קיימות.

יואב קיש: לכן, רציתם שהן יהיו קיימות?

דנה נויפלד: - - -, כן.

יואב קיש: אז זה כנראה טכני, אין פה אמירה מיוחדת.

אתי בנדלר: כן.

יואב קיש: חברים, אני מקריא את הנושאים האלה שהם טכניים, את ההגדרות.

יואב קיש: זה עמוד 13 למעלה.

יואב קיש: זה סעיף 18 שכולו ברביזיה.

יואב קיש: " "בעל רישיון זעיר" ו"בעל רישיון זעיר ייעודי" - כהגדרתם בסעיף 71ו לחוק העיקרי כנוסחו בחוק זה.

יואב קיש: " "בעל רישיון משדר ערוץ ייעודי" – בעל רישיון מיוחד לשידורי כבלים למשדר ערוץ ייעודי לפי הוראות סעיף 6לד1 לחוק התקשורת כנוסחו ערב ביטולו בחוק זה.

יואב קיש: "יום התחילה – יום תחילתו של חוק זה.

יואב קיש: "הרשות השנייה" - הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו כמשמעותה בחוק העיקרי.

יואב קיש: " כל התיקונים האלה הם הגדרות.

יואב קיש: האם מישהו רוצה להעיר משהו?

יואב קיש: אני מעלה את זה להצבעה.

יואב קיש: זה אישור טכני של ההגדרות.

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההחלטה התקבלה פה אחת.

יואב קיש: כולם אושרו.

יואב קיש: אנחנו הגענו לסעיף 21, יש לי שם משהו ירוק: אי תחולת סעיף, הוראו מעבר לעניין בעל רישיון זעיר.

אתי בנדלר: אני מבקשת, קודם כל, להפנות את תשומת הלב.

אתי בנדלר: בסעיף 21(2) נשמטו לי מספר מילים מהנוסח.

אתי בנדלר: זה יהיה כך: בתקופת המעבר - (א) לא יחולו עליו הוראות סעיף 33א(א)(2)(ב), וכל עוד לא חל שינוי באחזקות של בעל הרישיון, הוראות סעיף 33א(ב)(1) לחוק העיקרי - זה הנוסח הנכון.

אתי בנדלר: שני הסעיפים נשארים, רק שסעיף 33א(ב)(1) לא יחול רק כל עוד לא יחול שינוי באחזקות של בעל הרישיון.

אופיר ביתן: גם (ב)(1) ו-(ב)(2).

אופיר ביתן: דיברנו על זה בוועדה הקודמת שגם (ב)(2), זה באותו עניין של (ב)(1) - משדר מפר.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: דנה וזיו, אתם לא הסכמתם לכלול את (ב)(2).

אתי בנדלר: אתם צריכים להסביר את זה.

אתי בנדלר: היתה מחלוקת.

שרן השכל: יואב, סעיף 33 אנחנו צריכים לבטל.

יואב קיש: אין לנו שם רביזיה שלך במקרה?

שרן השכל: כן.

יואב קיש: אז בואו נמשיך.

יואב קיש: זה ברביזיה?

יואב קיש: אנחנו ממשיכים, אני לא דן בזה עכשיו.

יואב קיש: כבר אישרנו רביזיה.

יואב קיש: נדון.

שרן השכל: בסדר.

נגה רובינשטיין: מתי נוכל להעלות את ההערות שלנו?

יואב קיש: במסגרת הרביזיה.

נגה רובינשטיין: אבל זה לא רביזיה.

יואב קיש: תיכף נגיע לשני הסעיפים שדיברת עליהם ונדבר עליהם.

יואב קיש: יש רביזיה לסעיף (3) פה שזה (2)(ד)(3) פה?

נעמה דניאל: על כל סעיף קטן (ד) יש.

יואב קיש: אז נמשיך.

יואב קיש: על (ד) היתה באמת רביזיה?

יואב קיש: האם אפשר להמשיך?

אתי בנדלר: אני לא יודעת, לא רשמתי כאן במסמך הזה על מה יש רביזיות, ולכן אני לא יודעת להגיד.

יואב קיש: אסתכל אם רשמתי.

יואב קיש: אני לא זוכר שהיתה שם רביזיה, אני חייב להגיד לך את האמת.

יואב קיש: (ד)(3) 0 אמרנו שזה מאפשר לערוץ 24 לשדר במגבלות.

יואב קיש: אני מדבר על 21(2)(ד).

יואב קיש: למה כתוב ב-(ד)(3) לא אושר?

יואב קיש: אם זה לא אושר, אני רוצה להצביע על זה.

יואב קיש: חברים, זה סעיף שמתייחס לאפשר לערוץ 24 לשדר.

יואב קיש: אני קורא שכתוב פה: לא אושר, ואין שום סיבה לא לאשר את זה.

אתי בנדלר: בגללכם, בגלל הנוסח שרציתם להפחתה של אמצעי השליטה.

דנה נויפלד: כן.

אתי בנדלר: אז אתם יכולים לחיות עם הנוסח הזה?

דנה נויפלד: כן.

אתי בנדלר: אז אפשר להצביע.

יואב קיש: הסעיף הזה הוא בסדר.

יואב קיש: היתה איזו שאלה שהובהרה.

יואב קיש: אנחנו מדברים על סעיף 21(2)(ד)(3).

אופיר ביתן: בלי הרישא של (ד)?

יואב קיש: בלי הרישא, הרישא אושרה.

אופיר ביתן: אין בעיה, רק שם יש איזושהי הערת נוסח כי בגדול העיקרון אושר, שגם במחזיק בו לא יחולו ההוראות האלה שזה קשת למעשה.

דנה נויפלד: הוא צודק, הוא צודק.

יואב קיש: מה הקשר למחזיק?

אופיר ביתן: גם במחזיק בערוץ 24 וגם 24 - זה הרעיון.

אופיר ביתן: כל הסעיף הזה מדבר על הערוץ הייעודי, לא על המחזיק.

אופיר ביתן: הערוץ הייעודי יהיה פטור.

דנה נויפלד: מדבר על הרישא, לא על - - -

יואב קיש: מדבר על (ד) כרישא, כאילו אתה טוען שלקשת תהיה בעיה ברישיון שלהם?

אופיר ביתן: לקשת יש בעיה, בדיוק.

אתי בנדלר: אז מה התיקון שאתה רוצה?

יואב קיש: "ובמחזיק בו" - זה תיקון.

יואב קיש: בסדר, זה הגיוני.

יואב קיש: אני אסביר מה זה אומר.

יואב קיש: הרי נתנו את הפטור לערוץ 24, אבל כאילו יש פה הפרה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שהבנתי, תגיד לי אם הבנתי.

יואב קיש: בנינו את התנאים שמאפשרים פטור לערוץ 24 שקשת תחזיק בו, אבל לא הגדרנו לקשת את האפשרות שגם היא יכולה להיות מפרה את הרישיון שלה.

דנה נויפלד: לא.

אופיר ביתן: כי הוראת המעבר חלה על הערוץ הייעודי, והם יעמדו בחוק.

אופיר ביתן: הבעיה היא שאתם מחזיקים בבעל רישיון מכוח חוק הרשות השנייה, וגם לכם יש בעיה עם החוק.

אופיר ביתן: לכן, הסעיף הזה אמור לפטור גם אותם וגם אתכם.

אתי בנדלר: תקרא שוב את הנוסח.

יואב קיש: כל השינויים האלה זה רק לפתור את נושא אחזקות צולבות.

יואב קיש: נא תעביר אותם.

יואב קיש: זה שינויי נוסח.

דנה נויפלד: אני לא בטוחה שזה המיקום.

יואב קיש: סליחה, אני לא הולך על זה עכשיו.

יואב קיש: גם לא צריך להצביע על זה.

יואב קיש: זה כבר הובהר והוסדר.

יואב קיש: אם צריך את זה, תכניס את זה.

יואב קיש: אני כן רוצה להצביע על מה שלא היה סגור ומופיע לי פה באדום, וזה סעיף (3) שהיתה איתו איזושהי שאלה.

יואב קיש: דנה, אני מבין שאין איתו בעיה - (ד)(3).

יואב קיש: פשוט כתוב: לא הוצבע.

דנה נויפלד: בסדר, אני לא חושבת שהיתה לנו פה בעיה עם זה.

יואב קיש: חברי הכנסת, הדיון הוא לפעמים ארוך ומייגע, אבל המשמעות שלו היא פשוטה.

יואב קיש: הסעיף הזה מתייחס לשמירה על ערוץ 24 במבנה הבעלות הנוכחי תחת ההסתייגויות שהגדרנו: 75% בייעוד המיוחד, אינו משדר שידורי חדשות ותוכניות יום.

יואב קיש: בסעיף (3) שמשום מה לא אושר: לא הועברו לאחר אמצעי שליטה בבעל הרישיון או בתאגיד שמחזיק במישרין או בעקיף באמצעי שליטה בו, אלא אם כן כתוצאה הופחתו אמצעי השליטה שאחזקתם אסורה או מוגבלת.

אתי בנדלר: זה לא אושר כי ציפינו לקבל נוסח בעניין הזה.

יואב קיש: אוקיי, אבל זה הנוסח שאושר.

יואב קיש: אני מעלה את זה להצבעה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההצעה התקבלה פה אחד.

יואב קיש: למעשה, הגענו לסעיף האחרון, סעיף 22, שעדיין לא הוצבע, וזה חוץ מהרביזיות, וחוץ משני סעיפים שעו"ד נגה רובינשטיין רוצה להתייחס אליהם.

איתמר אביטן: גם אנחנו רוצים, ברשותך.

יואב קיש: מכיוון שאמרתי שאני לא הולך להתייחס ולשנות שום דבר בנושא החלוקה של ההשקעה בסוגה, אני מקווה שזה לא קשור לזה.

איתמר אביטן: לא.

יואב קיש: "הוראות לעניין מי שהמשיך להיות משדר ערוץ ייעודי - על אף הוראות סעיף 21, לעניין מי שהיה בעל רישיון משדר ערוץ ייעודי ערב יום התחילה, ולא מסר הודעת מעבר, או לא הגיש בקשה לרישיון, או שרישיונו המותנה בוטל, והכול לפי הוראות הסעיף האמור, ימשיכו לחול הוראות חוק התקשורת וחוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות כנוסחן ערב יום התחילה.

יואב קיש: " למעשה, הסעיף הזה אומר שאם מישהו מהערוצים הייעודים לא הצליח לקבל רישיון או בוטל רישיונו או שלא ביקש, יוכל להישאר תחת המכרז בו הוא קיים.

אתי בנדלר: נכון.

איתמר חרמון: אבל צריך להבהיר גם שזה חל לא רק עליו.

איתמר חרמון: גם יש הוראות לגביו שחלות על הוט ויס.

איתמר חרמון: למשל, נושא בחירת האפיק.

איתמר חרמון: אז ברור שזה חל על כולם.

אתי בנדלר: ברור שזה חל על כולם.

אופיר ביתן: אנחנו מדברים על סעיף 22, והתחולה של סעיף לד1(א) שמובטל זה סעיפים שמאפשר לצאת למכרזים ייעודיים נוספים.

יואב קיש: לא יהיו מכרזים נוספים.

אתי בנדלר: מדובר כאן רק לעניין מי שהיה בעל הרישיון.

יואב קיש: מי שהיה, לעניין מי שהיה בעל רישיון.

יואב קיש: הסעיף מבוטל.

יואב קיש: לא יהיו מכרזים נוספים.

יואב קיש: אין שום כוונה לצאת למכרזים לערוצים ייעודיים.

יואב קיש: אני צודק, רשות הכבלים ולוויין?

אתי בנדלר: נכון, חד משמעי.

איתמר חרמון: כן, זה בוטל.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אבל זה משתמע מהסעיף.

יואב קיש: חברים, נגמר.

יואב קיש: לא לטחון מים.

יואב קיש: זה לא משתמע מהסעיף כי הוא מדבר רק למי שהיה בעל רישיון.

יואב קיש: בואו נתעסק במהות.

יואב קיש: חברים, אני מעלה להצבעה את סעיף 22 שמאפשר באופן עקרוני למי שמשום מה לא התקבל לו רישיון או שבוטל לו, עדיין להשתמש בזמן שנשאר לו במכרז כדי לא לפגוע בזכותו המכרזית.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההצעה התקבלה פה אחד.

יואב קיש: אם הבנתי נכון את הירוקים, גמרתי להצביע.

יואב קיש: נשארו לנו רק הרביזיות כפי שהוגדרו, ואותן רביזיות שהוגשו שעדיין לא הצבענו עליהן, וסעיפים נוספים שנאמרו על-ידי אנשים.

יואב קיש: מבחינת מה שיש לנו עכשיו, נדון מחר על כל הרביזיות הפתוחות.

יואב קיש: אני לא אכנס לדיון על רביזיות פתוחות, אני רוצה להשלים את ההצבעות על הרביזיות.

יואב קיש: אני כן רוצה לפחות למפות מה הסעיפים הפתוחים שאנחנו צריכים.

יואב קיש: המיפוי חשוב.

יואב קיש: מבחינת סעיפים פתוחים שעדיין לא הצבענו עליהם: אחד, נושא אחזקה של רדיו אזורי לערוץ זעיר ייעודי.

יואב קיש: זה משהו שדיברנו עליו ואמרנו שנצביע עליו ונתייחס אליו.

יואב קיש: העליתי את זה ואמרתי שנדבר עליו.

יואב קיש: מה היו הנושאים שלך, עו"ד נגה רובינשטיין?

יואב קיש: היו לך שני דברים.

נגה רובינשטיין: כן.

נגה רובינשטיין: זה בעצם כתוצאה של שינוי האמורה שהרשות השנייה תקבע את לוח השידורים, ההוראה שבוטלה לעניין קביעת לוח השידורים.

נגה רובינשטיין: יש שתי הוראות בחוק שנגזרות מהסמכות הזו: האחת היא סעיף 63(ב) לחוק: המועצה תקבע את המועדים של שידורי החדשות ואורכם.

יואב קיש: זה לא קשור, זה לא בהכרח אחד לאחד עם מה שאת אומרת.

יואב קיש: כי יש נושא של שידורים ויש נושא של חדשות.

נגה רובינשטיין: למה?

נגה רובינשטיין: זה הסעיף שהסמיך את המועצה לקבוע את המועדים.

יואב קיש: אין בעיה לגבי תוכניות השידורים.

יואב קיש: יש פה סעיף אחר שמדבר על חדשות.

נגה רובינשטיין: שידורים כולל גם חדשות.

יואב קיש: לא, זה סוג שונה ויש לו חברה נפרדת במקרים שלכם.

יואב קיש: אפשר להחליט שרוצים להשאיר את זה.

יואב קיש: יש פה החלטה שאם רוצים, הוועדה יכולה לקחת.

יואב קיש: אבל אין פה הסקה לוגית שמביטול סעיף זה, המשמעות שאין צורך בסעיף זה והוא בוטל.

נגה רובינשטיין: אני אסביר למה.

יואב קיש: אני עוד לא רוצה לדון.

יואב קיש: היא העלתה סעיף שאומר לבטל את סמכות המועצה לקבוע את זמני החדשות.

יואב קיש: מה הסעיף הבא?

נגה רובינשטיין: הסעיף הבא זה סעיף 6 לתוספת שזה החובה לשדר שעות סוגה בין 7 ל-24.

נגה רובינשטיין: אני מדברת על התוספת השנייה.

נגה רובינשטיין: "בעל זיכיון או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה ישדרו תוכניות סוגה עילית בין השעות 7 ל-24 בימות חול, ואולם רשאי המנהל לאשר שידורים גם בשעות אחרות בשבתות, בחגים ובמועדים מיוחדים.

נגה רובינשטיין: אישר המנהל בשידור - - -".

יואב קיש: שעות שידור סוגה עילית - זה הסעיף.

יואב קיש: יוליה, את רוצה להתייחס לשני הסעיפים.

יוליה שמלוב ברקוביץ: לגבי הסעיף הראשון - אני לא מסכימה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אני חושבת שהסמכות צריכה להישאר בידי המועצה.

יוליה שמלוב ברקוביץ: לגבי הסעיף השני - אני בהחלט חושבת שהגבלה של השידורים האלה, אין שום סיבה שזה יהיה בין שעה זו - - -

יואב קיש: את בעד.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אני בעד, כן.

נגה רובינשטיין: מה הקושי בסעיף הראשון, אפשר להבין רק?

יוליה שמלוב ברקוביץ: לגבי הראשון - לא.

נגה רובינשטיין: אבל למה?

יוליה שמלוב ברקוביץ: פה את רוצה לפתוח את זה?

נגה רובינשטיין: כן, אשמח.

נגה רובינשטיין: מה הבעיה?

נגה רובינשטיין: למה?

יואב קיש: אחרי זה נשמע.

יואב קיש: שמענו את דעתה, אני רוצה לשמוע את המשרדים.

רעיה עדני: אנחנו מסכימים.

יואב קיש: מה?

יואב קיש: שני הסעיפים?

רעיה עדני: שני הסעיפים.

רעיה עדני: אנחנו חושבים שזה הולך אחד לאחד עם שינויי הרגולציה.

רעיה עדני: אין הבחנה ואין שום סיבה ל - - -

יואב קיש: משרד התקשורת, יש לך התייחסות?

רעיה עדני: אני חושבת שזה נוסח ממשלתי מאוחד.

רעיה עדני: הוא אושר בממשלה - ההסדרים.

רעיה עדני: מופיע גם ביטול של שני הסעיפים האלה.

רעיה עדני: פה אין לנו הבחנה.

יואב קיש: אז הממשלה מסונכרנת מבחינה זו?

רעיה עדני: כן.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס לנושא מהציבור?

יואב קיש: זיו, בבקשה.

זיו מאור: אנחנו בדעה שלוח שידורים זה קניינו הפרטי ועניינו הפרטי של בעל הרישיון.

זיו מאור: זה נוגע גם לגבי שידורי חדשות שגם הם קניינו הפרטי ועניינו הפרטי של בעל הרישיון ואין שום מקום לאשר את הסמכות הזו לא לגבי חדשות, ובוודאי לא לגבי סוגה עילית.

יואב קיש: יוליה, לגבי הסוגיה העילית - אין לך גם התנגדות.

יואב קיש: האם יש למישהו התנגדות לביטול הסעיף הזה פה?

אסף אמיר: לאיזה צורך אנחנו עושים את הדבר הזה?

אסף אמיר: כשאין לאף אחד כסף, השקענו המון כסף בשעה מסוימת ועכשיו אנחנו מבקשים במפגיע שהיא תשודר בשעות שלא צופים בה.

אסף אמיר: אני רוצה להבין למה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להסביר ממה זה נבע במקור.

איילת נחמיאס ורבין: אתה צודק שצריך לתת את הגמישות הניהולית פה.

יואב קיש: לגבי חדשות - אין הסכמה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, בגלל גם זה הורדתי קודם את הנושא של הפיקוח על לוח משדרים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל פה יש סוגיה מה יקרה אם יהיו ערוצים שישדרו באמת רק חדשות, ופה פולקמן לוחש לי כל הזמן.

איילת נחמיאס ורבין: הדבר השני, העניין של שידור חדשות באותה שעה כאילו מייצר - - -

יואב קיש: עזבי חדשות, זה לא מה שהוא שאל.

יואב קיש: חשבתי שאת מתייחסת למה שהוא אמר.

יואב קיש: הוא שאל שאלה לגבי השעות של הסוגה עילית שהם היו מוגבלים, והם רוצים להסיר את המגבלה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה נבע משעות העוגן של החדשות.

איילת נחמיאס ורבין: זה קשור.

נגה רובינשטיין: אני רק אגיד משפט אחד היסטורי.

נגה רובינשטיין: הסעיף של שידור החדשות באותה שעה נולד בעולם של שלוש זכייניות בערוץ אחד.

נגה רובינשטיין: בעולם שבו אנשים בוחרים את התוכן, אתה לא קובע להם את השעה שהם רואים, צריכה להיות איזושהי אפשרות לגמישות.

נגה רובינשטיין: זה חלק מהתחרות.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אבל אין לך פה גמישות כי את מדברת עכשיו על ערוץ חדשות אחד בשני ערוצים, נכון?

נגה רובינשטיין: ממש לא.

יוליה שמלוב ברקוביץ: מה זאת אומרת?

יוליה שמלוב ברקוביץ: יש לך את אותם החדשות ב-12 וב-13.

נגה רובינשטיין: קודם כל, 12 ו-13 יש מודל שהוא זמני.

נגה רובינשטיין: יש עוד ערוץ ויהיו גם עוד ערוצים.

נגה רובינשטיין: למה את מגבילה אותם?

יואב קיש: אני חושב שלגבי הסוגה העילית אין בעיה.

אסף אמיר: שאלה אחת כי אני היחידי שמתנגד כנראה לעניין הזה.

אסף אמיר: אני יכול להבין שהם רוצים להעביר דברים מסוימים לשעות מסוימות.

אסף אמיר: אבל האם אנחנו בעניין הזה אומרים שכל הז'אנר העילי יכול לא להיות משודר בפריים-טיים?

אסף אמיר: אני חושב שגם על הציבור צריך לחשוב, לא רק עלינו ועליהם.

אסף אמיר: אני רק מציע שאולי אחוז מסוים.

יואב קיש: אנחנו לא דנים בזה עכשיו.

יואב קיש: השאלה המהותית, וזה לשאלתך, עו"ד נגה רובינשטיין, ובכלל את באת ואמרת שלהבנתך שני הסעיפים האלה זה לא חדשים בגלל שינויי סעיף - - -

נגה רובינשטיין: הם נגזרים - - -

יואב קיש: את טוענת שלאור השינויים בסעיף 5 ו-24, שני הסעיפים האלה צריכים להתבטל כחלק מה - - -

נגה רובינשטיין: אני אחזור למה שאמרה היועצת המשפטית לפני שני דיונים.

נגה רובינשטיין: היא אמרה: יש סעיפים שצריכים להתבטל מכוח שינוי הסעיפים.

נגה רובינשטיין: אבל הוועדה צריכה לומר את דברה.

נגה רובינשטיין: אם הוועדה לא תאמר את דברה, הם לא מתבטלים באופן אוטומטי.

נגה רובינשטיין: אבל אם הצבתם עקרון והוא בא לידי ביטוי בביטול סעיף קטן - - -, זה חייב לבוא לידי ביטוי בשני הסעיפים האלה, אחרת מה?

נגה רובינשטיין: ברגע שאנחנו באים לידי ביטוי ואומרים: בואו תשחררו מהסמכות, אומרים לנו: לא.

יואב קיש: אני לא רואה את זה כקשר ישיר אחד לאחד את נושא ביטול מגבלת זמני החדשות.

יואב קיש: אני גם לא רואה את נושא הסוגה - - -

נגה רובינשטיין: בסוף כשצריך לשחרר לדה-רגולציה, בסוף זה נורא כואב כשרואים את זה.

נגה רובינשטיין: אבל זה חלק מהתהליך כאן.

רעיה עדני: אדוני היושב-ראש, האם אני יכולה להסביר את העמדה ה- - -?

יואב קיש: לא, תנו לי לסיים את דבריי.

יואב קיש: אני מפריד בין שני דברים: האחד, אם זה נכון או לא נכון לעשות את זה, וזה יכול להיות שנחליט שנכון.

יואב קיש: שתיים, האם זה נובע כהיקש מהשינויים שעשינו.

יואב קיש: לשאלתך הבסיסית שזה נובע כהיקש ממה שעשינו, אני לא מסכים.

יואב קיש: לכן, אני כן מוכן לדון בזה כביטול שבזה אני בעיקרון תומך.

יואב קיש: אבל אני מתנגד לאמירה שלך שזה נובע כהיקש של ביטול.

יואב קיש: זה מה שניסיתי להגיד בדבריי.

יואב קיש: נושאים פתוחים שאמרנו שאנחנו נדון בהם, חוץ מהדברים האלה?

אתי בנדלר: לשר היו מספר נושאים.

שרן השכל: האם אנחנו לא רוצים לדון ולהצביע על סעיף 6? לא את הרביזיה.

יואב קיש: עוד לא, אנחנו לא מצביעים עכשיו.

יואב קיש: תיכף אנהל את הדיון, אני רק רוצה לרכז את התמונה כדי שנדע מה עומד בפנינו.

שרן השכל: אבל אתה תדלג על זה אחרי זה.

יואב קיש: לא אדלג, אני חוזר להכול.

יואב קיש: מה השר רצה שנתייחס?

דנה נויפלד: זה נושאים חדשים, לא נושאי רביזיה, נכון?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: מה שהצבענו לרביזיה על כל מה שהשר ביקש וחשבנו שנכון, הוצבע.

יואב קיש: מה שלא - לא.

דנה נויפלד: נושא ראשון זה עניין הסמכות בנוגע לבטוחות.

דנה נויפלד: היום הנושא של הבטוחות והערבויות הוא נושא שנמצא בסמכות הרשות השנייה.

דנה נויפלד: אנחנו מבקשים כמה דברים בהקשר הזה: קודם כל, שהכללים בנושא הערבויות יהיו בהסכמת השר.

דנה נויפלד: חוץ מזה, בגלל שנעשים פה שינויים בוועדה לעניין הערוצים הזעירים והערוצים הייעודים הזעירים אז לחייב שכללים עדכניים בעניין הזה יותקנו בתוך 30 ימים מיום פרסום החוק כדי שהם יידעו מבחינה רגולטורית מה עומד בפניהם - הערוצים.

אתי בנדלר: אתם יכולים להתחייב לאיזשהן תקנות שאתם צריכים לעשות שתעשו את זה בתוך 30 ימים?

אתי בנדלר: אם תגידי לי כן, שאתם יכולים לדאוג לכך - - -

דנה נויפלד: זה לא אנחנו, זה הרשות השנייה.

אתי בנדלר: אם אתם מוכנים להתקין תקנות בנושא כלשהו, להתחייב שהם יהיו בתוך 30 ימים - - -

קריאה: כרגע אין להם קוורום לשבת.

אתי בנדלר: הם יכולים להתחייב שמשרד המשפטים יפרסם את הכללים החדשים כדי שהם יהיו בתוקף?

אתי בנדלר: את מוכנה להביא התחייבות בשם טל - - - שהכללים יפורסמו בתוך 30 ימים?

אתי בנדלר: את יודעת מה?

אתי בנדלר: 30 ימים מיום שהם ימסרו להם, לא מיום שהם ייכתבו - באמת.

רועי פולקמן: יוליה, את צריכה להגיד מה ריאלי כי הם יכולים להגיד כל מספר.

רועי פולקמן: זה לא עובד כך.

יוליה שמלוב ברקוביץ: אמרתי כבר.

דנה נויפלד: תיכף נדבר על המועד הראשון.

דנה נויפלד: בנוסף, שהם ייבחנו מחדש תוך שנה.

דנה נויפלד: הכללים האלה ייבחנו שוב בתוך שנה מיום פרסום החוק.

דנה נויפלד: זאת אומרת, פעמיים: פעם אחת יהיו כללים תוך X זמן, ותיכף נראה מה סביר.

דנה נויפלד: חוץ מזה, שהם יובאו לבחינה מחודשת בתוך שנה, ואסביר למה.

דנה נויפלד: זה לא לשר, זה לרשות השנייה.

דנה נויפלד: אנחנו לא יכולים להורות לרשות השנייה כי זה כללים.

דנה נויפלד: נסביר למה.

דנה נויפלד: הערבויות האלה הן חסם כניסה.

יואב קיש: כל הסעיף הזה לגבי ערבויות.

דנה נויפלד: כן.

יואב קיש: אנחנו לא דנים בו עכשיו, אל תסבירי עכשיו.

יואב קיש: יש לשר עוד משהו?

דנה נויפלד: יש לנו עניין של הקיבולת שעוד לא הוצבע.

יואב קיש: למה לא הצבענו?

יואב קיש: האם זה ברביזיה?

דנה נויפלד: לא, זה לא אושר.

יואב קיש: הרי הצבענו היום על הכול.

דנה נויפלד: לא, על זה לא.

אתי בנדלר: זה בחוק התקשורת.

דנה נויפלד: אה, כי זה בתוך 18.

דנה נויפלד: אבל זה לא רביזיה כי זה לא הוצבע.

יואב קיש: אבל יש על זה רביזיה.

יואב קיש: מה עוד?

דנה נויפלד: כל השאר זה רביזיה.

דנה נויפלד: אני מבקש לעבור לרביזיות שנשארו פתוחות.

דנה נויפלד: הנושאים האלה יצטרפו לדיון מחר.

דנה נויפלד: תראו איך אנחנו מסיימים גם את היום וגם את מחר.

מיכל רפאלי כדורי: אם דנים בקיבולת, אפשר להגיד מילה?

יואב קיש: זה מחר, זה לא היום.

יואב קיש: חברים, אני לא יכול כך לנהל דיון.

יואב קיש: זה מפריע.

יואב קיש: יש פה עשרה אנשים שמדברים וזה מפריע.

יואב קיש: הדיון עכשיו הולך להיות כזה: יש לנו רשימה שהיתה אמורה להיות ב-13:30 והגיעה לכמעט 15:30 של רשימת רביזיות שהוגשו.

יואב קיש: אנחנו עכשיו נסיים את ההצבעות על הרביזיות האלה.

יואב קיש: מה שיתקבל ומה שהתקבל כבר עד עכשיו, יהיה למחר לדיון אחרון שבו אנחנו נסיים את כל הרביזיות שנשארו פתוחות.

יואב קיש: זה מה שכוונתי לעשות.

יואב קיש: זה הסוגיות שהגדרתי אותן עכשיו וסגרתי אותן, גם עליהן נדבר מחר.

יואב קיש: אני רוצה לסיים את ההצבעות על הרביזיות.

יואב קיש: נדחה את דב חנין ל-15:30.

יואב קיש: אני מתחיל עם יעקב אשר - בקשה לדיון מחדש ודיון בסעיף 71ח (א) (2) לחוק הרשות השנייה בנושא שידור תשדירי פרסומות.

יואב קיש: אני רוצה להגיד מה זה ומה הכיוון שהגענו.

יואב קיש: הנושא הזה הוא לגבי ערוצים זעירים שהעלינו להם מ-10% ל-25%.

יואב קיש: הרעיון שלו היה שבגלל שלערוץ זעיר לא יהיו מספיק מפרסמים והוא ייתקע עם זה שיהיה לו מפרסם אחד או שניים, והוא מוגבל ל-25%, לתת איזה רף, ודיברנו על 10 מיליון שקלים שמתחתיו, מי שלא מפרסם מעל 10 מיליון שקלים לא יהיה מוגבל לפחות ל-50%, או לתת לו כן שיהיה לו מפרסם אחד, שלא תהיה סיטואציה.

יואב קיש: לכן, אני מוכן לדון בזה.

יואב קיש: נגדיר - 10 מיליון אולי זה גבוה, אולי זה נמוך, לא יודע.

יואב קיש: אבל לייצר החלטה.

יואב קיש: אני מעלה את הבקשה לרביזיה.

יואב קיש: מי בעד? ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההצעה התקבלה פה אחד.

נגה רובינשטיין: אז איך אנחנו פותרים את בעיית ה - - -?

יואב קיש: לא דנים ברביזיה עכשיו.

יואב קיש: אישרנו את הרביזיה, נדון בה מחר.

שירלי שיף: אנחנו נתנגד לזה.

יואב קיש: אנחנו עוברים לבקשה לדיון מחדש מאת חבר הכנסת רועי פולקמן בסעיף 71ח(ב) (3) לעניין חיוב ערוץ זעיר ייעודי.

יואב קיש: לדעתי, כל 71ח ברביזיה.

רועי פולקמן: אז תצרפו אותי לרביזיה הקיימת.

יואב קיש: תצרפו את רועי פולקמן לרשימה, וההצעה שלך התקבלה.

אתי בנדלר: זה לא כל כך ברור.

יואב קיש: רועי, תגיד מה רצית בסעיף (ב)(3)?

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, דיברנו ארוכות על הסיפור של לבטל את הבקרה על המשמעות של ערוץ ייעודי על המרכיבים.

רועי פולקמן: הוקם ערוץ מורשת שאמורים להיות בו תכנים שעוסקים במורשת וביהדות.

רועי פולקמן: במובן הזה אני פתוח לחלופות, אבל - - -

יואב קיש: מה זה 71ח(ב)(3)?

רועי פולקמן: על החובות של ערוץ ייעודי.

יואב קיש: הוצאה לשם הפקת סוגה עילית לפי - - -

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: הטענה היתה זה או או.

יואב קיש: אז כשנפתח את הסעיף ההוא תגיד את זה.

יואב קיש: זה לא - - -.

יואב קיש: אתה יורד מהרביזיה.

רועי פולקמן: בסדר.

יואב קיש: ירדת.

יואב קיש: נשארה לנו הרביזיה של דב חנין.

איתן כבל: הוא בדרך.

איתן כבל: יש לו רשימה.

יואב קיש: אתן לאיתמר להגיד מילה.

יואב קיש: אם אחרי זה הוא לא יבוא, הוא לא יבוא.

- -: את זה אמרתם שזה ערוצים שרק מהיום והלאה.

- -: זאת אומרת, זה הערוצים הייעודיים שעוברים.

- -: מה קורה אם נכנס ערוץ חדש?

- -: למה ערוץ חדש ללא חובות - - -?

- -: זה 62ו(ד)(2).

נעמה דניאל: יש בקשה לדיון מחדש.

יואב קיש: יש בקשה לדיון מחדש של שר התקשורת - בסדר.

יואב קיש: נמשיך.

יואב קיש: דב, הצגת את הרביזיה שלך.

יואב קיש: אנחנו נצביע.

יואב קיש: יעקב אשר, אייכלר, אנחנו מצביעים.

יואב קיש: בסעיף הזה כבר נימקת.

יואב קיש: אייכלר במקום יעקב אשר.

יואב קיש: אנחנו מצביעים על הרביזיה של חבר הכנסת דב חנין - 1.

יואב קיש: במקום ערוץ זעיר יוגדר "ערוץ זעיר ייחודי מבחינה לשונית" שיעמוד בתנאים: א.

יואב קיש: משדר בשפה שאינה עברית; ב.

יואב קיש: הכנסותיו אינן עולות על 80 מיליון - כל סעיפי החוק המתייחסים לערוץ זעיר יידונו מחדש ויתוקנו בהתאם.

יואב קיש: מי בעד הרביזיה?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: שלושה.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: חמישה.

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: בקשת הרביזיה הראשונה של חבר הכנסת דב חנין לא נתקבלה.

יואב קיש: לא אושר.

יואב קיש: תציג את 2 בקצרה, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מציע בנושא של סעיף 8 להצעת החוק לא לפגוע בחובת הרכישה ממפיקים ויוצרים עצמאיים.

דב חנין: אני רוצה להסביר במשפט למה הדבר הזה מאוד מאוד חשוב.

דב חנין: היצירה המקורית נשענת על שתי רגליים: יש יצירה מקורית שנעשית בערוצים, בחברות התוכן ובחברות המשדרות והיא יצירה מאוד מאוד חשובה.

דב חנין: אבל יש מסלול יצירה שהוא מאוד מאוד חשוב שהוא מסלול של יצירה שנעשית על-ידי מפיקים ויוצרים עצמאיים.

דב חנין: המנגנון שהחוק קובע שמאפשר לנגוס בחלק הזה של היצירה העצמאית, של ההפקה העצמאית, הוא מנגנון שהתוצאות שלו, ידידי חבר הכנסת פולקמן, עלולות להיות קטסטרופליות בעולם המציאות.

דב חנין: אנחנו מדברים על ההפקות העצמאיות הקטנות שאם לא תהיה חובה לרכוש מהן ותינגס החובה לרכוש מהן, אנחנו בעצם פוגעים במערכת מאוד מאוד חשובה ומאוד חיונית.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לא לפגוע בחובת הרכישה ממפיקים ויוצרים עצמאיים.

יואב קיש: דנו בזה רבות.

יואב קיש: לקחנו גישה אסטרטגית שהכילה את כל השיקולים.

יואב קיש: אני מבין את בקשתך, אבל אני - - -

רועי פולקמן: זו נקודה חשובה, אבל היה על זה דיון ארוך.

יואב קיש: מי נגד בקשת הרביזיה לסעיף 8 שהקריא דב חנין?

יואב קיש: ירים את ידו?

יואב קיש: 5.

יואב קיש: מי בעד? 1.

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: אין נמנעים.

יואב קיש: בעד – 1

יואב קיש: בקשת הרביזיה השנייה של חבר הכנסת דב חנין לא נתקבלה.

יואב קיש: ההצעה לא התקבלה.

יואב קיש: סעיף 9, בבקשה.

דב חנין: בסעיף 9 לחוק, אדוני היושב-ראש, אני מציע להשאיר את הנוסח הקיים שקובע חובה של קביעה כללים לשידורים בשפה הערבית.

דב חנין: החובה הזו לא אומרת שבהכרח יהיו שידורים בשפה הערבית, אבל היא קובעת חובת התייחסות וקובעת שצריכים להיות כללים לגבי השידורים בשפה הערבית.

דב חנין: אם לא, אם אנחנו הופכים את הסמכות הזו מסמכות חובה לסמכות רשות, אנחנו עלולים לפגוע בצורה מאוד מאוד משמעותית בשידור בשפה הערבית שהוא ממילא שידור של מיעוט.

דב חנין: אנחנו מעוניינים שערוצי תקשורת ישראלים ישדרו גם בשפה הערבית, אנחנו מעוניינים שהדבר הזה ייעשה בצורה מסודרת ובמסגרת של כללים.

דב חנין: אני חושב שהכללים האלה הם דבר שבחובה ולא בסמכות של רשות.

יואב קיש: חבר הכנסת דב חנין, אני חייב להגיד לך שגם על זה דיברנו.

יואב קיש: אמרנו שבנושא התאגיד כמובן שזה נמצא.

יואב קיש: אמרנו שבנושא של שידור בתחרות בעולם של מינימום רגולציה, החלטנו להסיר את זה.

יואב קיש: אבל אני בהחלט מקבל את הצעתך.

יואב קיש: אני מעלה את בקשתך לרביזיה לסעיף 9.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: 5.

יואב קיש: מי בעד? 3.

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: בקשת הרביזיה השלישית של חבר הכנסת דב חנין לא נתקבלה.

יואב קיש: ההצעה לא התקבלה.

יואב קיש: סיימנו את הרביזיות.

יואב קיש: לא יהיו יותר רביזיות ועכשיו נדון בנושאים הפתוחים.

יואב קיש: הנושא הראשון היא הרדיו האזורי.

יואב קיש: אני רוצה להגיד עוד פעם את ההחלטה שאני רוצה להוביל, ואני מקווה שגם חברי הכנסת.

יואב קיש: נושא הרדיו האזורי - אמרתי בתחילת דבריי, ואני אומר שוב, הכוונה שלי היתה מלכתחילה כן לאפשר לערוץ זעיר להיות שחקן.

יואב קיש: שני כיוונים: גם למי שהוא רדיו אזורי להתמודד ולפתוח ערוץ זעיר ולמנף את זה ולנסות לגדול בעולם הטלוויזיה המסחרית, וההיפך.

יואב קיש: גם שחקן זעיר שיוכל להיות בשותפות ולקנות רדיו אזורי.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין.

אתי בנדלר: הוא יוכל להיות רק בעל ערוץ זעיר?

קריאות: רק זעיר.

יואב קיש: דיברנו על זעיר.

יואב קיש: אנחנו התחלנו מרפורמה יותר גדולה.

יואב קיש: אמרנו שאפילו גם המסחריים הגדולים יוכלו, ואז היתה התנגדות גדולה.

יואב קיש: גם למה שאמרתי עכשיו יש התנגדות.

יואב קיש: הכיוון שאני רוצה להוביל, החלטה, והנה לשאלתך, הכיוון הוא כזה - מכיוון שאנחנו עשינו פה מהלך מאוד משמעותי לערוצים הייעודיים שמעבירים אותם מסביבה רגולטורית אחת לסביבה רגולטורית שנייה, והקפדתי והקפידו חברי הוועדה לכל אורך הדרך לא לפגוע בזכויות שלהם הקיימות היום במסגרת הרגולטורית ועדיין לשמר להם, כך עשינו עם ערוץ 24 ואחרים, ואני לא אכנס להרבה מאוד מקרים, גם במקרה הזה במסגרת חוק בזק, חוק התקשורת, חוק הרשות הכבלים והלוויין, הם לא מוגבלים לאחזקה ברדיו אזורי.

יואב קיש: ההגבלות היחידות בעניין הזה קיימות מלכתחילה בממונה על הגבלים עסקיים ובריכוזיות.

דנה נויפלד: מה זה פסקה (3)?

יואב קיש: מדברים על משהו חדש, לא על פסקה ולא על כלום.

דנה נויפלד: לא, בחוק הקיים.

קריאה: פשוט לא בטוחים שזה נכון.

יואב קיש: אז אני אומר לכם שזה נכון.

אלידור בליטנר: מכיוון הרדיו בחוק הרשות השנייה יש מגבלה של אחזקה של תחנה אזורית, רדיו אזורי, למי שהוא גוף המשדר לפי דין שידורים לציבור או לחלק ממנו או שהוא בזק או שהוא תאגיד וכו'.

אלידור בליטנר: זאת אומרת, מכיוון של חוק הרשות השנייה לעניין אחזקה ברדיו אזורי - - -

יואב קיש: אני ברדיו לא נוגע, אני מדבר עכשיו על הנושא של הטלוויזיה.

יואב קיש: אני נוגע מהכיוון של הטלוויזיה.

יואב קיש: אם את אומרת לי עכשיו שלפי המצב היום, נניח והם היו נשארים בחוק בזק, שהם לא יכולים לעשות עסקה בגלל מגבלת הרדיו האזורי עצמו?

יואב קיש: זה מה שאת אומרת לי?

אלידור בליטנר: כן, מכיוון הרדיו.

יואב קיש: אז עובדה שיש דברים שקורים.

ישראל אייכלר: אין שתי תחנות אזוריות ששייכות לאותם בעלים?

ישראל אייכלר: יש הרבה.

אלידור בליטנר: כאן אנחנו מדברים על טלוויזיה ורדיו.

יואב קיש: מירי, בבקשה.

מירי נאור אליאס: לפי חוק הרשות השנייה, הרדיו לא יכול לעשות עסקה עם ערוץ מסחרי גדול.

מירי נאור אליאס: אין לו מגבלה לעשות עסקה או להתקשר עם ערוץ ייעודי לפי חוק התקשורת.

יואב קיש: בדיוק, זו הכוונה.

מירי נאור אליאס: גם בחוק הרשות השנייה בכללים שמתייחסים לרדיו אזורי יש התייחסות לסעיף 41 שאומר שהוא לא יכול להתקשר עם ערוץ מסחרי.

מירי נאור אליאס: לא עם ערוץ ייעודי כי ערוץ ייעודי לא מופיע.

יואב קיש: זה חשוב להבין.

יואב קיש: הדיון הוא על ערוץ ייעודי.

יואב קיש: על זעירים, אני לא זה.

רועי פולקמן: אבל מה המשמעות של ייעודי?

רועי פולקמן: ייעודי זה - - -

יואב קיש: חשוב לי להבהיר את זה, חבר הכנסת פולקמן.

יואב קיש: דנה, אני רוצה להבהיר את זה ואני מבקש שאת העניין תבדקו ואולי תיתנו לי תשובה.

יואב קיש: אנחנו מדברים כרגע על ערוצים ייעודיים, התקשרות עם רדיו אזורי.

דנה נויפלד: לא התקשרות.

יואב קיש: סליחה, בעלות צולבת, אחזקה משותפת, של תחנת רדיו אזורי וערוץ ייעודי.

יואב קיש: יש מגבלה בחוק ההגבלים העסקיים שנשארת לבחינה, יש של חוק הריכוזיות שנשארת לבחינה.

יואב קיש: זה מצב משפטי שלא משתנה.

יואב קיש: אתם באים ואומרים לי שמצב כזה אסור היום לפי החוק.

קריאות: נכון.

קריאה: לא, זה לא נכון.

יואב קיש: אתם ידעתם את זה?

נחשון אקסלרד: מה שלא אסור היום לפי החוק זה למי שהוא בעל שליטה בערוץ ייעודי נכון להיום לא היתה מניעה להתמודד במכרז לרדיו אזורי.

נחשון אקסלרד: אולי לאותה חברה שהיא בעלת הערוץ, היא לא היתה יכולה להתמודד על מכרז לרדיו אזורי.

נחשון אקסלרד: אבל בעל שליטה בחברה כזו, כן רשאי היה.

יואב קיש: אתה אומר קומה אחת למעלה, לא ברמה של חברה אחידה.

נחשון אקסלרד: נכון.

נחשון אקסלרד: אין לי כוונה שערוץ הטלוויזיה ילך וירכוש גם תחנת רדיו.

יואב קיש: דנה, אלידור, לא נצביע על זה עכשיו כי אני רואה שזה טיפה יותר מורכב.

רועי פולקמן: יואב, זה רק יותר הגיוני עניין השליטה.

רועי פולקמן: כי ברור שאתה לא רוצה שאותה ישות תאגידית תנהל שני - - -

יואב קיש: דנה ואלידור, אני רואה שזה קצת יותר מורכב.

יואב קיש: אני רוצה לשכפל את המצב הקיים גם בחוק הרשות השנייה לערוצים הייעודיים.

יואב קיש: לא רוצה לפגוע בהם מהמטריה הרגולטורית שהם נמצאים היום והיתה להם קודם ולא רוצה לשנות.

יואב קיש: אנחנו נדון בזה מחר.

יואב קיש: עו"ד רובינשטיין, בבקשה.

נגה רובינשטיין: כאילו מושג השוויון נעלם לחלוטין.

נגה רובינשטיין: בעצם מה אתה אומר?

נגה רובינשטיין: ערוץ ייעודי - יש לו זכויות היום.

נגה רובינשטיין: הוא יעבור לחוק אחר, יקבל את כל הזכויות שם, אבל את החובות לא כי אנחנו מפחיתים ממנו.

יואב קיש: לא, הוא יקבל את החובות שהוא יהיה לא זעיר אז יהיו לו את החובות.

נגה רובינשטיין: שניה, אבל ערוצים מסחריים קטנים חדשים אחרים הם לא יוכלו ליהנות מזכויות עבר שהיו לו.

יואב קיש: לחמש שנים, כן.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, יש לו פה נחלת אבות.

יואב קיש: לא, לא.

נגה רובינשטיין: שניה, רגע.

נגה רובינשטיין: בגלל שהוא היה בחוק התקשורת יהיו לו זכויות שלאף אחד אחר אין, לא רק לערוצים המסחריים.

יואב קיש: לא, לא.

נגה רובינשטיין: כשאנחנו שאלנו למה אנחנו צריכים להיות עם חברת חדשות נפרדת ולהם לא, אז הם אמרו: זה עולה נורא יקר להקים חברת חדשות.

נגה רובינשטיין: להקים חברה נפרדת זה דבר של כמה אלפי שקלים.

נגה רובינשטיין: בעצם מה אתה אומר עכשיו?

נגה רובינשטיין: יהיה להם עודף כסף ובעודף כסף הזה הם ירכשו ערוץ.

יואב קיש: לא, את לוקחת את זה למקומות לא נכונים.

יואב קיש: זה לא עודף כסף.

יואב קיש: זה דווקא לחלשים ולקטנים לתת להיות שחקנים ביחד.

יואב קיש: יש לך אולי התנגדות לתחרות - אני לא יודע.

יואב קיש: זה זכותך להתנגד, אבל אני אגיד לך - - -

נגה רובינשטיין: לא, יש כאן בעיית שוויון.

נגה רובינשטיין: היועצת המשפטית - - -

יואב קיש: אני נותן את הזכות הזו לתקופה של חמש שנים, לתקופת הביניים.

יואב קיש: מי שלא יבחר לעשות את זה בחמש שנים האלה, לא תהיה לו הזכות הזו.

נגה רובינשטיין: ואין כאן בעיית שוויון לחדשים לעומת - - -?

יואב קיש: לא, יש פה הוראת שעה.

נגה רובינשטיין: הייתי שמחה שהיועצת המשפטית תתייחס לזה.

קריאה: מה קורה אחרי חמש שנים?

יואב קיש: הם הופכים להיות זעירים.

יואב קיש: אם הם עשו את המהלך הזה, כל עוד הם זעירים הם יכולים.

יואב קיש: ברגע שהם יוצאים מקטגוריה של זעירים - - -

אתי בנדלר: אתה מדבר על זעירים או זעירים ייעודיים, אדוני?

יואב קיש: זעירים לא.

אתי בנדלר: רק זעירים ייעודיים.

יואב קיש: אבל אם הם זעירים ייעודיים שהפכו להיות זעירים אז אנחנו ניתן להם את האפשרות.

רועי פולקמן: לא, ואם הוא נשאר ייעודי אז הוא יכול - - -

יואב קיש: אין ייעודי, אחרי חמש שנים נגמר.

רועי פולקמן: אז המשמעות לתת לו לקנות רדיו לחמש שנים או להיות שותף זה - - -

אתי בנדלר: לא, גם עוד לא ברור לי עדיין לאיזה תקופה מדובר.

יואב קיש: אגיד את כל התמונה ויוכלו להתייחס לכל התמונה מחר.

ישראל אייכלר: תכניס גם לתמונה את הערוצים הזעירים שאינם ייעודיים.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: כן, יש פה שוני.

יואב קיש: אבל לשוני הזה יש הסבר.

יואב קיש: יש פה מספר שאלות טובות, ואני רוצה להתייחס אליהן.

יואב קיש: אני רוצה לאפשר לערוץ זעיר ייעודי להשתתף במכרז לרדיו אזורי במגבלות הבאות: ראשית, כל עוד הוא ערוץ זעיר ייעודי הוא יוכל להשתתף במכרז.

יואב קיש: זה אומר להוראת השעה.

יואב קיש: ברגע שהוא הפסיק להיות ערוץ זעיר ייעודי יכולים להיות שני מצבים: אחד, שלפני שהוא היה הוא השתתף במכרז וכבר יש לו איזושהי החזקה, לבעלים כמו שהוגדר.

יואב קיש: שתיים, שהוא לא עשה את זה ואין לו אחזקה.

יואב קיש: אם הוא לא עשה את זה והפך ערוץ זעיר, אז אין לו, נגמר.

יואב קיש: אם יש לו, יכול להמשיך.

יואב קיש: עוד פעם שני המצבים: אם יש לו אז הוא יכול להמשיך בזה כזעיר עד שהוא יוצא מהקטגוריה של זעיר, כמו שהגדרנו קודם גם בנושא החדשות, הקמה של חברה.

יואב קיש: אם אין לו אז הוא איבד את הזכות שהיתה לו - זה הכול.

יואב קיש: עו"ד רובינשטיין, אני מוכן לשמוע עכשיו את שאלתך.

נגה רובינשטיין: כדאי שנדע האם יש מישהו היום שיש לו זכויות, אמצעי שליטה, ברדיו אזורי.

נגה רובינשטיין: האם אנחנו מדברים על משהו ספציפי או על איזושהי זכות עתידית?

יואב קיש: ממה שהבנתי, אני לא יודע ספציפית מה הסיטואציה, אבל בוודאי ובוודאי יש מהלכים כאלו ואחרים גם להלא וגם לערוץ 20 שאני לא יודע אם הם הבשילו או לא.

יואב קיש: כרגע אנחנו מדברים על שני הגופים האלה.

יואב קיש: יכול להיות שערוץ 9 גם יהיה שם, בוודאי, ו-24 לא כל עוד הוא באחזקות הנוכחיות.

נגה רובינשטיין: אז בעצם אנחנו יוצרים פה הטבה - -

יואב קיש: לשלושה ערוצים ייעודיים, כן.

נגה רובינשטיין: - - ופתיחה של הסדר הבעלויות הצולבות בשביל הליכים ספציפיים שהם נמצאים בהם כאשר הם לא ניתנים לאף אחד אחר.

נגה רובינשטיין: דמי רישיון הם לא יכולים לשלם כי אין להם את הכסף ואנחנו נממן אותם, אז הם יקנו רדיו?

יואב קיש: דיברנו על זה, שמענו.

ישראל אייכלר: יואב, אבל בעניין הערוצים זעירים שאינם ייעודיים אני רוצה שהם יהיו שוויוניים עם העניין הזה.

יואב קיש: לא, אי-אפשר לתת כי אז אנחנו נכנסים ל- - - .

יואב קיש: לא היית פה, אבל הנושא הזה של לתת זעירים גם אחזקות הפך להיות דיון מאוד ארוך ומורכב.

ישראל אייכלר: לא, אני מדבר אם הם ירצו לפתוח רדיו אזורי.

יואב קיש: נתייחס לזה מחר.

יואב קיש: אם תרצה תציע את זה.

רעיה עדני: אני רק רוצה להזכיר לחברי הוועדה שהיה כאן דיון על בעלויות צולבות והוחלט לא לפתוח את ההסדר הזה.

רעיה עדני: מדובר בהסדר ששווה לבחון אותו בצורה מקצועית.

יואב קיש: בגלל זה אמרתי לאייכלר את זה, וצמצמתי את זה מאוד מאוד רק לנושא של הערוצים האלה.

רעיה עדני: אנחנו יוצרים פה מצב שבו אנחנו נאפשר מצב של בעלות צולבת למי שהוא קיים.

רעיה עדני: היכולת שלך לבחון את זה מקצועית כאשר אתה מאפשר את הדבר הזה בעתיד, היא יותר מוגבלת.

רעיה עדני: אני חושבת שיש פה בעייתיות שצריך להתייחס אליה של אחזקה בשני אמצעי תקשורת במימון של שני אמצעי תקשורת על-ידי תאגיד.

רעיה עדני: לא קיים, למה לייצר מצב כזה?

יואב קיש: בדיוק בעקבות זה - - -

קריאה: למה דווקא ערוץ ייעודי?

יואב קיש: אני לא רוצה לפגוע בזכויות.

יואב קיש: היא רוצה לפגוע, אני לא רוצה.

אתי בנדלר: אני רק רוצה להגיד משפט אחד לעניין פגיעה בזכויות.

אתי בנדלר: קודם כל, אני מחכה לקבל תמונת מצב כי אני לא מכירה היטב את הנושא הזה ממשרד המשפטים וממשרד התקשורת מחר מה המצב המשפטי היום לגבי ערוץ ייעודי ולגבי בעל רישיון לרדיו אזורי.

יואב קיש: ברמת בעלי השליטה.

אתי בנדלר: מעבר לכך, אני מבקשת שתתייחסו מחר גם לשאלה, בהנחה שאין מגבלה מפורשת בסעיף הבעלויות הצולבות בחוק הרשות השנייה או בחוק התקשורת, האם היה צריך לאשר את האחזקה הזו גם אם אין הגבלה מפורשת.

יואב קיש: מי יאשר?

אתי בנדלר: אינני יודעת - או רשות ההגבלים או הוועדה לריכוזיות, או אחת המועצות.

אתי בנדלר: אם אתה אומר לשמר את המצב הקיים, אם הם היו נדרשים לאישור ואתה קובע כאן בחוק שהם יהיו זכאים אז אתה לא - - -

יואב קיש: לא, לא אמרתי זכאים.

יואב קיש: בחוק הזה יש הגדרה ברורה שאסור, ואת זה אני רוצה לבטל.

קריאה: אני מסכים לחלוטין עם מה שאומרת אתי.

אתי בנדלר: אני מבקשת לבדוק.

יואב קיש: לגבי העניין הזה, אני מבקש ממשרד המשפטים וממשרד התקשורת ומהרשות לכבלים ולוויין, את העניין הספציפי הזה של התקשרות להיום בין בעל שליטה בערוץ ייעודי, האם הוא יכול להתמודד על מכרז רדיו אזורי.

מחר ב-17: אני נועל את הדיון.