ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 941, 2018-01-31 09:30

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: מי התלמידים הנכבדים פה?

משה גפני: בוקר טוב.

קריאה: מבית ספר ברנקו וייס מבית שמש.

משה גפני: ברוכים הבאים.

משה גפני: אני מברך אתכם על זה שאתם הגעתם לכנסת ובאתם לוועדת הכספים.

משה גפני: ועדת הכספים היום עוסקת בחוק שבא לתקן את פקודת המכס, פקודה ישנה שלפני הרבה שנים היא הייתה בתוקף והמכס ברשות המסים מבקשים לשנות את כל ההליך בנושא הזה.

משה גפני: אני מבין שאתם גם תעברו לאכיפה מנהלית.

משה גפני: אכיפה מנהלית עשינו כאן עם הרשות לניירות ערך.

משה גפני: המעלה של האכיפה המנהלית זה שלא הולכים על כל דבר לדין פלילי, אלא הולכים לתהליך כזה שהוא קל יותר.

משה גפני: החיסרון בתהליך הזה שהרבה פעמים האצבע קלה על ההדק, מאשר ללכת לעבירות פליליות.

משה גפני: ברשות לניירות ערך זה עמד בציפיות בזה שעל דברים קטנים לא הלכו, הלכו על דברים יותר משמעותיים ולא היו צריכים ללכת לעבירות פליליות.

משה גפני: על כל פנים ועדת הכספים עוסקת בכל התחומים האלה של מסים, של תקציב, של כל מה שאתם שומעים.

משה גפני: זאת ועדה שהיא ועדה סטטוטורית, זאת אומרת זו ועדה שיש דברים שהיא יכולה לאשר לבד, היא לא צריכה להביא למליאה.

משה גפני: על פי רוב ועדות הכנסת צריכות להביא למליאה את מה שהן עושות בוועדה.

משה גפני: יש אצלנו דברים שאין צורך, המעמד של ועדת הכספים הוא במידה מסוימת שונה מוועדות אחרות.

משה גפני: על כל פנים אני מקדם אתכם בברכה, בית שמש היא עיר טובה ואני מניח שגם בית הספר שלכם הוא בית ספר טוב.

משה גפני: לפי שביעות הרצון של התלמידים נראה שהם מרוצים.

משה גפני: שיהיה לכם בהצלחה.

משה גפני: מי מציג את החוק?

משה גפני: אבי ארדיטי.

משה גפני: תגיד את השם והתפקיד לפרוטוקול.

אבי ארדיטי: אבי ארדיטי, ראש מינהל מכס.

אבי ארדיטי: אני לא מציג את החוק, אבל אני מציג כמה מילות פתיחה, ברשותך.

אבי ארדיטי: דווקא אני אתחיל עם מה שציינת בנושא של אכיפה מנהלית.

אבי ארדיטי: אנחנו מאוד דחפנו את הנושא של אכיפה מנהלית דווקא בגלל כמות התיקים הפליליים שנפתחים מדי שנה בעולם המכס.

אבי ארדיטי: אנחנו בעולם המכס פותחים סדר גודל של 20,000 תיקים פליליים בשנה.

אבי ארדיטי: בעברי, אדוני, הייתי סמנכ"ל לחקירות ומודיעין ברשות המסים, אני מכיר את התחום הפלילי די טוב ודווקא בגלל שחשבנו שלא כל דבר צריך ללכת להרד קור הפלילי אנחנו משכנו לכיוון של אכיפה מנהלית ואני חושב שזה נכון.

אבי ארדיטי: אנחנו עמלנו די קשות על הדבר הזה, ישבנו עם כל הלשכות שעות רבות, דיונים כמעט אין סופיים כדי לייצר מנגנון שהוא מנגנון נכון וכמובן בדיונים הבאים נציג את זה לפני הוועדה.

אבי ארדיטי: זה בהחלט נר לרגלינו והנושא הזה, אתה תראה, אנחנו נציג אותו בהמשך.

אבי ארדיטי: למעשה חלק גדול מהדברים שיובאו פה בפני הוועדה אלה דברים שכבר הגענו להסכמות עם הלשכות השונות אחרי באמת, כמו שאמרתי, הרבה הרבה דיונים.

אבי ארדיטי: אבל ברשותך אני חוזר קצת לצורך במערכת שער עולמי.

אבי ארדיטי: מערכת שער עולמי, קודם כל כמו שציינת, פקודת המכס זו פקודה שהיא מנדטורית והפקודה הזאת תוקנה לאורך השנים כטלאי על טלאי וניצלנו את ההזדמנות שיש מערכת מחשוב חדשה כדי לתקן גם את פקודת המכס.

אבי ארדיטי: אנחנו שונים, זה אולי גם קצת לתלמידים שנמצאים כאן, מכס ישראל שונה במהות משאר המכסים בעולם.

אבי ארדיטי: אנחנו לא בדיוק נמצאים בשוויץ, אנחנו נמצאים בסביבה גיאוגרפית שהיא לא פשוטה והאחריות הביטחונית, בין השאר, מוטלת גם על המכס.

אבי ארדיטי: זאת אומרת כל מה שנכנס למדינת ישראל, המכס אחראי גם בתחום הביטחוני, גם בתחום של חוקיות היבוא, אכיפה של כל חוקיות היבוא, של כל שאר הרגולטורים, למשל משרד התקשורת, משרד הבריאות, לכל רגולטור יש את הרגולציה הפנימית שלו, מה מותר להכניס לישראל ומה אסור והמכס אמור לאכוף את זה.

אבי ארדיטי: כדי לבצע אכיפה יעילה יש לנו מערכת ניהול סיכונים שהיא מערכת מאוד מאוד מתקדמת, המערכת הזאת מבוססת על הרבה מאוד מידע שיש במערכת, שאנחנו מלקטים אותו מכל מיני מקומות, מכל מיני מקורות והרעיון הוא למצוא את האיזון הנכון בין כלכלה מתפתחת, אתם יודעים, הכלכלה הישראלית היא כלכלה בין המתפתחות בעולם, לבין הביטחון, השמירה על הביטחון וחוקיות היבוא, שלא ייכנסו לפה דברים שאנחנו לא רוצים שייכנסו.

אבי ארדיטי: את זה אנחנו יודעים לייצר באמצעות מערכת של ניהול סיכונים.

אבי ארדיטי: ככל שיש לנו יותר ידע, ככל שיש לנו יותר מידע כך המערכת הופכת להיות יותר יעילה, יותר ממוקדת, כך אני יכול למקד את המערכת בבעיות ולשחרר את כל שאר הטובין שאני לא מזהה אותם כמסוכנים, במרכאות, עבורי.

אבי ארדיטי: מערכת שער עולמי, התכנון המקורי היה, עוד לפני משהו כמו עשר שנים, בשנים האחרונות המערכת קיבלה את הדחיפה המאוד משמעותית כדי לשים אותה על השולחן ולייצר מערכת ללא נייר לגמרי.

אבי ארדיטי: מבחינת קדמה טכנולוגית זה בשיא הטכנולוגי, מערכת שיש לה ממשק לכל גורמי הסחר, כל משרדי הממשלה, כל לשכות המסחר השונות, סוכני המכס, נמלים, מסופים עורפיים, חברות ספנות, כל מי שיש לו יד ורגל בסחר החוץ של מדינת ישראל, מחובר למערכת.

אבי ארדיטי: המורכבות של המערכת, זו מערכת המחשוב הגדולה ביותר שהייתה במדינת ישראל מבחינת המורכבות שלה, כי היא מסועפת מאוד, היא תלויה בהרבה מאוד ממשקים עם גורמים אחרים כמו לסוכני המכס, למשל, יש להם את חברות התוכנה שלהם, יש להם את מערכת התוכנה, אבל היא חייבת להתממשק עם המערכות שלנו.

אבי ארדיטי: למשרד התחבורה יש את המערכות שלו, לשאר משרדי הממשלה, למסופים ה - - - יש את המערכות שלהם, והגדולה של המערכת זה בממשק עם כל משרדי הממשלה.

אבי ארדיטי: הרעיון הוא בסופו של דבר לייעל את השירות לאזרח, שהאזרח רוצה לייבא מוצר למדינת ישראל אני אמור לתת לו את השירות הטוב ביותר, זה אומר שברגע שהוא משדר לי את המסר אנחנו יודעים להגיב מהר, בצורה דיגיטלית, בצורה ממוחשבת, להגיב ככל שניתן מהר יותר ויעיל יותר וככה זה פחות עלויות, פחות אחסנה, פחות כל מה שמסביב בשרשרת הסחר.

משה גפני: מה יהיה ההבדל בין מה שהיה עד היום לבין מה שקורה היום?

אבי ארדיטי: ניירות.

אבי ארדיטי: אני אסביר.

משה גפני: אני מבין שכבר התחלתם להפעיל את זה, עוד לפני שאישרנו.

אבי ארדיטי: לא, אנחנו הפעלנו את המערכת ותיכף אני אסביר למה הפעלנו את המערכת.

אבי ארדיטי: ברשותך, קודם כל לגבי מידע, מידע, מידע.

אבי ארדיטי: במצב הקודם המערכת לא הייתה ממוחשבת, אנחנו היינו מקבלים ניירת, היה בכל זאת שידור לוגי של רשימון, שזה כן ממוחשב, שזה למעשה אין הבדל בין המערכת לבין זה, כי מבחינת החובה לשידור לוגי, היא קיימת, היא הייתה קיימת בעבר וקיימת גם היום.

אבי ארדיטי: זו אותה חובה.

אבי ארדיטי: במערכת החדשה שהכנסנו הכנסנו גם חקיקה, ניצלנו את ההזדמנות לקחת את החקיקה המנדטורית ולשפר אותה ועל הדרך הכנסנו דברים, אבל השידור הלוגי היה בעבר וגם היום.

אבי ארדיטי: רק מה ההבדל?

אבי ארדיטי: ההבדל זה שכל המערכת היא ממוחשבת.

אבי ארדיטי: בעבר היה לך שידור רק של הדף הראשון של הרשימון, היום אתה צריך לסרוק פנימה את המסמכים, אתה מקבל את המסמכים מחו"ל במייל, אתה גורר אותו לתוך המערכת, המערכת יודעת לפצל את המסמכים שרלוונטיים לחוקיות היבוא, את המסמכים שרלוונטיים למטען, את המסמכים שרלוונטיים לסיווג ולשדר לנו את זה בצורה ממוחשבת.

אבי ארדיטי: ברגע שיש לך מסמכים, למשל אם במסמכים מופיע לי שם הספק בחו"ל שקוראים לו אבי ארדיטי שיושב בבריסל.

אבי ארדיטי: אם אבי ארדיטי יושב בבריסל והמערכת שלי, מערכת ניהול סיכונים שלנו, יודעת לזהות שאבי ארדיטי בבריסל, יש לו איזה סוג של קשר לגורם ביטחוני כזה או אחר, זה יכול להתחיל בגוגל פשוט ויכול להתפתח לאלף ואחד כיוונים, אינטרפול ולא יודע מה, המידע הזה, המערכת יודעת לעשות לו את החיבור, המערכת יודעת לקחת באמצעות זה שאנחנו מקבלים מידע מידע מידע וכמה שיותר פרטים, למשל פרט כמו טלפון, למשל פרט כמו שם הספק, המערכת תדע לקחת את זה למקומות - - - או למשל דוגמה מקטלוג, צילום של קטלוג, בעבר זה היה נראה כמו מדע בדיוני, אנחנו יודעים להשוות צילום למה שבמהות, אבל אם אני מקבל דוגמה, למשל, ואני רואה שבקטלוג זו אותה דוגמה כמו מה ששודר לנו במערכת, המערכת תדע לסנן את זה אוטומטית.

אבי ארדיטי: זה יחסוך המון המון זמן, זה ייתן לנו להיות הרבה יותר ממוקדים.

אבי ארדיטי: לגבי העלייה לאוויר.

אבי ארדיטי: אני מזכיר שהמערכת הזו תוכננה משהו כמו סדר גודל של עשר שנים ובשנים האחרונות נאלצנו, עם הרבה הרבה עזרה, כמובן גם של לשכות המסחר, אבל גם אצלנו בבית עשינו חשיבה מחודשת, מה שהיה רלוונטי מבחינה מחשובית לפני עשר שנים הוא לא רלוונטי היום, והגענו לאיזה שהוא מתווה, זה המתווה שיהיה על השולחן הזה, שהוא מתווה שאני מניח שהוא טוב לכל הצדדים.

אבי ארדיטי: הוא טוב למדינת ישראל.

אבי ארדיטי: אני חושב שבסופו של יום הוא יחסוך הרבה זמן, גם לנו, יהפוך אותנו להרבה יותר ממוקדים, גם את סוכני המכס.

אבי ארדיטי: החקיקה היא מיולי, אם היינו מתמהמהים בעלייה לאוויר, יש לזה השלכות.

אבי ארדיטי: קודם כל אנחנו מפתחים את התוכנה שלנו עם חברות חיצוניות וכל יום של עיכוב יש תביעות בעשרות מיליונים מהחברות הציבוריות.

משה גפני: היה מותר מבחינת החוק לעשות את זה?

אבי ארדיטי: כן, כי בכל מקרה אני סבור שהחובה הלוגית, אנחנו - - - סיכון, החובה הלוגית של השידור בכל מקרה הייתה קיימת גם בעבר.

אבי ארדיטי: זאת אומרת מהבחינה הזאת - - -

משה גפני: אבל יש לזה נושאים משפטיים, זאת אומרת אתה פה נמצא במצב שאתה מעביר מידע וגם מקבל מידע - - - פרטיות של אנשים שאין עליהם כלום.

אבי ארדיטי: מה שיש מבחינת חובה, זאת אומרת אנחנו לא מחייבים אף אחד מבחינה חוקית לעשות, מה גם שאנחנו בונים על זה שהחקיקה תסתיים עד העלייה לאוויר, שזה עד 14 בינואר.

אבי ארדיטי: המשמעות של ההתמהמהות מבחינתנו - - -

משה גפני: אני רוצה אחרי זה התייחסות של משרד המשפטים, לא שאני חושב שזה מי יודע מה, אבל בכל אופן.

אבי ארדיטי: אני לא חושב שיש מבחינה חוקית איזה שהיא בעיה, אבל אנחנו בחנו את זה והמשמעות של מה שזה היה עושה לכל גורמי הקהילייה, כי קהיליית הסחר התכוננה לזה והשקיעה הרבה מאוד כסף במערכת הזאת וזה גיוס של כוח אדם וכל התמהמהות כזו זה כסף.

אבי ארדיטי: אנחנו גם הצלחנו באמת בכוחות משותפים עם קהילת הסחר - - -

משה גפני: גיא, אני רוצה שהיא תגיד את דעתה לפני שאתה מתדרך אותה.

אבי ארדיטי: עוד דקה אני מסיים, ברשותך.

משה גפני: בבקשה, הזמן לרשותך.

אבי ארדיטי: היו לזה משמעויות, אנחנו בחנו את זה גם לעומק לפני שהבאנו את זה לדיון.

אבי ארדיטי: מחקרים בעולם וגם בארץ מדברים על כך שמערכת שהיא ללא נייר לחלוטין היא חוסכת למשק מיליארדים ואני משוכנע שהמערכת הזאת תחסוך בסופו של יום למשק, אבל בעיקר בעיקר בעיקר, כמו שאמרתי, אנחנו לא בדיוק שוויץ, אנחנו צריכים את המידע הזה, המידע הזה נדרש לפעילות שלנו, הוא דורש מאיתנו ונותן לנו את הכלים להיות הרבה יותר ממוקדים.

אבי ארדיטי: במי שאין איתו בעיות, אז אנחנו יכולים לוותר על הבידוק, אבל מי שבאמת שם אנחנו רוצים למקד את הבידוק.

אבי ארדיטי: וחוץ מזה, אתם יודעים, כל העולם מתפתח טכנולוגית, אנחנו צריכים להתקדם לעולם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שרית, בבקשה.

שרית פלבר: שרית פלבר, משרד המשפטים.

שרית פלבר: אני רק אציין, יתקנו אותי חבריי מהמכס, אם אני טועה, המעבר לשער עולמי לא משנה בבת אחת את דרך ההתנהלות.

שרית פלבר: כלומר עד שהחוק יעבור כבר היום עדיין אפשר להגיש בדרך הישנה, מי שרוצה יכול להגיש בדרך החדשה, אבל אני לא מחייבת - - -

אבי ארדיטי: לא, אי אפשר בדרך הישנה להגיש, אבל החוק מדבר על הגשה לוגית של רשימות, זו הגשה ממוחשבת.

אבי ארדיטי: הצורה השתנתה, אבל ההגשה הלוגית היא הגשה לוגית.

משה גפני: סליחה, דקה.

משה גפני: יושב ראש ועדת הכנסת הולך לישיבה על הנכים.

משה גפני: הממשלה מאוד הזדרזה עם הנושא של הנכים ואנחנו העברנו פה את הכסף, שאפשר יהיה, אבל התברר שעדיין לא היה חוק ולכן לא יכולת לכנס את הוועדה.

משה גפני: עכשיו, ברוך ה', יש חוק, אתה יכול לכנס את הוועדה.

משה גפני: והוא גם רכז הקואליציה בוועדת הכספים.

מכלוף מיקי זוהר: כן, ברוך ה'.

משה גפני: מיקי זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני קודם כל מודה לאדוני באמת על העבודה המאומצת אתמול כדי שנוכל להניח היום את החוק במליאת הכנסת למען קצבאות הנכים, העלאתן, זה דבר מבורך, אנחנו עובדים הרבה מאוד זמן על העניין הזה בזמן שבאופוזיציה עשו רעש אנחנו מביאים את התוצאה.

משה גפני: האופוזיציה אתמול הצביעה בעד.

מכלוף מיקי זוהר: זה הדבר המבורך.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני הגעתי לכאן לכבוד הצעת החוק המבורכת הזאת, באתי לברך את מנהל המכס, אבי ארדיטי, שעושה היסטוריה במקום שהרבה מאוד שנים לא היה את הקדמה הזו, אתה מביא את זה באמת למקום מאוד מאוד מכובד וראוי לגוף אכיפתי, זה קריטי ומהותי במדינת ישראל, שזה אגף המכס.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאנשים במדינת ישראל לא יודעים את המשמעויות של האגף הזה, שאגב באמת עושה הישגים רבים בשנים האחרונות וזה לא בכדי, מפעילות רצינית של עובדי המכס בראשות אבי ארדיטי.

מכלוף מיקי זוהר: אז רציתי קודם כל לברך אותך.

אבי ארדיטי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: זו באמת היסטוריה, יישר כוח.

מכלוף מיקי זוהר: כולי תקווה שמצד אחד אנחנו נצליח לגבות את מס האמת שאנחנו רוצים לגבות ומצד שני נקל את הבירוקרטיה על אזרחי ישראל שרוצים לייבא דברים ארצה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שמטרת החוק הזאת והצעת החוק הזאת תביא לכך, היא גם תאפשר לנו לגבות מס אמת, פעם אחת, והיא גם תאפשר לנו להקל על אזרחי ישראל בתהליכים שהם צריכים לעבור כדי לייבא ארצה מוצרים.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני מברך על זה ותודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: זה טוב לשמוע ברכות כאלה ופרגון על הבוקר, נקווה שבהמשך היום גם יהיה ככה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא מורגלים לפרגונים פה.

משה גפני: תודה רבה, מיקי.

משה גפני: כן, שרית, אנחנו חוזרים אלייך.

שרית פלבר: יש את החובה, שהיא כבר קיימת היום בפקודה, להגיש את מה שנדרש להגיש.

שרית פלבר: המעבר להגשה ממוחשבת לעומת הגשה בנייר, לא ניתן למנוע היום ממישהו להגיש בנייר.

שרית פלבר: לכך התכוונתי, כלומר אם מישהו יבקש מהמכס להגיש בנייר, כרגע - - -

אבי ארדיטי: את הצרופות.

אבי ארדיטי: לא את המסר ה - - -

שרית פלבר: כן, את הצרופות.

שרית פלבר: למכס אין היום את הסמכות החוקית, עדיין, לומר 'אתה לא יכול להגיש לי את זה בנייר'.

משה גפני: זאת אומרת אני מביא סחורה מחו"ל, היום, לפני החוק, אני מגיע למכס ואני אומר שאני לא רוצה בדרך החדשה, שהיא יעילה וטובה, אבל אני רוצה, אני רוצה ללכת בדרך הישנה.

שרית פלבר: כמו שהחוק היום.

משה גפני: זאת אומרת לפי המצב של היום אני רוצה ללכת, אני רוצה לעשות את זה ב - - - אני לא נכנס לתוך העניין הזה, אני רוצה להגיש את זה בנייר, רגיל.

אבי ארדיטי: אני אסביר.

אבי ארדיטי: ברשותך, שרית.

אבי ארדיטי: גם היום אתה לא יכול להגיש את זה בנייר רגיל, המסר הממוחשב, יש דף שקוראים לו רשימון, זה עם מספר פרטים מאוד מאוד מצומצם יחסית שאותו אתה חייב להגיש ממוחשב.

משה גפני: היום.

אבי ארדיטי: היום.

אבי ארדיטי: הצרופות, אני מדבר בעבר - - -

שרית פלבר: לא בעבר, זה המצב החוקי היום.

משה גפני: כשאני מדבר על העבר או כשאני מדבר על היום, אני מדבר על לפני קבלת החוק הזה.

אבי ארדיטי: נכון.

אבי ארדיטי: הצרופות, זאת אומרת אם יש לך חשבון ספק, כל מה שאתה צריך לצרף, אתה אמור לצרף את זה, בעבר או היום, אתה יכול גם היום לצרף את זה, אבל עם מסר הפתיחה של שער עולמי.

אבי ארדיטי: זאת אומרת גם היום אני מאפשר, כל עוד החקיקה לא עברה, את הצרופות להגיש בצורה כזו, אבל זה טיפשי, כי כל הרעיון הוא זה לא להסתובב עם הניירות ולהעמיס ניירות ולקחת ולהעביר אותם.

אבי ארדיטי: אם אתה יכול לשים את הקדמה בפתח אז כולם כבר נערכו לזה וכולם כבר שם.

משה גפני: טוב, אנחנו נתחיל לעבור אז אנחנו נראה על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: אני מבין שאכיפה מנהלית היא בוודאי בלתי אפשרית.

שרית פלבר: לא, מה שלא בתוקף ולא נמצא בפקודה, לא ניתן, כי יש פה - - -

משה גפני: זאת אומרת זה רק אחרי קבלת החוק, אם היא אכן מתקבלת כפי שהגישו אותה.

שרית פלבר: בוודאי.

שרית פלבר: במצב החוקי אנחנו במצב שעוד אין תיקון ולכן מה שיש בפקודה זה מה שחל על המכס, זה מה שחל על כולם.

שרית פלבר: מי שרוצה להגיש את זה באופן החדשה, בוודאי רשאי, אבל הם לא יכולים למנוע ממי שרוצה להגיש את זה בדרך הישנה לעשות את זה.

משה גפני: ברור.

משה גפני: זאת אומרת מה שאת אומרת, זה שהם מפעילים כבר את הדרך החדשה זה לא נוגד את החוק מכיוון שאם בא מישהו ואומר 'אני רוצה לפעול על פי המצב הקיים, אני לא רוצה את הקדמה', הם לא יכולים למנוע את זה ממנו.

משה גפני: זה המצב.

משה גפני: ברור שלגבי החקיקה הנוספת שיש יחד עם החוק הזה, אי אפשר לפעול, אלא עדיין על פי החקיקה הקיימת.

אבי ארדיטי: נכון.

משה גפני: יש עוד מישהו מהארגונים שרוצה להגיד משהו?

אמיר שני: כן.

משה גפני: נכון, אמיר שני.

משה גפני: בבקשה, שם ותפקיד.

אמיר שני: אמיר שני, אני יושב ראש ארגון סוכני המכס וגם סגן נשיא איגוד לשכות המסחר.

אמיר שני: אני מייצג סקטור של 6,000 עובדים, שזה הפרטנרים של רשות המסים.

אמיר שני: כמו שמיקי, חברי, אמר מקודם, אנחנו כרגע רק מברכים על העלייה לאוויר אחרי 25 שנה של המערכת.

אמיר שני: רק בסדר גודל, שנבין, מדינת ישראל השקיעה כ-600 מיליון שקל, הסקטור הפרטי השקיע כ-250 מיליון שקל.

אמיר שני: אם היינו מעכבים בשעה, לא ביום, הנזקים היו בלתי הפיכים גם ל-6,000 עובדים ולחברות בסקטור הפרטי.

אמיר שני: אז קודם כל עלינו לאוויר, אבל זה לא החלק.

משה גפני: סוכני המכס זה עמילי המכס?

אמיר שני: כן.

משה גפני: שיניתם את השם?

אמיר שני: כן, לפני 20 שנה.

אמיר שני: היום זה יותר משלחים בינלאומיים.

משה גפני: מי דיבר איתי בטלפון?

אמיר שני: אני.

משה גפני: אמרת שיש איזה בעיה.

משה גפני: אתה תגיד אותה?

אמיר שני: כן, בהחלט.

אמיר שני: רק לסיים את החלק הראשון, שאלת איפה היתרונות, אז אבי אולי הקטין, החלק הגדול של היבואנים במדינת ישראל ושל כל הציבור זה שאני יכול לשחרר היום על המטוס ועל האונייה מה שבמערכת הישנה לא יכולתי.

אמיר שני: זאת אומרת שאני יכול לקצר את התשלומים לשדה התעופה, לרשות, לממן, סוויספורט ולנמלי ישראל ולצאת מהמסגרת שהנמלים אומרים שאתה לא יכול לחסוך כסף.

אמיר שני: היום החוק קובע, ארבעה ימים אתה משלם כסף לנמל, אני יכול לקצר את זה ואז היבואנים לוקחים את המכולות ולחסוך זמן וכסף.

אמיר שני: עלויות, משרד הבריאות, כל מה שקשור, זו גולת הכותרת מבחינת הציבור וזו אחרית הימים.

אמיר שני: אז אני אומר, ניירת זה נכון, בלי לפגוע במה שאבי אמר, אבל זו גולת הכותרת.

משה גפני: לגבי אחרית הימים, נשאיר את זה, בגלל שאחרי זה תבואו בטענות על משהו, אז אני אזכיר לכם 'אחרית הימים'.

משה גפני: יש בעיות.

משה גפני: הרעיון הוא מצוין והדרך היא בסדר, אבל באחרית הימים יש לנו עוד כמה דברים לתקן.

אמיר שני: זה נכון.

אמיר שני: להגיד שהכול פיקס?

אמיר שני: אבל אנחנו כרגע עשינו שנות דור.

אמיר שני: רק לנושא החוק וגם מה שדיברתי טלפונית, בעיקרון גם החוק וגם התקנות, שהן לא פה על סדר היום, שיבואו בישיבה הבאה כנראה, בגדול הגענו להבנות עם רשות המסים גם על נושא של העיצומים הכספיים.

אמיר שני: דבר אחד, שלא תלוי ברשות המסים, זה הנושא של משרד המשפטים, שגם ניסינו, אנחנו חושבים שיש פה אי הבנה בעיצומים הכספיים, על כל עיצום כספי יש מחויבות של משרד המשפטים בגלל הנושא הפלילי שעשו אותו בדברים אחרים, לפרסם את העיצום הכספי.

אמיר שני: אנחנו מדברים על סדר גודל של שלושה מיליון טרנזקציות, רשימוני יבוא במדינת ישראל, והעיצום הכספי יכול להתחיל ב-100 שקלים, ב-150, ב-400, זאת אומרת שלמעשה אנחנו כל יום נראה באינטרנט, ואני מדבר על טעויות טכניות, אני לא מדבר על משהו פלילי חס ושלום, ששם אין בכלל השגה, אנחנו מסכימים שאם יש משהו - - -

משה גפני: ולכן מה אתה מבקש?

אמיר שני: זה לא מתאים בכלל, זה ממש לא צריך להיות בקטע של פרסום.

אמיר שני: גם רשות המסים מבינה את זה.

אמיר שני: משרד המשפטים כנראה בקטע הזה, אני מתנצל שוב, רואה את זה עין בעין עם אותם פליליסטים ואנחנו לא שם בכלל.

אמיר שני: אני מדבר על טעות טכנית של אות או מספר וכתוצאה מזה יש משהו.

משה גפני: טוב, אנחנו נגיע לזה.

שמואל גרוסמן: נגיע לזה.

שמואל גרוסמן: משפט אחד - - -

משה גפני: אני לא בטוח גם שאני אסכים לעיצומים כספיים בסדרי גודל נמוכים, שזה יצטרכו לעשות עיצום, אבל נגיע לזה.

משה גפני: אני אפשרתי לך מכיוון שזה נושא עקרוני.

אמיר שני: כן, אין בעיה.

שמואל גרוסמן: משפט אחד.

שמואל גרוסמן: עורך דין שמואל גרוסמן, אני היועץ המשפטי של ארגון התאגידים של סוכני המכס והמשווקים הבינלאומיים.

משה גפני: ברור, אי אפשר בלי יועץ משפטי.

שמואל גרוסמן: אי אפשר בלי יועץ משפטי, אז משפט אחד קצר, באווירת הפרגון - - -

משה גפני: אני אמרתי בצחוק.

שמואל גרוסמן: לא, אתה בצודק במאה אחוז.

שמואל גרוסמן: אני חושב שזה נכון.

שמואל גרוסמן: אני חושב שזה מסוג הדברים שצריך להכיר בהם.

שמואל גרוסמן: אני רוצה לומר באופן כללי, אנחנו מנהלים כבר חודשים ארוכים שיח ושיג עם רשות המסים, עם מינהל המכס בראשות אבי ארדיטי, ענבל קורקס, גיא גולדמן ולמעשה באווירה מאוד מאוד חיובית הגענו להסכמות כמעט בכל הנושאים, למעט הנושא הנקודתי שאמיר ציין, יש הבנה והקשבה הדדית ובאווירת הפרגון שנוצרה אני אומר באמת כל הכבוד, כי השיח היה פורה, ענייני וחיובי לחלוטין.

משה גפני: בסדר.

שמואל גרוסמן: תודה רבה.

משה גפני: על לא דבר.

משה גפני: זאת אומרת הברכות של אמיר שני מקבלות עכשיו גיבוי משפטי.

שמואל גרוסמן: נכון, אי אפשר לתת ברכות בלי גיבוי משפטי.

משה גפני: כן, אני רק עושה חשבון מה יהיה בעוד 20 שנה, מה אי אפשר יהיה לעשות בלי גיבוי משפטי.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי מתחיל את החוק?

גיא גולדמן: אני אציג אותו בכמה מילים ואז נתחיל להקריא.

משה גפני: טוב, הבמה לרשותכם, נתתי לכם את כל הישיבה.

גיא גולדמן: הצעת החוק מורכבת ממספר פרקים.

גיא גולדמן: קודם כל יש התאמה של תהליכי המכס, יבוא טובין, יצוא טובין, לסטנדרטים בינלאומיים מבחינת המינוח, כבר לא קוראים לזה רשימון, קוראים לזה הצהרה והמבנה של ההצהרה הזאת תואם את המבנה הבינלאומי המקובל.

גיא גולדמן: יש הסדרה של פיקוח על הובלת טובין באמצעות מצהר.

גיא גולדמן: היום המצהר מוגש בעיקר לאוניות, יש הסדרה של מצהרים על הובלת טובין דרך האוויר, למטוסים, והובלה ביבשה, הובלה יבשתית של טובין לישראל.

גיא גולדמן: אגב, הדבר הזה הוסדר כבר בהצעת חוק שהגשנו ב-2013, לא עלתה לדיון מעולם, אנחנו הכנסנו את זה גם להצעת החוק הזאת.

משה גפני: אני לא - - -

גיא גולדמן: בהצעת העמקת הגבייה ב-2013 הכנסנו את הנושא הזה של המצהרים.

משה גפני: אני לא הייתי יושב ראש הוועדה.

גיא גולדמן: לא, נכון.

גיא גולדמן: יש פרק שעוסק בדיווח אלקטרוני.

גיא גולדמן: היום צריך לצרף פיזית, אבי אמר, חשבון ספק, אישורים על יבוא.

גיא גולדמן: כל הדבר הזה ייעשה באמצעות מסר אלקטרוני.

גיא גולדמן: יש הסדרה של חזקת מסירה למסר אלקטרוני וכיוצא באלה.

גיא גולדמן: יש הבהרה של הליך שחרור הטובין מפיקוח המכס ותשלום המסים.

גיא גולדמן: יש פרק עיצומים כספיים ויש התאמות שונות שהיינו צריכים לעשות בפקודה, שלאו דווקא קשורות למערכת שער עולמי, כמו הסמכות לעשות פרה רולינג, כמו חיבור הרשויות המוסמכות למידע שיש במערכות המכס ודברים כאלה.

משה גפני: בבקשה.

לילי אור: תיקון סעיף 1.

לילי אור: 1.

לילי אור: בפקודת המכס (להלן – הפקודה), בסעיף 1 – אחרי ההגדרה "הישבון" – יבוא: "הצהרת יבוא" – כמשמעותה בסעיף 62; "הצהרת יצוא" – כמשמעותה בסעיף 103;

משה גפני: מה זה?

גיא גולדמן: הסעיף הראשון זה סעיף הגדרות.

שני שפר: 103 לפקודה.

משה גפני: זה ממש לא דרמטי?

שני שפר: לא.

שני שפר: בפקודה 62 מסבירים מה זה הצהרת יבוא.

משה גפני: בסדר, תודה.

משה גפני: אני לא מתמצא ביצוא ויבוא, אני לא נוסע לחוץ לארץ.

לילי אור: "חוק חתימה אלקטרונית" – חוק חתימה אלקטרונית, התשס"א-2001; "חוק מס ערך מוסף" – חוק מס ערך מוסף, התשכ"ו-1965; "חוק סוכני המכס" – חוק סוכני המכס, התשכ"ה-1964;

משה גפני: היה שינוי בסוכני המכס?

משה גפני: לחוק?

גיא גולדמן: יש התאמות, אדוני.

שמואל גרוסמן: יש שינויים שנובעים מהתיקון של הפקודה.

גיא גולדמן: התאמות, לזה אני קורא התאמות.

משה גפני: בסדר, אבל החוק עצמו, של סוכני המכס, באופן מהותי לא השתנה מ-1964?

שמואל גרוסמן: נכון.

משה גפני: חוץ מהשם שהחלפתם.

שמואל גרוסמן: השם הוא מאוד מהותי, זה לא עמילים, זה סוכנים, זה משהו אחר לגמרי.

משה גפני: כן, אני זוכר, אנחנו דיברנו על זה כאן בוועדה.

לילי אור: ההגדרה "ימים" – תימחק; בהגדרה "מחסן רשוי", במקום "רשומים להחסנה" יבוא "שהותרו לאחסנה כמשמעותם בפרק החמישי"; במקום ההגדרה "מנהל" יבוא: "המנהל" – כהגדרתו בפקודת מס הכנסה";";

משה גפני: תסבירי מה זה.

לילי אור: המנהל, ההגדרה הייתה קצת מיושנת, אני אקריא לך את ההגדרה החדשה.

משה גפני: לא צריך להקריא, רק האם יש שינוי במה שאנחנו מגדירים עכשיו, האם יש למנהל משמעות שונה?

לילי אור: זה מתייחס לאיחוד האגפים.

לילי אור: ההגדרה הקודמת מתייחסת לאגף המכס והמע"מ.

אבי ארדיטי: בעבר היינו אגף המכס ומע"מ, עכשיו אנחנו רשות המסים, אז ההגדרה החדשה מתייחסת לרשות המסים.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: זה לא שינוי - - -

לילי אור: לא.

משה גפני: אז תסבירו את זה.

משה גפני: מילא אני מבין, אבל שאר חברי הכנסת שלא מבינים.

לילי אור: אחרי ההגדרה "מסי יבוא" יבוא: "מסמכי העדפה" – מסמכים המונפקים בהתאם להסכם סחר שישראל צד לו המעניק בין השאר העדפה בשיעורי מכס, אשר כוללים הצהרות בדבר מקורם של הטובין ועמידתם בתנאים לקבלת העדפה בשיעורי מכס לפי אותו הסכם; לעניין הגדרה זו, "העדפה" – לרבות הפחתה או פטור; "מסר אלקטרוני" – כהגדרתו בחוק חתימה אלקטרונית; "מצהר" – כמשמעותו בסעיף 53; "משלח בינלאומי" – כהגדרתו בחוק סוכני מכס;";

שני שפר: כן, רק רציתי לשאול למה בהתחלה זה לא היה ועכשיו זה נמצא.

גיא גולדמן: למצהר, עכשיו במצהר הוספנו גם משלח בינלאומי, לא רק סוכן אונייה.

משה גפני: למה הוספתם?

אמיר שני: ממש לא.

אמיר שני: לא צריך להיות שם.

אמיר שני: מצהר, סוכם ודובר, חברות ספנות, חברות תעופה, אין קשר למשלח בינלאומי.

משה גפני: מה זה משלח בינלאומי?

אמיר שני: משלח בינלאומי זה אדם, לצייר את הסיפור, אין לו מטוסים ואין לו אוניות, הוא שוכר שטח במטוס או בחברת הספנות או במכולה ומהווה טרנזקציה לגורם שאינו מסוגל להביא כמויות גדולות ואז הוא עושה את הפעילות בחו"ל ובארץ, מהספק, לאסוף את המטען ולהביא אותו עד למדינת ישראל.

אמיר שני: בסוף התהליך הוא מוסר את זה לחברת הספנות, היא יכולה להיות צים או מרסק או MSC.

משה גפני: למה זה מפריע?

אמיר שני: כי לאחר מכן יש לזה משמעות למצהר, כי אז יש קנסות על מצהר ואין קשר לסיפור בכלל, מצהר לא קשור אלינו.

גיא גולדמן: אבל יש שידור למשלח בינלאומי של תת המצהר, לא?

אמיר שני: בסדר, זה לא מצהר.

גיא גולדמן: של תת המצהר.

אמיר שני: זה לא מצהר.

גיא גולדמן: אנחנו נבדוק את זה, אני לא יודע מה - - -

משה גפני: אבל תגיד לי למה זה מפריע.

אמיר שני: כי המשמעות שלאחר מכן, בעיצומים הכספיים, אז אם טעית במצהר יש קנסות.

משה גפני: אז יש קנסות, אז מה?

אמיר שני: אבל אנחנו לא חלק בסיפור של המצהר.

משה גפני: לא אתם, המשלח.

אמיר שני: לא, סוכן מכס ומשלח זה אותו דבר.

אמיר שני: סוכן מכס ומשלח זה אותו מקצוע בדיוק.

אמיר שני: יש לי אמנם שני רישיונות - - -

משה גפני: תרשמי שכשנגיע לעיצומים נדבר על העניין הזה.

משה גפני: בסדר, יכול להיות שאתה צודק.

משה גפני: נגיע לעיצומים הכספיים ואז תעלה את העניין הזה ונבחן את זה לגופו.

משה גפני: על כל פנים, משלח בינלאומי, אנחנו עדיין לא מאשרים, אנחנו דוחים את ההגדרה הזאת כשנגיע לעיצומים הכספיים.

אבי ארדיטי: אני לא כל כך מצליח להבין את הסמנטיקה, לטעמי משלח בינלאומי וסוכן מכס זה לא אותו דבר.

אבי ארדיטי: יש משרדים, זה נכון שחלק מסוכני המכס הם גם משלחים בינלאומיים, אבל משלח זה משלח.

משה גפני: אבי, אני מבקש לדחות את הדיון הזה כשנגיע לנושא של העיצומים.

אבי ארדיטי: אין בעיה.

משה גפני: אני גם חושב כמוך, אני לא כל כך מבין, אבל נגיע לשם ונצטרך להכריע.

משה גפני: אני מניח שזה יוכרע פה ברוב קולות.

לילי אור: במקום ההגדרה "נמל" יבוא: "נמל" – כל אחד מאלה: נמל כהגדרתו בפקודת הנמלים (נוסח חדש), התשל"א-1971, שהמנהל אישר לעניין פקודה זו; שדה התעופה כהגדרתו בחוק רשות שדות התעופה, התשל"ז-1977, שהמנהל אישר לעניין פקודה זו; מסופי מעבר כהגדרתם בחוק רשות שדות התעופה (הוראת שעה), התש"ם-1980, שהמנהל אישר לעניין פקודה זו; מקום אחר ששר האוצר קבע, בצו; "סוכן מכס" – כהגדרתו בחוק סוכני המכס;";

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: עד עכשיו הכנסתם לנו בראש שצריך אישור של המנהל, בלי זה זה לא שדה תעופה ובלי זה זה לא נמל ומסופי מעבר, הכול המנהל מחליט.

משה גפני: לא כל כך הבנתי, אבל בסדר, אני רק מתפלל לה' שהמנהל הבא שיבוא יהיה נורמלי, אז אפשר יהיה לסמוך עליו, על המנהל הנוכחי אפשר לסמוך, עד שהגענו לפסקה (4), מקום אחר ששר האוצר קבע בצו.

משה גפני: הוא לא איש מקצוע, הוא שר, מה זה הדבר הזה?

משה גפני: תסבירו לי.

גיא גולדמן: הכוונה הייתה פשוט לא לפגוע בסמכותו של השר שקיימת כבר היום.

משה גפני: בסדר, אז היום יש שר נורמלי, מחר יהיה שר לא נורמלי, מה?

משה גפני: יש סמכות?

משה גפני: הוא יכול לקבוע שמגרש כדורגל הוא בשבילו שדה תעופה?

משה גפני: אני לא מבין, אנחנו מדברים בחקיקה ראשית.

משה גפני: עד עכשיו לא הבנתי למה למנהל יש סמכויות, הוא צריך לאשר.

משה גפני: יש שדה תעופה, למה הוא צריך לאשר את זה?

משה גפני: שדה תעופה זה שדה תעופה, בסדר, זה לא נורא, אבל אחרי זה בכלל, מחליטים שהשר - - -

גיא גולדמן: אנחנו נבדוק את זה, אדוני.

משה גפני: אתה יכול להוסיף 'באישור ועדת הכספים', זה גם טוב.

משה גפני: אני לא יודע למה אנחנו צריכים להיות בעניין, אבל אתה פתאום נותן לשר?

משה גפני: עד עכשיו אמרת המנהל המנהל המנהל, בהתחלה הסתפקתי, אחרי זה התלבטתי, בשלישי כבר הסכמתי, עד שהגעת לרביעי ואמר 'לא, השר יעשה מה שהוא - - -

גיא גולדמן: הכוונה הייתה לא לפגוע בסמכות שקיימת היום, לא לתת סמכות חדשה.

משה גפני: הכול חדש עכשיו.

משה גפני: אנחנו עושים דבר מודרני.

משה גפני: אם השר לא טוב?

משה גפני: היום יש שר טוב.

גיא גולדמן: נבדוק את זה.

ענבל קורקס: אם אפשר להסביר.

משה גפני: כן, בבקשה.

משה גפני: שם ותפקיד.

ענבל קורקס: ענבל קורקס מהמחלקה המשפטית ברשות המסים.

ענבל קורקס: סעיף 6 הנוכחי לפקודה קובע שהממשלה רשאית, בצו, לקבוע בין היתר נמלים ותחומיהם.

ענבל קורקס: הסמכויות, לפי פקודת המכס, הואצלו לשר האוצר ולכן החשיבה הייתה קודם כל לפרט כמה שיותר את הגדרת הנמל ולהכניס הגדרה חדשה שכוללת באמת את כל הנמלים שקיימים לפי כל דברי החקיקה, אבל יחד עם זאת לא רצינו לפגוע בסמכות קיימת.

משה גפני: טוב, תבדקו את זה, אני לא מבין את זה.

משה גפני: זה לא נראה לי.

משה גפני: תבדקו, תחזרו לזה.

משה גפני: אבי, אני לא נגד השר.

משה גפני: אני העברתי אתמול על פי בקשת השר את תקציב ההתאמות של הנכים, עד שהתברר לי בדיעבד שבכלל אין לכם עוד חוק, רק הבוקר יש לכם חוק.

משה גפני: השר ביקש, העברתי.

משה גפני: אני לא נגד השר, אני רק רוצה שהיות שאנחנו מדברים על חקיקה מודרנית, כמו שעשינו בחקיקות אחרות, בנק ישראל והרשות לניירות ערך, שיהיה נורמלי.

משה גפני: זה נראה לא כל כך לעניין.

משה גפני: אז יכול להיות שיש סמכויות קיימות, אבל צריך לבדוק את העניין הזה.

משה גפני: בסוף החוק, אחרי שנצביע עליו, אנחנו רוצים שנגיד שבפקודת המכס עשינו חוק מודרני, חדש, שאנחנו יכולים להתגאות בו.

גיא גולדמן: אין בעיה, אנחנו נבדוק את זה.

גיא גולדמן: מקובל, אנחנו נבדוק את זה בהחלט.

משה גפני: טוב.

משה גפני: הלאה.

לילי אור: "סוכן מכס" – כהגדרתו בחוק סוכני המכס;";

משה גפני: אמרנו את זה, לא?

לילי אור: לא, היה לך למשלח בינלאומי קודם.

משה גפני: חוק סוכני מכס, בהגדרתו, התשכ"ה-1964.

שני שפר: כן, אז בהתחלה הייתה לנו את ההגדרה של משלח בינלאומי ועכשיו סוכן מכס.

משה גפני: לא.

משה גפני: יש בסעיף 1, אחרי חוק מס ערך מוסף חוק סוכני מכס.

משה גפני: אז מהעכשיו אתם רוצים?

לילי אור: סוכן מכס.

שני שפר: פה הוא מפנה אותך לחוק ופה הוא מפנה אותך להגדרה שבחוק.

משה גפני: כך צריך?

שני שפר: כן.

שני שפר: בפעם הראשונה שאתה מגדיר מה זה חוק סוכני מכס, בפעם הבאה שתשתמש בחוק הזה פשוט תכתוב חוק סוכני מכס, בלי להגדיר את החוק, בלי להגדיר איזה חוק זה, כי כבר כתוב בהתחלה.

משה גפני: האמת, לא מבין.

משה גפני: חוק סוכני מכס כהגדרתו.

שמואל גרוסמן: אני יכול להסביר במילה.

שמואל גרוסמן: יש פה הגדרה של מונח סוכן מכס, הכוונה היא מאוד פשוטה - - -

משה גפני: סוכן מכס, ב-1964, בתשכ"ה, קבענו.

שמואל גרוסמן: נכון, סוכן מכס מוגדר בחוק סוכני המכס, הגדרה ארוכה, אז בכל פעם שיופיע בהמשך, ומופיע הרבה פעמים, סוכן מכס, הכוונה היא כפי שהוגדר בחוק סוכני המכס.

שמואל גרוסמן: זאת הכוונה.

ענבל קורקס: גם בחוק סוכני המכס יש עוד פונקציות מלבד סוכן מכס.

משה גפני: טוב.

משה גפני: הלאה.

לילי אור: אחרי ההגדרה "רשות המכס" יבוא: "שטעון" – יצוא אל מחוז לישראל של טובין שיובאו, ובלבד שהטובין היו נתונים לפיקוח המכס משעת הבאתם לישראל עד יצואם מישראל והכול בין אם הטובין נפרקו בישראל מכלי הובלה, בנמל, והוטענו על גבי כלי הובלה אחר, באותו בנמל או בנמל אחר, ובין אם לא נפרקו בישראל;".

משה גפני: אין הערות?

משה גפני: הלאה.

לילי אור: תיקון סעיף 6. 2.

לילי אור: בסעיף 6 לפקודה – בסעיף קטן (א), פסקה (3) – תימחק; בסעיף קטן (ב), המילה "נמלים" – תימחק;

שני שפר: זה - - - שהממשלה רשאית בצו לקבוע, מוחקים נמלים מתחומיהם.

משה גפני: למה?

שני שפר: למה מוחקים את הנמלים מתחומיהם?

ענבל קורקס: בגלל ההגדרה של הנמל, עשינו הגדרה יותר רחבה של נמל, אז אין צורך שזה יופיע פעם נוספת בסעיף 6.

משה גפני: אולי נשאיר את זה פה ונמחק את זה שם?

משה גפני: אז לא יצטרכו צווים וכל מיני דברים.

משה גפני: תחליטו.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: העיקרון ברור.

לילי אור: ביטול סעיפים 11 ו-12. 3.

לילי אור: סעיפים 11 ו-12 לפקודה – בטלים.

לילי אור: תיקון כותרת פרק שלישי.

לילי אור: 4.

לילי אור: בכותרת פרק שלישי לפקודה, במקום "רישום" יבוא "הצהרות".

לילי אור: תיקון סעיף 14.

לילי אור: 5.

לילי אור: בסעיף 14 לפקודה – פסקה (2) – תימחק; בפסקה (3) המילים "ויצואם כפוף לתנאי קיום או הגבלה לפי כל חיקוק" – יימחקו, ואחרי "שנקבעו ליצוא" יבוא "או משעה שהוגשה לגביהם הצהרת יצוא לפי הוראות סימן ב' לפרק שישי, לפי המוקדם".

לילי אור: תיקון סעיף 15.

לילי אור: 6.

לילי אור: בסעיף 15 לפקודה, בכל מקום, במקום "שיט" יבוא "הובלה" ובמקום "השיט" יבוא "ההובלה".

משה גפני: מה זה?

גיא גולדמן: כיוון שהמצהרים בעבר דיברו על שיט ועכשיו הם גם דרך האוויר ודרך היבשה אז אנחנו אומרים הובלה, מתייחסים לכלל המצהרים.

משה גפני: למה אז היה כתוב שיט?

גיא גולדמן: אני מניח שעמד לנגד עיניהם הובלה דרך הים בלבד, רק שיט.

משה גפני: לא היו מטוסים?

גיא גולדמן: היה, אבל הוגדר בתקנות.

שמואל גרוסמן: המטוסים היו חלק מזערי מהסחר הבינלאומי.

משה גפני: לכן קראו לזה שיט?

שמואל גרוסמן: כן, שיט, תמיד השיטו סחורות, זו פקודה מלפני המון המון שנים, אז רוב ההובלה, רוב הסחר הבינלאומי היה בשיט, בהובלה ימית, האוויר היה חלק קטן, לכן לא התייחסו אליה באותה חקיקה קודמת.

שמואל גרוסמן: היום הובלה אווירית זה עיקר ההובלה.

משה גפני: בסדר, תודה.

לילי אור: החלפת סעיף 24.

לילי אור: 7.

לילי אור: במקום סעיף 24 לפקודה יבוא: "הצהרות.

לילי אור: 24.

לילי אור: טובין מיובאים או טובין שנועדו ליצוא, תוגש לגביהם לרשות המכס הצהרת יבוא לפי הוראות סימן ה' לפרק רביעי או הצהרת יצוא לפי הוראות סימן ב' לפרק השישי, לפי העניין.

לילי אור: " ביטול סעיפים 26 עד 29. 8.

לילי אור: סעיפים 26 עד 29 לפקודה – בטלים.

משה גפני: מה מבטלים?

לילי אור: את הסעיפים של הרישומונים.

משה גפני: אז מה יהיה?

גיא גולדמן: זה מוגדר במקום אחר, בפרק הצהרות היבוא.

גיא גולדמן: קוראים לזה הצהרת יבוא במקום רשימון וזה מוסדר בפרק נפרד של הצהרת היבוא.

משה גפני: למה רשימון לא טוב?

משה גפני: רשימון זה בעברית יותר יפה במקום הצהרה.

משה גפני: הצהרה זה נראה כאילו חקירת משטרה.

גיא גולדמן: זה המינוח הבינלאומי.

גיא גולדמן: המינוח הבינלאומי הוא הצהרת יבוא, הפקודה, כפי שהסברתי בהתחלה עברה - - -

משה גפני: הבנתי עכשיו למה אני נגד העולם.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: רשימון יותר יפה, לא?

לילי אור: תיקון סעיף 30.

לילי אור: 8.

לילי אור: בסעיף 30 לפקודה, לפני "טובין שהם" יבוא "על אף האמור בסעיף 24" ובמקום "רשימון" יבוא "הצהרת יבוא או הצהרת יצוא, לפי העניין" תיקון סעיף 31.

לילי אור: בסעיף 31(א) לפקודה, במקום "או להתרת הרשימון שלהם" יבוא "למתן התרה לגביהם לפי הוראות סעיף 65 לרבות כפי שהוחל בסעיף 103(ו)".

גיא גולדמן: במקום התרת רשימון זה התרת טובין שכלולים בהצהרה.

גיא גולדמן: בפועל זה אותו דבר, זה שינוי במינוח.

ענבל קורקס: זה החלפה בין רשימון להצהרה.

גיא גולדמן: רק שינוי במינוח.

לילי אור: תיקון סעיף 39.

לילי אור: בסעיף 39(א) לפקודה, לפני "בטובין שיובאו" יבוא "על אף האמור בסעיף 24", במקום "ההצהרה בטופס או בתווית" יבוא "ההצהרה שבטופס או שבתווית" ובמקום "הרשימון הנדרש לפי פקודה" יבוא "הצהרת היבוא הנדרשת לפי סימן ה' לפרק רביעי".

לילי אור: ביטול סעיף 39א.

לילי אור: סעיף 39א לפקודה – בטל.

משה גפני: מה זה?

ענבל קורקס: אנחנו בסך הכול מעבירים את זה למקום אחר.

משה גפני: מה זה סעיף 39א שאנחנו מבטלים.

ענבל קורקס: זה סעיף שקיים גם בחוק מע"מ, שבהסכמת המנהל יכול אדם אחר, שהוא לא היבואן, לקחת על עצמו את החיוב במס.

ענבל קורקס: לדוגמה, אם יש לנו סיטואציה של יבואן שמייבא טובין, אבל עוד לפני שהוא משחרר את הטובין מפיקוח המכס הוא עושה עסקה בישראל ומוכר את הטובין למישהו אחר אז אותו קונה הוא זה שמגיש אחר כך את הצהרת היבוא והוא משלם את המסים.

משה גפני: וצריך את הסכמת המנהל על זה.

ענבל קורקס: זה משהו שהוא די אוטומטי, ממלאים טופס של העברת בעלות, אבל בעיקרון זה סעיף שחל גם בחוק מע"מ, גם בחוק מס קנייה.

משה גפני: אז למה צריך את הסכמת המנהל?

ענבל קורקס: קודם כל יכולות להיות כל מיני סיטואציות אחרות, חוץ מהסיטואציה הזאת.

משה גפני: שלא נותנים.

ענבל קורקס: כן, וזה סעיף סמכות שפשוט מועבר למקום אחר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: הלאה.

לילי אור: תיקון סעיף 44.

לילי אור: בסעיף 44 לפקודה - האמור בו יסומן "(א)", ובו, במקום "באונייה שסרה" יבוא "בכלי הובלה המגיע" ובמקום "האונייה" יבוא "כלי ההובלה";

משה גפני: זה כמו שאמרתם קודם, שזה לא רק שיט.

לילי אור: אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו לעניין טובין ששטעונם אסור לפי כל דין או שהסחר בהם אסור לפי כל דין או התחייבות בינלאומית של ישראל".

לילי אור: תיקון סעיף 45.

לילי אור: 14.

לילי אור: בסעיף 45(2) לפקודה, במקום "תסקיר" יבוא "מצהר".

לילי אור: תיקון סעיף 52א.

לילי אור: 15.

לילי אור: אחרי סעיף 52 לפקודה יבוא: "52א.

לילי אור: חובה להשיב על שאלות ולהגיש מסמכים בעניין אונייה.

לילי אור: קברניט של אונייה המגיעה לישראל, עובד אונייה אחראי שהקברניט הסמיכו לעניין זה או בעל האונייה חייב – להשיב לפקיד מכס על שאלות בעניין האונייה, מטענה, צוות עובדיה, נוסעיה, צידתה ומסעה; להגיש לפקיד מכס כל תעודה או מסמך אחר שידרוש בעניין האונייה ומטענה".

משה גפני: למה רק אונייה?

ענבל קורקס: בסך הכול העברנו את מה שנמצא בסעיף 53 לסעיף הזה שנמצא תחת סימן של יבוא בדרך הים.

משה גפני: אבל אנחנו מבטלים את זה.

משה גפני: למה צריך את זה?

משה גפני: בכל דרך, אם מישהו מגיע במטוס מה דינו?

ענבל קורקס: אז יש לנו סעיפים אחרים.

משה גפני: אז תמחקו את שני הסעיפים, תעשו מזה סעיף אחד.

ענבל קורקס: ניסינו לשמור כמה שיותר - - -

משה גפני: יש דברים שצריך מאוד להיות שמרניים, אבל יש דברים שלא.

משה גפני: אתם שכנעתם את הוועדה כאן, כמעט פה אחד, שכלי שיט זה דבר אנכרוניסטי, זה היה בתקופת המנדט.

רועי פולקמן: לא בלעדי.

משה גפני: לפני שבאת הם הסבירו לי, שאלתי למה משנים את זה, אז הם אמרו פעם היה עיקר ההובלה באוניות, היום עיקר ההובלה זה בכל מיני אופנים.

משה גפני: בסדר, השתכנעתי, עכשיו למה צריך את זה?

משה גפני: פתאום אתם חוזרים חזרה לתקופת המנדט?

משה גפני: מדברים על אונייה?

גיא גולדמן: בסדר, אנחנו נשנה את זה.

משה גפני: תחברו את זה ביחד.

רועי פולקמן: אני חושב שזה לזכרו של חיים גורי, שחוזרים לתקופת המנדט, הפלמ"ח.

משה גפני: יש דברים שצריך להישאר עם מה שהיה פעם, יש דברים, אנחנו עשינו פה כמה רפורמות שהן שינו את החוק באופן מודרני, זה מה שהם עושים עכשיו, אז צריך להקפיד על זה שזה באמת יהיה בדרך הזאת.

משה גפני: אנחנו החלטנו שמחברים את הסעיפים ביחד, מדברים על הובלה אחת ובהובלה, זה יכול להיות גם במטוס למשל, שקברניט המטוס, או מי שהוא הסמיך לכך, יהיה חייב לענות על השאלות האלה.

ענבל קורקס: שלא יהיה בנפרד.

משה גפני: הלאה.

לילי אור: תיקון כותרת סימן ג' לפרק רביעי.

לילי אור: 16.

לילי אור: בכותרת סימן ג' בפרק רביעי לפקודה, במקום "תסקיר" יבוא "מצהר".

לילי אור: החלפת סעיפים 53 ו-54 והוספת סעיף 54א.

לילי אור: 16.

לילי אור: במקום סעיפים 53 ו-54 לפקודה יבוא: "הגשת מצהר.

לילי אור: 53.

לילי אור: הובלו טובין לישראל דרך הים, האוויר או היבשה, תחול חובה להגיש לרשות המכס פרטים על כלי ההובלה וכן פירוט של כלל הטובין במטען המובל בכלי ההובלה ובכלל זה מטען אשר יעדו הסופי אינו בישראל, ומאפייניהם, וכן פירוט של המכולות הריקות (בחוק זה – מצהר), בהתאם למפורט להלן, לפי העניין:

משה גפני: זה ברור שצריך את הסעיף הזה?

גיא גולדמן: 53 זה סעיף, אמרתי, שהגשנו ב-2013.

משה גפני: אבל עכשיו אנחנו מדברים על משהו אחר.

משה גפני: הרי הוא חייב לדווח קודם.

משה גפני: מה זה 'הובלו טובין לישראל' ואז צריך לתת פירוט, הוא לא צריך לתת פירוט קודם?

משה גפני: הוא מגיע לפה, הוא צריך לתת פירוט.

משה גפני: הוא יכול לבוא עם סוס.

גיא גולדמן: זה תובלה של טובין.

גיא גולדמן: זה סעיף שעוסק בהובלה, לא במי שמייבא, לא ביבואן, אלא במי שאחראי על הובלת טובין, בין אם זה קברניט אונייה, סוכן אונייה, בין אם זה מטוס.

גיא גולדמן: מי שמוביל את זה, לא מי שהוא בעלים של הטובין.

משה גפני: טוב, הלאה.

לילי אור: לעניין מטען שהובל לישראל דרך הים – לצורך פריקתו בישראל יגיש מי שהוא משלח בינלאומי וסוכן אונייה - - -

משה גפני: סליחה רגע, למה הוא צריך להגיש?

אבי ארדיטי: הרעיון הוא לייעל ככל שניתן יותר.

אבי ארדיטי: אם אני יודע לשחרר את הטובין עוד כשהם נמצאים על האונייה וברגע שהוא משדר לי את המסר שהאונייה נמצאת בלב ים אני יכול להיערך.

אבי ארדיטי: זה הרעיון.

אבי ארדיטי: לא לחכות עד הדקה ה-99, בגלל זה יש חובה.

אבי ארדיטי: גם היום הם מגישים את זה, גם היום זה באותה שיטה, כי המערכת שער עולמי למעשה זה החלק - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: זה בסדר מבחינתכם?

אמיר שני: אז פה אנחנו חוזרים למה שדיברנו קודם, הנושא של משלח בינלאומי בסעיף (א).

אבי ארדיטי: אפשר להחריג אחרי כן, למצוא את הפתרון.

משה גפני: בסדר, אני לא שואל על משלח בינלאומי, אני לא שואל על העניין הזה, אני שואל על הסעיף הזה.

אמיר שני: הסעיף הזה, למעט התוספת של שתי המילים 'משלח בינלאומי' בסעיף (1).

אמיר שני: כתוב, 'לצורך פריקתו בישראל יגישו משלח בינלאומי וסוכן האונייה', אנחנו אומרים שמי שמגיש את זה הוא סוכן האונייה בלבד, לא המשלח הבינלאומי.

אמיר שני: להוריד את המשלח הבינלאומי.

משה גפני: לא מורידים ולא מעלים.

אמיר שני: כרגע זה לא קיים.

משה גפני: משלח בינלאומי לא הקראנו.

משה גפני: משלח בינלאומי, אם אכן נחליט אז זה יתווסף בכל המקומות שבהם זה מודגש.

לילי אור: לצורך פריקתו בישראל יגיש מי שהוא משלח בינלאומי וסוכן אונייה, ובאין סוכן אונייה – קברניט האונייה, את המצהר לא יאוחר מ-24 שעות לפני הגעת האונייה לישראל, או בעת יציאת האונייה לישראל מהנמל האחרון שבו הוטען מטען המובל לישראל, לפי המאוחר;

אמיר שני: צר לי, שוב, גם על ה-24 שעות, משלח בינלאומי לא יכול לתת 24 שעות לפני.

משה גפני: תגיד לי, אני יכול לדעת מה זה המשלח הבינלאומי, שאתם חוזרים על זה כל עשר דקות?

אמיר שני: המקצוע הוא סוכן מכס ומשלח בינלאומי.

משה גפני: נדבר על זה.

משה גפני: אני שואל, אבל אתם מפספסים את העיקר.

משה גפני: זה בסדר מבחינתכם?

משה גפני: אין משלח בינלאומי, זה בסדר?

אמיר שני: זה בסדר גמור.

לילי אור: לצורך פריקתו מחוץ לישראל, תגיש חברת הספנות, ובאין חברת ספנות – יגיש הקברניט, את המצהר, במועדים המפורטים להלן, לפי העניין: בהפלגה לנמל בישראל שצפויה להימשך שישה ימים או יותר ממועד יציאת האונייה מהנמל האחרון שבו ביקרה (בסעיף זה – נמל פקידה) – לא יאוחר משישה ימים לפני הגעת האונייה לנמל בישראל; בהפלגה לנמל בישראל שצפויה להימשך פחות משישה ימים ממועד יציאת האונייה מנמל הפקידה האחרון – בעת יציאת האונייה מכל נמל שבו הוטען מטען המובל לישראל;

משה גפני: ואם הנסיעה היא שלושה ימים, אז אני חייב בעת היציאה מהנמל?

משה גפני: אני לא יכול באמצע, אחרי יומיים?

ענבל קורקס: ברגע שמטעינים את המטען שמובל לישראל.

אבי ארדיטי: ברגע שמטעינים את המטען.

משה גפני: לא, אבל אם מדובר על נסיעה של שישה ימים או עשרה ימים אז שישה ימים קודם, אפילו שאני בלב ים.

משה גפני: במקרה שאני נוסע חמישה ימים, אני לא יכול מלב ים, לפי ההצעה הזאת, אלא רק כשאני מעלה את המטען.

משה גפני: למה?

משה גפני: למה אתם לא נותנים לזה פרק זמן?

משה גפני: הנסיעה היא קצרה, אם הנסיעה היא קצרה כנראה גם הסחורה יותר קטנה, אני מעריך כך.

משה גפני: לא שאני יודע, אולי לא.

משה גפני: אבל אי אפשר לתת יותר זמן?

אבי ארדיטי: יש כמה תחנות בדרך.

אבי ארדיטי: אני לא מכיר, למעט קפריסין, נסיעה של יומיים.

אמיר שני: לא, אבי, איטליה קפריסין, בין יומיים לשלושה ימים.

אמיר שני: בוא, שנשים את זה בצורה מסודרת, 72-48.

אמיר שני: אני מדבר כרגע על חברת ספנות.

משה גפני: זאת אומרת נסיעה מאיטליה, אי אפשר יהיה לדווח מלב ים, אלא רק מהיציאה מהנמל.

אמיר שני: אפשר לדווח, אבל אם אתה רוצה בחוק ולאחר מכן גם בקטע, זה לא יהיה עסק שלי - - -

אבי ארדיטי: הרעיון הוא לקצר ככל שניתן, לאפשר לנו להיערך.

אבי ארדיטי: אנחנו צריכים זמן, המערכת צריכה זמן לייצר איזה שהוא סוג של - - -

משה גפני: אז אני שואל, נסיעה של שישה ימים ופחות, האם אי אפשר לקצר את הזמן שמודיעים לכם, האם לא תוכלו להיערך?

משה גפני: למשל נסיעה מאיטליה, נניח שהנסיעה היא שלושה ימים, האם אי אפשר לדווח אחרי יום וחצי, מאמצע הדרך?

אבי ארדיטי: אחרי יום וחצי זה בעייתי, כי עדיין, מטען של אונייה זה - - -

משה גפני: לא תוכלו להיערך.

משה גפני: כמה תוכלו להיערך?

משה גפני: כי בכל אופן לסייע, היות שזה דבר טוב, כולם אומרים שזה דבר טוב, מה שאתם מציעים.

אבי ארדיטי: אדוני, גם היום במערכת הקיימת, אני לא יודע להגיד לך כמה זמן מחשובית אני יכול להיערך, אבל חשוב לציין שמערכת שער עולמי למעשה מתקיימת - - -

משה גפני: בסדר, אנחנו משאירים את זה ככה, אני מבקש בכל אופן שתבדקו, אם ניתן לקצר זה דבר טוב.

אבי ארדיטי: אם אני אוכל לקצר אז נקצר, אין בעיה.

משה גפני: בחקיקה אני אומר, לא רק ב - - -

אבי ארדיטי: כן.

אבי ארדיטי: ברור.

משה גפני: הלאה.

לילי אור: לעניין מטען שהובל לישראל דרך האוויר – תגיש חברת התעופה המובילה את המצהר לא יאוחר מארבע שעות לפני נחיתת המטוס בישראל, או בעת המראתו לישראל, לפי המאוחר; לעניין מטען שהובל לישראל דרך היבשה – יגיש סוכן המכס של היבואן את המצהר יום אחד לפני הגעתו לישראל, לכל המאוחר.

לילי אור: המנהל רשאי לקבוע הוראות לעניין תוכן המצהר ומבנהו.

אבי ארדיטי: יום זה 24 שעות.

קריאה: 24 שעות, ארבע שעות, במקום יום.

אבי ארדיטי: אוקיי, אז אפשר לציין שם 24 שעות.

משה גפני: כן.

משה גפני: הלאה.

לילי אור: ב-(3) הכוונה, 24 שעות לפני?

לילי אור: בסדר גמור, אני רושמת.

אבי ארדיטי: כן.

אמיר שני: אבי, צריך לקחת בחשבון שמדובר על מעברי הגבול לירדן, אז אתה יודע את המגבלות.

אמיר שני: זה לא תלוי בנו, אם הירדנים לא מספקים את האינפורמציה החוק יפיל את סוכני המכס.

אבי ארדיטי: לא, עד 24 שעות.

אמיר שני: עוד הפעם, לא תלוי בנו.

אמיר שני: אם הירדנים לא סיפקו את האינפורמציה אז חסר סיכוי שמישהו יעמוד בחוק.

משה גפני: ואז מה יקרה?

משה גפני: נניח אתם מביאים - - -

אמיר שני: הסחורה לא תשתחרר.

משה גפני: רגע.

משה גפני: זו הערה נכונה.

משה גפני: אתם מביאים סחורה מירדן ומסיבות שלא תלויות בכם אתם לא יכולים להגיש שום דבר, מכיוון שלא נתנו לכם, ואז מה יקרה?

אמיר שני: אז לא משחררים, לא קרה כלום.

משה גפני: מה אתה רוצה שהם יעשו?

אמיר שני: הוא נשאר בחלק הירדני.

משה גפני: מה אתה רוצה שיעשו?

משה גפני: מה אתה מבקש שאני אעשה פה בוועדה?

אמיר שני: כרגע לפי מה שכתוב - - -

משה גפני: זה נשאר בחלק הירדני, לא נותנים לכם להעביר.

אמיר שני: זה מתחבר עוד פעם לעיצום הכספי שיבוא בישיבה הבאה.

אמיר שני: כי סוכן מכס שלא סיפק את האינפורמציה 24 שעות לפני זה יכול להיקנס.

אמיר שני: רק על זה אני מדבר.

משה גפני: הערה נכונה.

משה גפני: בסדר, אז אנחנו נוסיף שם כנראה, כשנגיע לשם, אלא אם כן זה מסיבות ששוכנע המנהל שזו לא אשמתך.

אבי ארדיטי: אדוני, הנושא הירדני, אתם יודעים, זה ירדן, שם אנחנו צריכים זמן מבחינה ביטחונית להיערך.

משה גפני: אבי, אין בעיה, הוא מעלה טענה שאנחנו נדבר עליה בעיצומים הכספיים.

משה גפני: אם אתה השתכנעת שמה שהוא לא הגיש את מה שהוא צריך להגיש על לפי החוק זה מסיבות שלא תלויות בו, אתה יודע, בלי להזכיר את השם המפורש בעניין הזה, הוא לא יהיה חייב בעיצום כספי.

אמיר שני: אתה כמובן לא תשחרר כל עוד אין לך את המסמך.

משה גפני: אבל נגיע לשם.

משה גפני: יש לנו שם כבר שני דברים.

משה גפני: לפי דעתי בסוף יהיה הרבה.

משה גפני: הרי אתה לא - - -

אבי ארדיטי: לא, ברור.

אבי ארדיטי: זה ברור לגמרי, אני מבין את החשש, דווקא במעברים היבשתיים כמעט שזה לא קורה, בגלל שזה סופר - - -

משה גפני: זה גם לא משנה.

משה גפני: בסוגיה של העיצום הכספי אנחנו נצטרך לדבר גם כשמגיעים מאיטליה, אם קרה משהו שאתה בטוח שהסוכן לא אשם.

אבי ארדיטי: בסדר.

אבי ארדיטי: אין בעיה.

לילי אור: תיקון טעות במצהר.

לילי אור: 54.

לילי אור: התגלתה טעות במצהר שהוגש, רשאי המנהל להתיר הגשת מצהר מתוקן; על הגשת מצהר מתוקן תשולם אגרה בסכום שיקבע שר האוצר בתקנות.

לילי אור: הגשת מצהר באמצעות מסר אלקטרוני.

לילי אור: 54א.

לילי אור: מצהר, וכל תיקון שלו, יוגשו באמצעות מסר אלקטרוני בהתאם להוראות לפי פרק 14א'.

לילי אור: " תיקון סעיף 55.

לילי אור: 18.

לילי אור: בסעיף 55 לפקודה – בכותרת השוליים, במקום "בתסקיר" יבוא "בהגשת פרטים"; במקום "תסקיר" יבוא "פרטים".

לילי אור: תיקון סעיף 56.

לילי אור: 19.

לילי אור: בסעיף 56 לפקודה, במקום "שהרשימון עליהם הותר" יבוא "שניתנה לגביהם התרה לפי הוראות סעיף 65".

לילי אור: החלפת סימן ה' לפרק רביעי.

לילי אור: 20.

לילי אור: במקום סימן ה' בפרק רביעי לפקודה יבוא: "סימן ה': הצהרת יבוא הצהרת יבוא.

לילי אור: 62.

לילי אור: בעל טובין המיובאים לישראל, למעט טובין כאמור המיובאים למטרת שעון, יגיש עליהם למנהל הצהרת יבוא לאחת מהמטרות האלה (בחוק זה – הצהרת יבוא): צריכה בארץ; אחסנה.

לילי אור: על אף הוראות סעיף קטן (א) וחוק סוכני המכס, רשאי המנהל לקבוע לעניין יבוא לצורך שימוש עצמי כהגדרתו בסעיף 129, תנאים או נסיבות שבהתקיימם רשאי אדם שאינו בעל הטובין, להגיש הצהרת יבוא בעבור בעל הטובין.

לילי אור: הצהרת היבוא תהיה ערוכה במבנה ולפי פרטים שקבע המנהל בכללים, דרך כלל או לסוגי מקרים, ויצורפו לה כל המסמכים המפורטים להלן, כשהם שלמים וניתנים לקריאה: חשבונות המכר, שטרי הביטוח, שטרי המטען, מפרט האריזות, שטרי החבילות ומסמכים אחרים הנוגעים לטובין ומלמדים על ערכם במקום קנייתם, לרבות דמי ההובלה, הביטוח ושאר התשלומים ששולמו בשלהם;

משה גפני: אנחנו מחמירים עכשיו עם היבואן?

שני שפר: זה כל מה שהוגש בנייר ועכשיו יוגש באופן אלקטרוני?

אבי ארדיטי: כן.

משה גפני: אין פה שום דבר שאנחנו מחמירים?

גיא גולדמן: לא.

קריאה: זה היה עד עכשיו בנייר ועכשיו - - -

משה גפני: כן, בסדר, אני שאלתי אם יש החמרה.

ענבל קורקס: זה פשוט יותר מסודר.

משה גפני: אין אם שום דבר נוסף, בסדר.

לילי אור: אם יבוא הטובין חייב בהיתר יבוא, רישיון יבוא או אישור יבוא – היתר, רישיון או אישור כאמור; מסמכי העדפה; כל מסמך אחר שקבע שר האוצר.

לילי אור: מסמכים כאמור בסעיף קטן (ג) יכללו כל פרט שקבע המנהל.

שני שפר: יש לי שאלה, אם הדברים המפורטים האלה כבר הוגשו בנייר ועכשיו סרוק, למה עכשיו זה מופיע?

שני שפר: אם הם צריכים להגיש את זה, זה כבר היה צריך להיות כתוב.

ענבל קורקס: לא, קודם כל זה מופיע בסעיף אחר, פשוט סידרנו את הפרק של הצהרת יבוא.

ענבל קורקס: מסמכי העדפה, למשל, נמצאים בכלל בצו תעריף המכס.

ענבל קורקס: אז כדאי שכל המסמכים שצריך בפרק הצהרת יבוא יופיעו במקום אחד.

שני שפר: שאם מגישים ניירות, אבל בתפזורת - - -

אבי ארדיטי: מה שהיא אומרת לך, שבפקודת המכס היה בלגן אחד גדול, זה היה מפוזר בכל מיני מקומות.

אבי ארדיטי: עכשיו פשוט הם לוקחים ומאחדים את זה.

אבי ארדיטי: הם עושים סדר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני הייתי כותב אחרת.

משה גפני: הייתי לוקח את כל המקומות שם והייתי מאחד את זה פה ואומר - - - לא חשוב.

משה גפני: למה שר האוצר צריך לקבוע מסמכים?

אבי ארדיטי: זו שאלתי.

שמואל גרוסמן: בדיוק, זאת הנקודה.

שמואל גרוסמן: הרשימה היא רשימה סגורה.

גיא גולדמן: אם תרצה להתקין את זה, תלך לחקיקה ראשית.

גיא גולדמן: יום יבוא ולצורך פיקוח יגלו שצריך - - -

משה גפני: תמחקו את זה.

גיא גולדמן: אם רוצים עוד מסמך בחקיקה ראשית, זו הכוונה.

משה גפני: למחוק.

משה גפני: מה אתה רוצה, שאני אתן לך עכשיו בלנקו לאורך ימים ושאני אגיד שצריך להביא עוד מסמכים, שאני לא אדע מה הם, בגלל שקבע את זה מישהו שבעוד שלוש קדנציות הוא שר אוצר.

משה גפני: אולי הוא יבקש שיביא גם אישור אם הוא חבר מרכז ליכוד?

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: אנחנו מדברים על גורם מקצועי.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: אני גד.

משה גפני: תבדקו.

גיא גולדמן: נבדוק.

גיא גולדמן: באישור ועדת הכספים, אדוני, יש לך התנגדות?

משה גפני: לא, אני מתנגד לזה, אני חושב שזה לא נכון בחקיקה מודרנית, בגלל שעד עכשיו דיברת מקצועית, אמרת שאתה צריך את המסמך הזה, אני חשבתי שאפשר לקצר, אבל אני מקבל שאתם אומרים שהכול צריך להיות יחד, אבל הכול מקצועי, אין פה בעניין הזה שום דבר שמישהו יכול לבוא ולהגיד שהתכוונו למשהו אחר.

משה גפני: ברגע שאתה אומר 'כל מסמך אחר שקבע שר האוצר' אתה מתכוון למשהו אחר שאנחנו לא יודעים.

משה גפני: אתה רוצה להוסיף מסמכים?

משה גפני: אתה רוצה חקיקה ראשית?

משה גפני: תבוא עם חקיקה ראשית.

משה גפני: הרי לא תבוא עם כל מסמך, עבדת עם זה עשרות שנים, עכשיו אתה רק מאחד אותם, אתה מייעל, אתה מעלה את התקופה שבה הוא צריך לסדר את זה.

גיא גולדמן: אני מסכים שאם עובדים עם אותם מסמכים 20 שנה אין סיבה לא ללכת לחקיקה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: זה נראה לא טוב.

משה גפני: הורדנו את זה.

אמיר שני: רק בסעיף הקודם, ב-(1), יש שם שטר ביטוח וביטוח, מה ההבדל?

אמיר שני: לא הבנתי, למה גם וגם?

שמואל גרוסמן: זה גם לא היה קודם.

אמיר שני: זה לא היה גם כן, אז למה גם וגם?

ענבל קורקס: לרבות דמי הובלה.

שמואל גרוסמן: זה חדש.

שמואל גרוסמן: למה שטר ביטוח ולמטה כתוב הביטוח ושאר התשלומים.

שמואל גרוסמן: מה זה שטר ביטוח?

שמואל גרוסמן: שטר ביטוח זה - - -

משה גפני: הבנו, לא צריך להאריך.

משה גפני: הלאה.

ענבל קורקס: קודם כל היום אנחנו - - - בסך הכול העברנו סעיף - - -

משה גפני: אתם יכולים לבדוק את זה, זה יכול להיות סתם תקלה.

ענבל קורקס: פה רצינו לתת אפשרות, אם יש לי מסמכים, לא שטר ביטוח, מסמכים אחרים שמעידים על הערך של הביטוח - - -

משה גפני: זה לא כתוב, כתוב שהוא צריך להביא את שניהם.

משה גפני: תבדקו את זה.

משה גפני: אין לי פה שום דבר עקרוני.

משה גפני: זה נראה שהוא צודק, אלא אם כן יש פה משהו שהוא שונה מאשר - - - זה לא היה קודם.

אבי ארדיטי: ברשותך, אדוני, אנחנו רוצים לעשות איזה שהיא חשיבה לגבי הנושא של המסמכים ואני אגיד לך למה.

אבי ארדיטי: קודם כל אתה צודק בתפיסה, כי באמת 20 שנה אנחנו עובדים עם זה, אז יש היגיון, מצד שני אני כן רוצה לעשות חשיבה כי אנחנו כפופים, עולם המכס זה עולם גלובלי, יש את החקיקה המקומית ויש את החקיקה העולמית, מדי פעם בחקיקה העולמית נדרשים תהליכים כאלה ותהליכים אחרים ולפעמים צריך להוסיף איזה שהוא מסמך או לא.

אבי ארדיטי: אני רוצה ללמוד את זה יותר לעומק ואנחנו נחזור בדיון הבא, בסדר?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הדיון הבא הולך להיות מהר, אני רוצה לסיים את החוק הזה.

משה גפני: אני איתכם, אני רק לא רוצה שיהיו תקלות.

אבי ארדיטי: לא, אני מבין לגמרי.

אבי ארדיטי: אני רוצה ללמוד יותר לעומק.

משה גפני: אבל אם 20 שנה לא היה - - -

אבי ארדיטי: אני מבין, אני רוצה להבין מה המשמעות שבגלובליזציה.

משה גפני: בכבוד.

שני שפר: אז (4) ירד.

שני שפר: ירד שר האוצר.

משה גפני: ירד.

לילי אור: מסמכים כאמור בסעיף קטן (ג) יכללו כל פרט שקבע המנהל.

לילי אור: על אף הוראות סעיף קטן (ג)(1) – רשאי המנהל לפטור מהחובה לצרף מסמכים כאמור באותו סעיף קטן, כולם או חלקם, בהתקיים תנאים או נסיבות שקבע; רשאי המנהל להורות, לעניין מסמכים כאמור באותו סעיף קטן שיורה, ובהתקיים תנאים שיורה, כי הם יומצאו לרשות המכס לאחר הצהרת היבוא.

לילי אור: הגשת הצהרת יבוא לפי הוראות סעיף זה יכול שתיעשה בידי סוכן מכס כאמור בסעיף 168 ובחוק סוכני המכס.

לילי אור: המועד להגשת הצהרת יבוא.

לילי אור: 63.

לילי אור: הצהרת יבוא תוגש לאחר הגשת המצהר למעט בסוגי מקרים שקבע המנהל בכללים, אך לא יאוחר משלושה חודשים ממועד היבוא, ולעניין טובין שיובאו דרך האוויר – לא יאוחר מ-45 ימים ממועד היבוא.

לילי אור: לא הוגשה הצהרת יבוא במועד כאמור בסעיף קטן (א), רשאי גובה המכס למכור את הטובין או להשמידם.

לילי אור: הגשת הצהרת יבוא באמצעות מסר אלקטרוני.

לילי אור: 64.

לילי אור: הצהרת יבוא, בצירוף המסמכים שיש לצרף לה לפי הוראות סעיף 62(ג), תוגש באמצעות מסר אלקטרוני בהתאם להוראות לפי פרק 14א'.

לילי אור: הצהרה לגבי טובין הכלולים בהצהרת יבוא.

לילי אור: 65.

לילי אור: הוגשה הצהרת יבוא, רשאי המנהל לתת, באופן מקוון, התרה לגבי הטובין הכלולים בה.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: הגשתי הצהרת יבוא, מה קורה?

משה גפני: מה המנהל רשאי לתת?

אבי ארדיטי: אתה מתיר את השחרור של הטובין.

משה גפני: מה זה באופן מקוון?

אבי ארדיטי: אתה מעביר מסר אלקטרוני.

משה גפני: למה צריך מקוון?

משה גפני: רשאי המנהל.

אבי ארדיטי: בסדר, אבל זה מקוון, סוכן המכס צריך לדעת ש - - -

משה גפני: למה צריך לכתוב בחוק 'באופן מקוון'?

משה גפני: באופן שבו אתה משתמש.

גיא גולדמן: הודעה שהוא מוסר, שהיא תהיה באופן מקוון.

משה גפני: למה?

לילי אור: כי זה חלק מהמערכת.

משה גפני: אני מבין, אבל למה צריך בחוק?

גיא גולדמן: אחרת מישהו יכול לחשוב שהוא צריך להביא בדואר רשום.

משה גפני: אנחנו עוצרים פה.

משה גפני: אני נאלץ לעצור פה מכיוון שאנחנו חייבים, על פי הוראת יושב ראש הכנסת, חמש דקות קודם לסיים.

משה גפני: אנחנו נמשיך את זה, אני מניח שבשבוע הבא, אני רוצה לסיים את זה.

משה גפני: אני רוצה שתבואו מוכנים, אני רוצה לסיים עם זה.

משה גפני: זה חוק גדול, זה חוק שאם לא נתנהל בו ביעילות הוא יכול להימשך ואם הוא יימשך מגיע תקציב ולך תדע מה קורה הלאה.

משה גפני: אני רוצה את החוק הזה, אני חושב שהוא חוק טוב, הוא מייעל וכו'.

משה גפני: עד שבוע הבא, אני עוד לא יודע, תיכף נשב ונחליט אם זה ביום שלישי או ביום אחר בשבוע הבא, נסו לבדוק איתם את הנושא הזה של המשלח, שאנחנו לא נצטרך להתווכח פה.

משה גפני: תנסו להגיע איתם להסכמה, הדברים שאמרת שתבדקו לגבי הדברים האלה.

אבי ארדיטי: כן.

משה גפני: תזכור, או תזכרו אתם כולכם, שהחוק הזה הולך להיות אחת הדוגמאות של רפורמה, שלקחתם משהו שהיה ישן, היה בתקופת המנדט, והפכנו אותו לחוק מודרני.

משה גפני: למשל בנק ישראל מתהדר כל הזמן בחוק שלו.

משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות, אני מקווה שאנחנו נבוא לישיבה הבאה עם תשובות ונוכל לסיים את זה, אם נוכל.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.