ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 715, 2018-03-05 11:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצות המשפטיות, רשמת, דובר, אורחים נכבדים, חבריי חברי הכנסת, ברשותכם, אני רוצה לקבוע את סדר העבודה שלנו.

איתן כבל: אתחיל ואומר שאנחנו נשב כאן עד השעה 13:00 ואז נצא להפסקה של חצי שעה.

איתן כבל: לאחר מכן ב-13:30 נתכנס שוב ונשב עד שעה 16:00.

איתן כבל: זה מבחינת לוח הזמנים.

אין היום ישיבת סיעה כי גבאי בחוץ לארץ?

איתן כבל: בלי שום קשר, הייתי יושב פה.

רציתי רק לדעת.

איתן כבל: אני מודה לאדוני שעוקב אחרינו.

איתן כבל: ..

בימים אלה בוודאי.

..

איתן כבל: מחר תהיה לנו עוד ישיבה שתארך כ-3 שעות, כמדומני.

קריאה: עוד לא יצא זימון.

איתן כבל: ייצא זימון.

לאה ורון: למען האמת, יצא זימון.

דב חנין: תתכוננו לזימון למוצאי שבת.

דב חנין: ..

איתן כבל: זה לא דיון פתוח.

איתן כבל: הודעתי שמחר יתקיים דיון שיארך כשלוש שעות.

איתן כבל: יצאה הודעה והיא תגיע אליכם.

איתן כבל: לי ברור כבר שאנחנו לא יכולים טכנית לעסוק בכל הנושאים אשר אנחנו מבקשים לעסוק בהם.

איתן כבל: יש נושאים, שמנקודת המבט שלי ושל משרד האוצר ומשרד התקשורת הם must, כל מיני נקודות שיש לנו מחויבות לגביהן מוועדת קיש – אותה הערה של חבר הכנסת פולקמן, ונדמה לי, אם אינני טועה, אפילו של דב חנין, אינני בטוח, בעניין הדירקטורים, ויש עוד כמה נקודות שחשוב מאוד להסדיר אותן קודם כול.

איתן כבל: יש עוד כמה עניינים שנוגעים לחדשות; את עניין הפרסומות כבר הורדנו; עניין המש"ב (מרכז שידור ובקרה); והתשובות שאנחנו צריכים לתת לחבר הכנסת יעקב אשר לגבי הרדיו.

איתן כבל: דנה נויפלד לא נמצאת, חבל לי מאוד, כי אינני חושב שמישהו כאן יוכל לתת תשובה במקום דנה נויפלד.

היא תגיע?

איתן כבל: אני מבין שלא תגיע.

איתן כבל: זיו גלעד, תוכל להתייחס לזה?

זיו גלעד: כן.

איתן כבל: העיקר שיש כאן גורם מקצועי שיש לו את הסמכות לתת תשובות מקצועיות בעניין הזה; ויש לנו גם את נושא הערוץ בשפה האמהרית והטיגרינית, שגם שם אנחנו צריכים לקבל החלטה; וכמובן יש מעל הכול את הנושא, שאני כבר אומר לכם, לבקשתה של מיכל רפאלי כדורי, שנמצאת ברגעים אלה בלוויה של חיים הנגבי, שגם לי הייתה זכות להכיר אותו, והם היו חברים טובים מאוד, התחייבתי בפניה שאתחיל את הדיון בנושא החבילות בחלק השני של הישיבה כדי לאפשר לה להשתתף כאן בדיון.

איתן כבל: אומר בפתיח, ואת תתקני אותי, גברתי, במה שנדרש תיקון, וגברתי תתקן אותי בצדדים האחרים, אם בכלל צריך להציג הערות, רק אזכיר ואומר שאתמול לא הגענו להבנות והסכמות בכל הנוגע לפלטפורמות, קרי: "הוט" ו"יס", על כל המשתמע מכך.

איתן כבל: אני לא רוצה להרחיב את הדיון ברגע זה.

איתן כבל: אנחנו כמובן נעסוק בו כאשר נפתח את הדיון עצמו.

איתן כבל: אני רק יודע לומר שיש ניסיון של הרגע האחרון, שבא בראש ובראשונה מלשכת שר התקשורת, כדי בכל זאת לנסות להגיע לאיזו הבנה אל מול הפלטפורמות.

איתן כבל: אינני אומר דבר וחצי דבר לגבי המהות, אם יש הסכמות או אין הסכמות.

איתן כבל: אני מדבר רק על המסגרת עצמה.

איתן כבל: אני עדיין יודע לומר שרב הנסתר על היכולת שלנו לצעוד בשדה שאיננו זרוע במוקשים, אבל התחייבתי שאאפשר כמובן להציג את ההצעה.

איתן כבל: אבי שמידט, אשמח מאוד-מאוד אם המנכ"ל יהיה כאן כדי להציג את הדברים.

איתן כבל: אתה יכול לומר לו שזה יהיה רק בחלק השני של הדיון.

איתן כבל: בסדר?

איתן כבל: ברשותכם, כדי שנתחיל את ההקראה וכדי שנוכל להתחיל להתקדם בעניין עצמו, עד שנתארגן – היועץ המשפטי של משרד התקשורת, בבקשה תתפסו את מקומכם, אני רוצה להסיר את זה מסדר היום שלנו, במובן של לקדם את העניין.

איתן כבל: עכשיו אנחנו נכנסים להליך של הצבעות.

איתן כבל: אנחנו עוברים להקראה.

עליזה לביא: אז מתי ייערך הדיון מחר?

זיו גלעד: אני מן הלשכה המשפטית במשרד התקשורת.

זיו גלעד: אמרנו אתמול שנבחן האם יש קושי לשדר את התחנות "המפוצלות" (במירכאות) במסגרת "עידן פלוס".

זיו גלעד: אנחנו מחכים לתשובות על זה גם מהרשות השנייה וגם מהגורמים המקצועיים, על ההשלכה של זה על הקיבולת ב"עידן פלוס".

למרות שנאמר- - -

איתן כבל: חבר'ה, תנו לו.

איתן כבל: אני מבקש הבהרה.

איתן כבל: אבי רוזן, מנכ"ל רדיו "קול חי" מעלה כאן עניין, שאולי נותן לנו נקודת אחיזה מבחינת החוק להיענות לבקשה שלהם.

איתן כבל: אינני יודע, לכן רציתי שזה יישמע בפני גורמי המקצוע.

איתן כבל: אבי רוזן, בבקשה.

אבי רוזן: אני מנכ"ל רדיו "קול חי".

אבי רוזן: תודה על ההזדמנות.

אבי רוזן: אנחנו נתקלים בקושי בחוק הרשות השנייה, שיש שם סעיף על תוכן השידורים הנוסף, מה שמוגדר כפיצול תדרים.

אבי רוזן: הגיעו להבנות- - -

איתן כבל: בזמנו, לפני שנתיים.

אבי רוזן: נתנו לתחנות אפשרות להשתמש בשירות הזה.

אבי רוזן: אנחנו הגשנו בקשה, והיא אושרה לנו, להשתמש בתוכן נוסף בציבור למגזר הדתי והחרדי.

אבי רוזן: דא עקא, שיש שם בעיה טכנית, שלא נתנו את הדעת איך זה משפיע על תחנות שאזור השידור שלהן הוא אזור טופוגרפי גדול.

אבי רוזן: ההתייחסות שם מדברת שהשידור הנוסף בא במקום השידורים העיקריים באותו אזור.

אבי רוזן: דהיינו, לצורך העניין, רדיו באזור גוש דן שמבקש לשדר על אחד התדרים שלו לצורכי קליטה תוכן נוסף, יודע מראש שבחלק מן האזורים לא ישמעו אותו.

אבי רוזן: כך הוסבר אתמול על ידי מר נתי שוחט בנושא התדרים.

אבי רוזן: אנחנו – ואני מרשה לעצמי לצורך העניין לייצג גם את תחנת האחות שלנו, "קול ברמה" – התחנות שפונות למגזר הדתי והחרדי, מראש לא מוגדרות כאזוריות באזור טופוגרפי: צפון, דרום, ירושלים.

אבי רוזן: השטח שניתן לנו על ידי הרשות השנייה, על ידי הרגולטור מטעם המדינה, הוא אזורי קהילתי.

אבי רוזן: לקחו את הדתיים בבני ברק, הדתיים בירושלים, הדתיים בבית שמש, הדתיים בכל מקום שהוא וזה בעצם אזור הקליטה.

אבי רוזן: הייתי שמח אם הייתי יכול לשדר בתדר אחד בכל האזור הזה, זה היה חוסך לי עלויות של משדרים, של תרנים, של אגרות תדרים, כאשר בכל דבר אני משלם פי שלוש על שלושה תדרים שיש לי היום.

אבי רוזן: כאשר אני היום משתמש בתוכן הנוסף על חשבון אחד התדרים אני בעצם פוגע בשידור העיקרי המשמעותי שלי לאזור גדול מאוד ומשמעותי מאוד, וכנ"ל השידור הנוסף לא נקלט באזור מספיק נכון מבחינת מה שהרשות השנייה אישרה לי, באזור מרכז וירושלים.

אבי רוזן: אני לא יכול להגיע לזה בתדר אחד.

אבי רוזן: כך שהבעיה היא כפולה בעצם.

אבי רוזן: בשונה מכל יתר התחנות האזוריות שמשדרות נקודתית באילת, בירושלים וכולי, התחנות הכלליות, התחנות הייעודיות הן לא אזוריות טופוגרפית.

אבי רוזן: לכן הבקשה, הסעד שאנחנו מבקשים הוא שינוי שיאפשר לנו לתת את המענה, בדיוק כמו כל תחנה שמשתמשת היום ועשתה פיצול: במרכז לשידור ברוסית נעשה פיצול בצפון ובדרום והם נהנים מ-90% כמעט, גם בשידור העיקרי וגם בשידור המפוצל.

אבי רוזן: אנחנו נפגעים בשני הכיוונים בגלל שהאזור שלנו גדול מאוד, והוא ניתן לנו מראש כאזור גדול.

רעיה עדני: שומעים את התוכן במקביל, התוכן הנוסף והתוכן העיקרי?

אבי רוזן: ב-12 שעות היום זה מקביל, בוודאי.

רעיה עדני: איזה סוג של תוכן נוסף?

אבי רוזן: התוכן הנוסף שביקשנו הוא מוזיקה.

רעיה עדני: למעשה אתם מבקשים לשדר בשתי תחנות על זיכיון אחד: תחנה ותחנת-בת.

אבי רוזן: הקושי בהבאת התוצאה הנכונה מבחינת הקליטה, הגשנו בקשה למשרד התקשורת לאפשר לנו לחזק את המשדרים לשידורים הקיימים, וכנ"ל את התדר הנוסף, ולקחנו את השידור הנוסף כדי שישמעו אותו באזורים שאושרו לנו על ידי הרשות השנייה, כולל מרכז וירושלים רבתי, שהוא אחוז מסוים מאזור הקליטה העיקרי שלנו, לא כולו, כי זה המהות של תוכן שידורים נוסף, לא לכסות את הכול.

אבי רוזן: אבל גם אותו אנחנו לא מצליחים לכסות בגלל הסיוג הטכני.

ההתייחסות אליהם היא כמו אל רדיו אזורי.

רעיה עדני: אבל "עידן פלוס" בכלל לא- - -

לפני "עידן פלוס", אנחנו חוזרים אל מה שאמרתי אתמול, על אף שאתמול לא הדגשתי את הנקודה הזאת.

נאמר על ידי היושב-ראש שהייתה איזו הסכמה עם הרדיו האזורי, ואמר את זה גם מר בן בסט שהיה פה.

זה נכון לרדיו שהוא אזורי, אבל רדיו שאושר על-ידכם כרדיו שבעצם נכלל בקטגוריה האזורית אבל הוא לא אזורי- - -

איתן כבל: תן לי לעזור.

איתן כבל: הנקודה שאני רוצה להזכיר חולקה אתמול לשתיים.

איתן כבל: "עידן פלוס" – אולי אפשר, אולי לא.

איתן כבל: אמרנו, זה ענין מקצועי שצריך לבחון אותו, האם רוחב הפס אכן נותן אפשרות לשידור.

אבי רוזן: לנו נאמר ברשות השנייה שכן.

איתן כבל: עזוב, זה עניין מקצועי נטו.

לא רוצים פריבילגיה.

אבי רוזן: שלא יפלו אותי.

אבי רוזן: התחנות הדתיות מופלות.

איתן כבל: לא רוצים פריבילגיה מעבר למה שניתן לאחרים, אבל הוא אומר:

איתן כבל: אינני רוצה להיות מופלה אל מול האחרים.

זיו גלעד: נדבר איתם על זה.

זיו גלעד: אני רוצה להסביר דבר אחד: האפשרות לפצל תכנים על בסיס פיצול בתדרים לא נועדה לאפשר להקים שתי תחנות רדיו על בסיס זיכיון אחד.

אבי רוזן: לא זו הכוונה.

אבי רוזן: על אזור מסוים נקודתי.

אבי רוזן: אבל עדיין האזור המסוים, בשונה מכל תחנה אחרת שמפצלת כיום – אפשר לבדוק את זה מול הרשות – שמגיעה לכמעט אותם 60%–70% מאזור הזיכיון ופוגעת בחלק מהשידור העיקרי, אצלי הפגיעה היא בשני הצדדים: גם פגיעה משמעותית בשידור העיקרי וגם חוסר יכולת להגיע לאחוז מסוים.

זיו גלעד: אני לא בטוח שהבנתי.

זיו גלעד: אדבר איתם על זה.

איתן כבל: הוא אומר שהוא נפגע פעמיים.

איתן כבל: אני מבקש שייעשה מאמץ כן לסייע להם.

איתן כבל: אם זה לא מצריך מאתנו עניינים מיוחדים – אני לא רוצה לעשות את זה בחקיקה, זה גם לא נכון.

הייתי מעדיף שלא, אבל אם לא יהיה משהו אחר אז יכול להיות שבסעיף 72(א)(2), במקום המילים "במקום השידורים העיקריים" יבוא "בנוסף לשידורים העיקריים".

הבנתי אתמול את התשובה, אבל תמצאו פתרון.

איתן כבל: להיפך, בשונה מיעקב אשר, אני לא רוצה להיאחז בסעיף ההוא כי המשמעות שלו היא כניסה לחוק ותיקון, להתחיל להפר את כל ההסכמות שעשינו לפני כשנתיים.

איתן כבל: פה אני מבקש, לדעתי כבר בכללים הקיימים – בהנחת העבודה שלי אין לי סיבה לחשוב שהוא אינו אומר את הדברים כפי שהם – אפשר כן למצוא מענה בכלים המתקיימים היום.

איתן כבל: בסדר?

איתן כבל: תודה.

אתי בנדלר: התחלנו את הקריאה.

אתי בנדלר: דילגנו על חלק מן הסעיפים.

אתי בנדלר: אני מזכירה שהפרק הזה, פרק התקשורת בחוק ההסדרים, מציע לתקן שלושה חוקים: חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, חוק התקשורת (בזק ושידורים), וחוק הפצת שידורים.

אתי בנדלר: התחלנו עם תיקון חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו אך גם בסעיפים שעברנו עליהם דילגנו על חלק מן הסעיפים.

אתי בנדלר: בשלב מסוים אדוני עזב את הטקסט והתחיל לדבר על נושאים עקרוניים.

אתי בנדלר: עכשיו השאלה אם אדוני רוצה לחזור לטקסט, לתיקון חוק הרשות השנייה, לתיקון חוק התקשורת או לתיקון חוק הפצת שידורים.

איתן כבל: אני מבקש שנחזור עכשיו לחוק הרשות השנייה, נטפל בעניינים שנוגעים לרשות השנייה, ולאחר מכן נתקדם בשאר הדברים.

איתן כבל: גברתי תנחה אותי לגבי הסעיפים.

אתי בנדלר: היית רוצה לחזור גם לסעיפים שדילגנו עליהם?

איתן כבל: יש לי רק בקשה – שירה גרינברג, באחריות

איתן כבל: כם – להניח לנו את אותן נקודות שהתחייבנו לטפל בהן בוועדת קיש.

איתן כבל: נא להיות "על זה", מה שנקרא, שלא נמצא שלא שמנו את לבנו לכך.

איתן כבל: בסדר?

אתי בנדלר: הנושא הראשון שדילגנו עליו הוא בפסקה (2) לסעיף הראשון, בעמוד 2, תיקון סעיף 24 לחוק העיקרי.

אתי בנדלר: סעיף 24 עניינו בסמכות מועצת הרשות השנייה לקבוע כללים.

אתי בנדלר: כאן הוצע תיקון לפסקה (1), והמועצה התנגדה לו.

אתי בנדלר: אני רואה שיושבת-ראש מועצת הרשות השנייה עדיין לא הגיעה.

רעיה עדני: אסביר.

רעיה עדני: הרעיון הוא למעט את הכללים שניתן לקבוע בהכרה של שעת הפקה כדי לפשט את הפיקוח, ולהגדיר את הקטגוריות שבהן לא יהיה ניתן לקבוע כללים.

רעיה עדני: אנחנו מדברים על אורך התוכנית, תת-סוגות, למעט הסוגות שנקבעו בחוק, מועד השידורים של התוכנית וזמני השידורים של התוכנית.

עליזה לביא: ביקשנו להוריד את הסעיף הזה.

איתן כבל: ביקשנו לדון בסעיף הזה.

איתן כבל: הרי התייחסתי לעניין וביקשתי שתהיה הצעה מאזנת בתהליך הזה.

איילת נחמיאס ורבין: מה היקף הפיקוח שיישאר אחרי שהסעיף הזה ייכנס לתוקף?

רעיה עדני: יש פיקוח.

רעיה עדני: בחוק נקבעו הסוגות.

רעיה עדני: אחדד ואומר שבחוק היום נקבעו ז'אנר הדרמה וז'אנר הדוקו, הם היום קבועים בחוק.

רעיה עדני: המינימום לגביהם, לגבי כמות ההפקה שצריכה להיעשות בכל אחד מן הסוגים ובסך הכול בסוגה עילית, נקבע בחוק.

רעיה עדני: אנחנו חושבים שלפרט מעבר לזה את הקטגוריות – היום יש פירוט-יתר, גם במועצה לשידורי כבלים ולוויין וגם ברשות השנייה.

רעיה עדני: הרעיון הוא לאחד את אופן הפיקוח בין שתי המועצות.

רעיה עדני: היום יש פירוט-יתר לגבי הדבר הזה.

רעיה עדני: אציג דוגמה, למשל מיני סדרת דרמה, לגבי אורך הדקות שלה, סדרת דרמה – 35 דקות.

רעיה עדני: נוצרים כל מיני מצבים, שנניח פרק מסוים הגיע לכמות דקות אחרי העריכה וצריך לערוך אותו מחדש בשביל להתאים אותו לרגולציה.

רעיה עדני: נוצרים כל מיני עיוותים רגולטוריים מסביב לתכנים שמשודרים בערוץ, שזה לא מטרת הפיקוח ואין שום סיבה שהמועצות יתערבו בהם.

רעיה עדני: זה פשוט פוגע לפעמים בשידורים.

איילת נחמיאס ורבין: אני זוכרת שסביב הרפורמה האחרונה, הורדנו למשל פיקוח על לוחות משדרים.

איילת נחמיאס ורבין: כלומר, לא צריך להביא לאישור את לוחות המשדרים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה, למשל, היה מהלך נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לוודא, אם אנחנו מורידים את הפיקוח בצורה כזאת, שאנחנו באמת לא פוגעים במה שהיה בעיניי ציפור נפשנו גם בדיונים הקודמים, וזה שימשיכו להפיק סוגה עילית, שנאותוּת ההפקה תמשיך להיות כפי שתכננו.

איילת נחמיאס ורבין: כלומר צריך לראות בעוד אנחנו מפוררים את הפיקוח – שיש לזה הצדקות – שאנחנו לא לגמרי שומטים את הקרקע מתחת לרגליים.

עליזה לביא: זה מה שהם עושים.

רעיה עדני: לעניין שעת ההפקה, קבעו כללים בעקבות ההערות שלכם, הוספנו במפורש שייקבעו כללים לשעת הפקה.

אתי בנדלר: זה הוּסף בעקבות הישיבה הקודמת.

שירה גרינברג: נדגיש, לשאלתה של חברת הכנסת נחמיאס ורבין, שלנו היה חשוב מאוד לשמור את ההיקפים: לדאוג שתהיה סוגה עילית, לדאוג שיהיו דרמה ודוקו, וגם לדאוג לנאותוּת הפקה מבחינת העלויות.

שירה גרינברג: באנו לטפל בכשל השוק שעלול לקרות, שלמשל יציגו בסוף משהו שהוא זול או משהו שהוא קל.

שירה גרינברג: אנחנו רוצים לשמור על נאותוּת הפקה.

איילת נחמיאס ורבין: נאותות הפקה – בדברים האלה יש סטנדרטים בין-לאומיים.

איילת נחמיאס ורבין: ישראל לא ממציאה שום דבר.

איילת נחמיאס ורבין: בנאותות הפקה של הדברים האלה יש קשר פעמים רבות בין אורך הפרק לבין נאותות ההפקה שלו.

שירה גרינברג: נתקלנו בהרבה דוגמאות שהגיעו אלינו, שהגיעו פרקים באורכים מסוימים ואז היו צריכים להתחיל להאריך את הפרק או לקצר את הפרק.

רעיה עדני: זה ביחס ישיר.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר, לפני שאני מעביר את רשות הדיבור: הפיקוח של הרשות השנייה הוא ראוי ונכון, אבל אין ספק – אני אומר את זה גם לנו – שבחלוף השנים הוא לא "מתכתב" עם המציאות.

איתן כבל: אבל בתוכו, אני רוצה לחלק את זה, גם בהמשך לדברים שאמרנו בפעם הקודמת, יש שתי נקודות לפחות שמבחינתי בלעדיהן זה לא יקרה.

איתן כבל: נקודה ראשונה, שלא תהיה שום פגיעה ביוצרים, במובן שפתאום עלול להימצא הפתח של איזו הפקה: מה מפיקים, כן מפיקים, לא מפיקים.

איתן כבל: אני לא פותח.

איתן כבל: היה לי מספיק בוועדת קיש, שהייתה כבר מעל ומעבר.

איתן כבל: אני לוקח על עצמי את האחריות לא לייצר פגיעה ביוצרים.

איתן כבל: זו נקודה אחת, ואמרתי לכם את זה בצורה ברורה.

איתן כבל: נקודה שנייה שאני רוצה להבהיר היא בכל הנוגע לאותם אלמנטים שאנחנו מסכימים עליהם, של נאותוּת ההפקה, שאין שם פגיעה בכל מיני חסרי ישע, כל אותם אלמנטים שאנחנו מדברים עליהם שחובה שיהיו כתובים בתהליך הזה.

איתן כבל: מעבר לזה, אני אומר גם לחבריי חברי הכנסת, ותיכף נשמע בקצרה כל אחד מהם, אם מדובר כאן בעניינים יותר של תכסית ומאשר של תבליט- - -

איילת נחמיאס ורבין: אתה לא רוצה להתעסק באזוטריה אלא בנתיב הקריטי של היצירה.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר גמור, זה מקובל עליי.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: בבקשה, אאפשר להתייחס.

איתן כבל: חברים, זה דיון נוסף.

איתן כבל: אנא לגעת בעניין.

אסנת טרבלסי: אני יושבת-ראש הפורום הדוקומנטרי בישראל.

אסנת טרבלסי: בדיוק שינינו את השם שלנו.

איתן כבל: זה יעזור כדי שתהיו יותר מאוחדים?...

איתן כבל: סתם אמרתי, עכשיו אפשר להתקדם.

אסנת טרבלסי: מה שהוועדות האלה עשו הוא שהן גיבשו בין הדרמה לדוקו, אין בינינו יריבות יותר.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות.

איילת נחמיאס ורבין: אז יהיה שלום עם הפלסטינים מחר בבוקר...

אסנת טרבלסי: קודם כול, תודה שאתה חושב על היוצרים, זה באמת משב רוח מרענן.

איתן כבל: זה לא משב רוח מרענן אצלי.

אסנת טרבלסי: אני יודעת, אבל אחרי ועדת קיש, לא אצלך.

אסנת טרבלסי: התכוונתי: אחרי מה שחווינו.

אסנת טרבלסי: לעניין ההגדרות – אני מבינה שאתם רוצים להקל בדה רגולציה ולעשות הקלות, זה כל הזמן עולה, אבל יש גבול, כי מה שאתם מציעים עכשיו הוא חיסול של ז'אנר.

אסנת טרבלסי: הסברתי לכם את זה גם בטלפון ואני מבינה שההסבר שלי לא עבר.

איתן כבל: תסבירי לוועדה.

איתן כבל: חשוב לי שתקשיבו לדברים שאומרת אסנת טרבלסי כי היא מעלה פה נקודה שבדיוק ביקשתי שאנחנו נעסוק בה.

אסנת טרבלסי: אסביר.

אסנת טרבלסי: יש צורך להגן על הסרט התיעודי המורכב, וגם על הדרמה המורכבת והמיני סדרה.

אסנת טרבלסי: אלה ז'אנרים שהם אולי פחות- - -

רעיה עדני: זה לא כאן.

רעיה עדני: זה ברשות השנייה.

אסנת טרבלסי: גם לרשות השנייה חשוב שזה יהיה.

אסנת טרבלסי: למה לא חשוב שזה יהיה?

איתן כבל: אין לנו זמן ואני רוצה להתעסק במהות.

איתן כבל: אנא תעזרו לי, גם אם צריך לעזור לכם.

איתן כבל: רעיה עדני, ככל שאת מתפרצת ומפריעה לה, גם אם לדעתך היא איננה אומרת את הדברים באופן נכון ומדויק, יהיה קל יותר שתסבירי לה בנחת רוח מאשר שתתפרצי אל תוך דבריה, שאז היא עוברת לענות לך על זה ולענות לך על זה ובסוף לא עוסקים בעניין עצמו.

איתן כבל: אני אומר את זה לגבי כולם, תנו לגברת טרבלסי להציג את כל התמונה.

איתן כבל: בבקשה.

אסנת טרבלסי: מבחינתי הרשות השנייה ומועצת הכבלים והלוויין מחויבות ליצירה המקורית באותה מידה, וכך אמור להיות מבחינתי החוק.

אסנת טרבלסי: לכן יש צורך להגן על הסרט התיעודי המורכב, על הדרמה והמיני סדרות בדרמה, שהם הז'אנרים שצריכים את ההגנה שלכם.

אסנת טרבלסי: את הדרמות היומיות יעשו, את סדרות התעודה יעשו, את סדרות התחקיר יעשו – ואני אומרת את זה כאן ליד המְשדרים, שבמקרים מסוימים יש לנו אינטרסים חופפים ובמקרים מסוימים – לא רק בגללם, הם מאוד רוצים – יש כל מיני שיקולים שבגללם יכול להיות שהז'אנר המורכב בדרמה ובדוקו ייפגע, ולכן כן צריך לשמור עליו.

אסנת טרבלסי: לעניין הדקות, אם זה יהיה 35 דקות או 30 דקות, על זה אפשר לדבר ואפשר להתגמש במקרים מסוימים, זה לא השאלה.

אסנת טרבלסי: השאלה קודם כול היא האם אנחנו שומרים על מחיר לדקה, שהוא מחיר סביר שאפשר לעבוד בו, ולא המחירים שאליהם הורידו אותנו ושאנשים כבר עובדים בתת-מחיר.

אסנת טרבלסי: זה דבר ראשון.

אסנת טרבלסי: הדבר השני, כן לשמור על הסוגות וכן לשמור על הפקות מורכבות.

אסנת טרבלסי: זהו.

איתן כבל: את זה הבהרתי.

איתן כבל: תודה, גברתי.

דב חנין: גברת טרבלסי, את יכולה לומר לנו איך הייתם רוצים לראות את הסעיף הזה?

דב חנין: אני מתחבר לעמדתך.

דב חנין: אני רוצה לשמוע מה קונקרטית אתם מבקשים.

אסנת טרבלסי: קודם כול, צריכים להיות כללים.

אסנת טרבלסי: מי שמסדיר את הדברים האלה, מול מי שאנחנו עובדים, זה המועצות, גם מועצת הרשות השנייה וגם מועצת הכבלים והלוויין.

אסנת טרבלסי: מבחינתנו במשך השנים מועצת הכבלים והלוויין הצטיינה בשמירה על הז'אנר התיעודי המורכב ועל ז'אנר הדרמה המורכב.

אסנת טרבלסי: הכללים שיש במועצת הכבלים והלוויין הם הכללים שהייתי שמחה שימשיכו בעניין השמירה על הז'אנרים הללו.

עליזה לביא: מה היה במועצת הרשות השנייה?

אסנת טרבלסי: מועצת הרשות השנייה, לפחות בתחום הדוקו, פחות שמרה.

ליאור תמאם: אני מנכ"ל איגוד התסריטאים.

ליאור תמאם: אין ספק שיש אפשרות לשינוי של הכללים בעניין הדקות.

ליאור תמאם: העניין הוא שהסמכות צריכה להיות בידי גורמי המקצוע, שיחליטו האם צריך.

ליאור תמאם: אנחנו בעצמנו אמרנו למועצות שיש מקום להקל בדקות של דרמות, יש מקום לטפל בדברים האלה, אבל לא יהיה נכון שהחוק יגדיר שאין סמכות למועצה לטפל בדברים האלה.

עליזה לביא: זה מה שאנחנו אומרים מהתחלת הדיון, אדוני.

איתמר אביטן: אגיד עוד פעם, כפי שאני אומר- - -

איתן כבל: רק תרגש אותנו אחרי מה שהם דיברו, אל תחזור על הדברים.

אסנת טרבלסי: הוא מהטכנאים, הם לא אמורים לרגש.

אסנת טרבלסי: ..

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה לסכסך, אבל זה היה מעליב...

אסנת טרבלסי: הטכנאים חשובים.

איתמר אביטן: לקבוע במסגרת החוק דברים שלא ניתן לשנות אותם – הרי בשביל זה הוקמו המועצות.

איתמר אביטן: אבל אגיד עוד פעם, ושוב כנראה דבריי יהיו חריפים אז נא לעצור ולשבת בכיסאות, מכיוון שמטרת העל פה היא פגיעה במועצות ולא באמת הצורך הציבורי, או אם יתחלפו ז'אנרים או ייכנסו ז'אנרים, הרי מה נעשה?

איתמר אביטן: נתכנס פה עוד פעם עם היושב-ראש ונגיד לו: "תשמע, נכנס ז'אנר חדש, בוא תתחיל להתעסק בזה"?

איתמר אביטן: בשביל זה יש את המועצות.

איתמר אביטן: אם המטרה היא לפרק את המועצות, תגידו שהדיון פה הוא על פירוק המועצות, ואז מנסים להוריד מסמכויותיהן.

איתמר אביטן: חברי הכנסת, אם המטרה היא לפרק את המועצות אז לפחות שיבואו וישימו את זה על השולחן ולא ינסו להגיד: "אני מנסה להוריד מפה ומשם".

איתמר אביטן: הרי זה כל הסיפור.

איתמר אביטן: המועצות בסופו של דבר שומרות על היצירה הישראלית, שומרות על הצרכים של הציבור הישראלי, מה הוא רואה, איך הוא רואה, כמה הוא יראה.

איתמר אביטן: נורא מזלזלים בעניין הזמנים אבל אולי יש בזה איזו מהות מקצועית.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי, אחרת לא יראו כלום בישראל.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: העניין ברור.

אופיר ביתן: אני מן הרשות השנייה.

אופיר ביתן: קודם כול, אני מתחבר למה שאיתמר אביטן אמר לגבי הסוגות.

אופיר ביתן: צריך להשאיר את זה בידי המועצה.

אופיר ביתן: ייתכן שיהיו סוגות חדשות.

אופיר ביתן: היום סרט תעודה מוגדר בכללי הרשות ולא בחוק.

אופיר ביתן: אם אנחנו רוצים שיישארו סרטי תעודה, כדאי להגדיר אותם בחוק.

איתמר אביטן: הוא צריך להישאר במסגרת הכללים.

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה, העניין ברור.

אופיר ביתן: לעניין משך היצירות – לדעתנו זה חשוב.

אופיר ביתן: אם משרד האוצר או מישהו אחר חושב שיש עיוות רגולטורי כזה או אחר, למשל בקביעה על 35 דקות, שאז סדרה שנמשכת 33 דקות לא הכרנו בה, או משהו מעין זה, אז אפשר לבוא, יש דרך, יש כללים, יש מועצה.

אופיר ביתן: אי אפשר לשפוך את התינוק עם המים ולהגיד: "אז עכשיו לא נקבע כלום".

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: האם מישהו מן הערוצים המסחריים רוצה להתייחס ולומר משהו בעניין הזה?

איתן כבל: לא חייבים.

איתן כבל: אלא אם כן אתם מפחדים מיוליה שמאלוב ברקוביץ.

איתן כבל: ..

קריאה: היא לא נמצא פה כעת.

איתן כבל: אבל יודיעו לה בטוח.

איתן כבל: אתם מפחדים מיוליה שמאלוב ברקוביץ גם בזה?...

איתן כבל: אני רק אמרתי.

רעיה עדני: אפשר להגיב למה שנאמר?

רעיה עדני: כי נאמרו דברים לא נכונים.

איתן כבל: רעיה עדני, אאפשר לך בהמשך.

איתן כבל: חברים יקרים, יש לנו לוח זמנים צפוף.

איתן כבל: בבקשה, בואו נהיה "מהודקים" גם בתגובות שלנו.

איתן כבל: בבקשה, עליזה לביא, ולאחר מכן דב חנין.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

עליזה לביא: אתמול ביקשתי דוגמאות על הפרסומות.

עליזה לביא: קיבלתי כמה דוגמאות מן הנציגות של משרד האוצר, שבאמת לא "התכתבו" עם כל מה שדיברנו כאן.

עליזה לביא: היום שאלתי, ואמרת שזה נשען על כמה דוגמאות של סרטים.

עליזה לביא: אשמח מאוד שתפרטי שוב את הדוגמאות שהובילו להבנה שלכם.

עליזה לביא: באמת, אני לא רוצה חלילה לזלזל בעבודה שלכם, אבל לתחושתי, שהולכת ומתחזקת מדיון לדיון, ההיכרות שלכם עם המאטריה, עם התחום, עם ההשלכות, היא מזערית.

רעיה עדני: את יכולה בבקשה להפסיק לזלזל בעבודה המקצועית שאנחנו עושים?

עליזה לביא: לא, היא לא מקצועית.

רעיה עדני: את מזלזלת בנו דיון אחר דיון אחר דיון.

רעיה עדני: עבדנו קשה מאוד.

עליזה לביא: לא רואים את זה.

רעיה עדני: לא אחת אנחנו, עם הממשלה, ישבנו עם כל אחת מן המועצות.

עליזה לביא: אל תעני לי עכשיו.

עליזה לביא: עכשיו אני מדברת.

רעיה עדני: יש מחלוקות מקצועיות.

רעיה עדני: את אומרת את זה בכל פעם מחדש.

עליזה לביא: כשאת מדברת את החוסר ידע שלך אני נזעקת.

רעיה עדני: לא לזלזל בעבודה המקצועית שלנו בבקשה.

איתן כבל: חברות וחברים, בואו לא נפריז עכשיו.

איתן כבל: תסלחו לי שם, מה זה?

איתן כבל: אתם רוצים שאנהל כאן את הדיון רק עם חברי כנסת?

איתן כבל: זה לא דבר מופרך.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר, ואני אומר גם לך, רעיה עדני, אני לא מתכוון שכל דבר שיאמר חבר כנסת אוציא לו "כרטיס צהוב".

איתן כבל: בסוף, הוא גם איש ציבור.

איתן כבל: כשחשבתי לנכון שמי מהדוברים כאן מפריז – שזו הייתה עליזה לביא פעם אחת, ופעם אחרת כשהייתה כאן יפעת שאשא ביטון – הבעתי את הדברים שלי בצורה ברורה מאוד.

איתן כבל: אבל חברים, בואו לא נעבור כאן על כל דבר עם פלס מים.

איתן כבל: היא חושבת שלא נעשתה פה עבודה.

איתן כבל: לגיטימי שהיא תגיד את זה.

איתן כבל: זה לא כי היא זלזלה, אלא כי היא אולי חושבת שהיה אפשר לעשות עבודה עוד יותר טובה והיא לא נעשתה מספיק.

איתן כבל: בבקשה, די עם ההליכות והנימוסים האלה.

איתן כבל: חברים, בואו נתעסק במהות.

איתן כבל: אני מגן עליך, רעיה עדני, אבל אל תשימו אותי להיות סוג של גננת, אין לי הכשרה כזאת.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

עליזה לביא: מעבר לכול, אני נציגת ציבור וכשאני רואה חוסר עבודה מקצועית בתחום של משרד, שאין בו הבנה לגבי כל התחום והשוק וההשלכות, ואני לא מצליחה להבין למה בכלל זה נכנס כסעיף פה – ודיברנו על זה כבר קודם – שוב אני רואה את אותה הגברת בשינוי אדרת.

עליזה לביא: בשביל מה חקיקה על מספר דקות?

עליזה לביא: אין לכם מה לעשות באגף התקציבים?

עליזה לביא: אני לא מצליחה להבין.

עליזה לביא: לשם מה נכנסתם לזה?

עליזה לביא: בחוסר ידע, בחוסר הבנה.

עליזה לביא: אתם מובילים לכשל בעניין הזה.

עליזה לביא: לשם מה אתם נכנסים לזה?

עליזה לביא: למה בחקיקה?

איתן כבל: תודה, גברתי.

עליזה לביא: יש מועצת רשות שנייה.

עליזה לביא: רגע, אדוני.

איתן כבל: לפחות עליי על תצעקי.

עליזה לביא: אני לא צועקת, אבל דקה, תן לי לפחות את המעט.

עליזה לביא: אנחנו עושים המון מאמצים להגיע לדיון בוועדה ובמקביל נעשים עוד דברים.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

עליזה לביא: אני לא מצליחה להבין לאורך כל הדרך – אם רוצים לשנות ורוצים לחשוב, אני לא בעד רגולציה חונקת, בטח שלא, אבל אם אתם רוצים באמת לשנות אז תעשו את זה בשום שכל.

עליזה לביא: למה בחוק ההסדרים?

עליזה לביא: למה זה צריך להיכנס כסעיף?

עליזה לביא: שוב אני חוזרת ומבקשת, בואו נוציא את זה, גם כי זה לא ראוי.

עליזה לביא: אני אומרת את זה שוב לפרוטוקול: נעשתה פה עבודה לא מספיק יסודית על ידי משרד האוצר.

עליזה לביא: זה שהן "מתקשקשות" עכשיו ולא מקשיבות- - -

איתן כבל: מה קורה פה?

קורה כאן: ודבר אחרון, מכיוון שאתמול הדוגמאות שהביאו לגבי הפרסומות היו מגוחכות ומביכות אז אני רוצה לשמוע את הדוגמאות שעליהן הידע הרב נשען.

קורה כאן: זה הכול.

קורה כאן: תודה.

רועי פולקמן: אפשר ביקורת מקצועית על העבודה, אבל לא ביקורת אישית.

עליזה לביא: אחרי שלא הקשיבו לדברים שלי, אין לי הערכה.

איתן כבל: בבקשה, את מתייחסת מקצועית, זה בסדר, אבל למה כל הזמן להלקות בהן?

איתן כבל: כבר שמעתי: "אתן לא מקצועיות".

איתן כבל: בסדר, גמרנו.

איתן כבל: לא צריך לחזור על זה כל הזמן.

איתן כבל: זה לא הוגן, לא יפה.

עליזה לביא: גם לא הוגן שלא הקשיבו לדברים שלי.

איתן כבל: נו, באמת.

איתן כבל: בבקשה, דב חנין.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני חייב לומר לכם שמבחינתי הוויכוח הזה הוא לא על שאלה של מקצועיות אלא על שאלה של השקפה.

דב חנין: אני חושב שלא נכון להפחית בצורה כזאת את הרגולציה.

דב חנין: גברת עדני, אני ממש לא נכנס אתך לוויכוח על השאלה מה יותר מקצועי ופחות מקצועי.

דב חנין: השאלה היא שאלה של תפיסה ושל השקפה.

איתן כבל: נכון.

דב חנין: במקום הזה, אני אומר, אדוני, בהמשך לדברים שנאמרו כאן על ידי נציגי היוצרים, אני חושש מאוד שאנחנו הולכים למהלך חפוז מאוד שהתוצאה שלו בסופו של דבר תהיה נזק ליצירה הישראלית.

דב חנין: זו יצירה יקרה מאוד, מאוד-מאוד איכותית, שנעשתה על ידי אנשים בתוך הרקמה המאוד-מאוד מסוימת שקיימת היום.

דב חנין: עכשיו פתאום מציעים לנו לחתוך את הרקמה הזאת, לעשות איזשהו ניתוח, להוציא את המוח החוצה, ואומרים לנו שהגוף ימשיך לעבוד.

דב חנין: אני פשוט מפחד מזה.

דב חנין: ולכן אני מציע, אני נשאר באותו נוסח שהצעתי בדיונים הקודמים, שבעצם מציע להדגיש בדיוק את ההיפך – מה שהממשלה מציעה לעשות, אני מציע להדגיש שדווקא את כל הדברים האלה אני כן רוצה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: שירה גרינברג, בבקשה.

שירה גרינברג: קודם כול, רציתי לחדד מספר דברים.

שירה גרינברג: אחד, רק כדי שלא ישתמע, שלא יחשבו אחרת – ודרך אגב, אנחנו אלה שייצגנו הכי הרבה במסגרת החקיקה הקודמת של קיש את זה שצריך לשמור על היצירה הישראלית.

שירה גרינברג: אנחנו עדיין חושבים כך – אנחנו שומרים על ההיקפים, אנחנו שומרים על הסוגה העילית ואנחנו שומרים על כך שהיצירה שתיעשה תהיה יצירה איכותית לגמרי.

שירה גרינברג: הנושא של מורכב או לא מורכב הוא לא לסעיף הזה.

שירה גרינברג: אנחנו מדברים עכשיו על הרשות השנייה, לא על המועצה.

אסנת טרבלסי: זה אותו דבר.

איתן כבל: חברים יקרים, אני רוצה להכריע.

איתן כבל: די, מספיק, הבנו.

שירה גרינברג: לגבי ההגדרה – חוק הרשות השנייה מדבר על סוגה עילית.

שירה גרינברג: המשמעות מבחינתנו של סוגה עילית היא יצירות שהעלות שלהן משמעותית.

שירה גרינברג: כלומר, כשל השוק שעליו צריך להטיל רגולציה, לשיטתנו, הוא כשל שוק שתהיה חובה לעשות הפקה אבל ילכו ויעשו הפקות זולות וזה מה שבסוף נקבל על המסך.

שירה גרינברג: לכן המחויבות הרגולטורית שקיימת ושנועדה לטפל בכשלי השוק צריכה לטפל בכשל השוק.

שירה גרינברג: לשיטתנו, כשל השוק הוא זה שחייבים להבטיח שהסוגה העילית, שהיא המחויבות שכופים, תיעשה באופן הזה, שתהיה עלות משמעותית, שבאמת נראה סוגה איכותית.

שירה גרינברג: זה לשיטתנו התרגום כאן של ההגדרה.

איתן כבל: אני רוצה להתייחס לדברים.

איתן כבל: אני אומר את זה מעבר לאמירה של חברי הכנסת.

איתן כבל: אני חושב שהסעיף הזה לא מקדם בשום דבר את העניין, ואסביר אל מה אני מתכוון.

איתן כבל: זה מסוג הסעיפים של "כוונותיך רצויות אך מעשיך אינם רצויים".

איתן כבל: אם את אומרת לי שנאותוּת ההפקה צריכה להישמר, אז מה, אכין סעיף שלם בשביל לקבוע דקות?

רעיה עדני: לא, נראה לי שיש איזו אי-הבנה של הסעיף.

רעיה עדני: אולי אפשר לחדד שוב.

קריאה: אבל זה בדיוק המשמעות של הסעיף.

קריאה: אמרנו שתובטח הנאותוּת.

קריאה: בשביל זה הם עושים את הסעיף, בשביל שלא יקרה מה שאתה מתאר.

איתן כבל: אם אין ויכוח על נאותוּת הפקה, אין ויכוח על אי פגיעה ביצירה הישראלית, אז מה נשאר?

רעיה עדני: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.

רעיה עדני: אנחנו מציעים לבטל- - -

איתן כבל: גם ההשקעה- - -

רעיה עדני: אולי אקרא אחד לאחד את מה שאנחנו מציעים לבטל.

איתמר אביטן: השקעה במה?

איתמר אביטן: נו, באמת.

רעיה עדני: אנחנו לא מציעים בכלל לפגוע בהפקה.

רעיה עדני: אנחנו מציעים לבטל את הסמכות לקבוע את זמן השידור כדי שהערוצים והפלטפורמות יוכלו לבחור בעצמם מתי לשדר את ההפקה, את מועד השידור, את שיבוץ התוכנית, באיזה ערוץ, באיזה מקום, את תתי הסוגות.

איילת נחמיאס ורבין: למה זה צריך לבוא בחקיקה ראשית?

רעיה עדני: אסביר לך למה זה צריך לבוא בחקיקה ראשית, כי אחרת המועצות קובעות את זה.

איילת נחמיאס ורבין: את מינית מועצות.

רעיה עדני: מינינו מועצות אבל אנחנו רוצים להגדיל את הסמכויות שלהן.

רעיה עדני: אם יש הסכמה שלא צריך לקבוע את הדקות אז אין סיבה להשאיר למועצות סמכות לקבוע כמה דקות זה דרמה.

רועי פולקמן: אין הסכמה לעצם הרעיון הזה.

רעיה עדני: כל מי שמכיר את עולם הרגולציה בטלוויזיה יודע שזה סופר מדוקדק ולכן צריך לצמצם את היקף הרגולציה.

עליזה לביא: למה רק את חושבת כך?

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת להעיר.

איילת נחמיאס ורבין: רעיה עדני, אני מצטערת להגיד לך, אני מכירה רגולציה בטלוויזיה ונאלצתי גם לפעול לפיה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לומר לך שאין היגיון.

איילת נחמיאס ורבין: אני הולכת למקום קיצוני: אז בואו תבטלו את המועצות, תבטלו את הרשות השנייה, תבטלו את מועצת הכבלים והלוויין.

עליזה לביא: זה מה שאמרנו קודם.

רעיה עדני: הרגולציה חשובה מאוד.

רעיה עדני: זה פשוט לא- - -

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: אני מעלה את זה להצבעה.

איתן כבל: אני מתנגד לסעיף באופן שבו הוא הובא.

איתן כבל: טעיתם באופן שהעליתם את הסעיף.

איתן כבל: הייתם צריכים להעלות את הסעיף בצורה הבאה: לא לפתוח את כל הדיון.

איתן כבל: אילו הייתם נוגעים אך ורק בכל הנוגע – דרך אגב, אני יודע להתחבר לזה – שזה לא צריך להיות הסמכות של המועצה, עם כל הכבוד ליוליה שמאלוב ברקוביץ וחבריה, להגיד מתי תוכנית תשודר, באיזו שעה, אלא אם כן מדובר – ולזה כבר הסכמנו – בעניין של פגיעה בחלשים וכן הלאה.

איתן כבל: הנוסח כפי שמובא כאן- - -

אתי בנדלר: אני מבקשת להתייחס.

איתן כבל: אאפשר לגברתי.

איתן כבל: אני יכול לסיים את הדברים שלי?

איתן כבל: אני מנסה לקצר בדברים, גם שלי, גם כי אני רוצה לעמוד בלוח הזמנים שקבענו, גם כי כבר דנו וטחנו את הדברים האלה.

איתן כבל: רק מפאת כבודכם אני נותן להעלות את הנקודות אבל מתחילה "חפירה", כאילו זה עולה כאן בפעם הראשונה.

איתן כבל: אני הולך להצביע על זה עכשיו.

איתן כבל: הנוסח כפי שהובא עכשיו, ברגע שצריך להסביר לי אותו הוא כבר לא "מתכתב" עם מה שאני צריך.

איתן כבל: אם עד מחר תביאו לי סעיף משופץ ומתוקן – ותיכף אאפשר לגברתי לומר את אשר היא רוצה – שיודע לגעת בעניינים עצמם, שאפשר להתווכח עליהם.

איתן כבל: אבל פה זה סעיף שמתחיל במשפך כזה רחב והוא בצדק מעלה אצל חברי הכנסת חששות.

איתן כבל: גם אצלי, כאשר קראתי אותו בפעם הראשונה, ורעיה עדני ושירה גרינברג לא נמצאות על ידי כל הזמן כדי להסביר לי.

איתן כבל: אני לא צריך שיסבירו לי.

איתן כבל: אני צריך סעיף שיודע לגעת במוקד העניין.

איתן כבל: אני מאלה שסבורים – אני לא רוצה לדבר בשם חברותיי וחבריי, אבל אני כן יודע לומר: סליחה, בכל הכבוד, לא צריך להתערב מתי תוכנית תשודר וכן הלאה.

שירה גרינברג: אבל זה מה שכתוב כאן.

איתן כבל: זה לא מובהר לנו.

אתי בנדלר: בכל זאת, ברשותך, אני רוצה לומר משהו לגבי טכניקת החקיקה, או טכניקה של כתיבת דברים בחקיקה, כדי שהוועדה תקבל את החלטתה כאשר היא תקבל, אבל כדי להסביר בכל זאת מה כתוב כאן.

אתי בנדלר: סעיף 24, כפי שאמרתי, עניינו בסמכות המועצה לקבוע כללים.

אתי בנדלר: יש פסקאות שונות שמדברות על הנושאים שבקשר אליהם ייקבעו כללים.

אתי בנדלר: אחד מן הנושאים, ואני קוראת שוב את הרישה: "המועצה תקבע כללים, בכפוף להוראות התוספת השנייה, בשים לב לתפקידה לפי חוק זה, כמפורט להלן", וכאן יש רשימה של נושאים.

אתי בנדלר: הנוסח היום בקשר לסוגות, או להשקעה בהפקות, אומר כדלקמן: "השקעה בהפקות מקומיות ובתוכניות סוגה עילית ואופן ההכרה בהן".

אתי בנדלר: הסמכות הזאת תישאר כפי שהיא כתובה עכשיו, אבל הם מציעים להוסיף כאן: "ובכלל זה לעניין עלות שעת הפקה", שיהיה ברור.

אתי בנדלר: עכשיו הם אומרים, במסגרת הכללים שמתייחסים להשקעה בהפקות מקומיות ובתוכניות סוגה עילית ואופן ההכרה בהם, לרבות לעניין עלות שעות הפקה, הם רוצים להגדיר: אבל אל תתייחסו לנושאים אלה ואלה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, הסמכות היא רחבה, אבל הם אומרים: אנחנו מצמצמים אותה במידה מסוימת בנושאים האלה, וכאן יש את הרשימה של הדברים.

אתי בנדלר: בחלק מן הדברים אני חושבת שלא הייתה מחלוקת, ואני קוראת: "ואולם, לא ייקבעו לפי פסקה זו כללים בעניין קביעת זמן השידור" – הבנתי שבנושא הזה יש קונצנזוס רחב, שאם מיעטו את הסמכות לקבוע את לוחות השידור אז גם אין מקום לקבוע את זמן השידור או מועד השידור ושיבוץ תוכניות.

אתי בנדלר: הוסיפו כאן "סוגי התוכניות וסוגות התוכניות כאמור ונושאיהן" – זו המחלוקת העיקרית כרגע, האם למעט גם את זה מסמכות המועצה – "אורך התוכניות האמורות וקהל היעד שלהן".

אתי בנדלר: עכשיו השאלה היא האם רוצים להשאיר למועצה – ואני משאירה את זה לגמרי להכרעת הוועדה, אני פשוט מחדדת – סמכות רחבה לגמרי, שכוללת כל מה שהמועצה מעלה על דעתה לקבוע בכללים בקשר להשקעה בסוגה עילית, או שאומרים: אנחנו משאירים לך סמכות, אבל בנושאים אלה ואלה ואלה אל תגעי, למשל מתי לשבץ תוכנית.

אתי בנדלר: השאלה אם את זה אתם רוצים.

שירה גרינברג: הורדנו להם את הסמכות לשבץ.

נגה רובינשטיין: ביקשנו להתבטא.

איתן כבל: אבל שאלתי ואתם לא ביקשתם את רשות הדיבור.

איתן כבל: אנחנו מדברים על סמכויות מועצת הרשות השנייה, במה היא יכולה להתערב, כן או לא.

איתן כבל: אני טוען שהנוסח כפי שהובא עכשיו הוא גורף.

איתן כבל: העובדה שגברת בנדלר הייתה צריכה עכשיו לתת לנו את כל ההסבר המאלף הזה – היא הבעיה.

איתן כבל: אמרתי מה אני מוכן.

איתן כבל: אני מוכן להשאיר פתח.

איתן כבל: אני אצביע על ההצעה הזאת ואני מאפשר לכם, אגיש רביזיה אם אדרש, אם תיתנו לי פתרון שיודע לגעת בעניין.

איתן כבל: נכון לרגע זה, יש כאן הסבר שאני חושש ממנו.

איתן כבל: תאמיני לי, גברתי היועצת המשפטית, אתי בנדלר, שאני מבין היטב את מה שגברתי אומרת, אבל כפי שאני אומר תמיד, אני לא יודע מי מאתנו ימשיך ויהיה באותו תפקיד ויצטרך לתת את ההסבר, אני לא יודע.

עיסאווי פריג': למה אתה מדבר כך?

עיסאווי פריג': אל תתרגש.

איתן כבל: אני מדבר על משהו אחר לגמרי.

איתן כבל: הנוסח כפי שמובא עכשיו, אני מעלה אותו להצבעה.

איתן כבל: התכוונתי לכך שעצם העובדה שכאן יש בינינו פרשנויות שונות לגבי הסעיף, גם אם משרדי האוצר והתקשורת כפי שהם מביאים את הנוסח אלינו מתכוונים למשהו אחר – יתכבדו לחדד את הסעיף הזה.

איתן כבל: אקח על עצמי לעשות רביזיה, אם היא תידרש, אם תיתנו לי הצעה שיודעת להתמקד בנקודה הספציפית שאותה אתם מבקשים להעביר.

איתן כבל: לדעתי הנוסח הנוכחי לא טוב.

רעיה עדני: מה לא טוב בנוסח?

איתן כבל: לא עכשיו, תודה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד תיקון סעיף 24(א) המוצע בפסקה (1)?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – אין

איתן כבל: נמנעים – אין התיקון המוצע בסעיף 24(א)(1) לא נתקבל.

איתן כבל: הסעיף לא נתקבל.

איתן כבל: אני כבר אומר, אם תבואו ותשכנעו אותי, אגיש רביזיה וגם אשכנע את חבריי לשנות את עמדתם בעניין הזה.

איתן כבל: אני שוב אומר, עצם העובדה שאתי בנדלר נדרשה לתת הסבר על ההסבר על ההסבר, כולם מסבירים פה – מבחינתי זה סעיף לא טוב.

איתן כבל: ואני מבין בדיוק אל מה אתם מתכוונים.

אתי בנדלר: עכשיו לגבי פסקה (6).

אתי בנדלר: באותו סעיף שמדבר על סמכות המועצה לקבוע כללים, קיימת פסקה (6) שאומרת: "נושאיהם, סגנונם, תוכנם, היקפם ועיתוים של שידורי פרסומת המותרים לפי חוק זה.

אתי בנדלר: " הממשלה הציעה למחוק את הפסקה הזאת.

אסתי פלדמן: לא פירטנו.

אסתי פלדמן: כתבנו רק "פסקה (6) – תימחק.

אסתי פלדמן: " את פסקה (6) בסעיף 24(א) לחוק הרשות השנייה אנחנו מציעים למחוק.

אסתי פלדמן: אקרא לכם את פסקה (6) עצמה.

אסתי פלדמן: היא מדברת על הכללים שתקבע המועצה "לעניין נושאיהם, סגנונם, תוכנם, היקפם ועיתוים של שידורי פרסומת המותרים לפי חוק זה.

אסתי פלדמן: "

רעיה עדני: מדובר בסעיף שנותן סמכות רחבה מאוד למועצה בעניין תכנים בפרסומות.

רעיה עדני: אנחנו מציעים להשאיר הסדרה בתחום הפרסומות אולם לצמצם אותה, לא להשאיר את הסעיף הרחב אלא להשאיר סעיפים ספציפיים שמופיעים בסעיף 88 לחוק הרשות השנייה, וכן להשאיר סמכות בעניין אתיקה בפרסומות.

רעיה עדני: זה פשוט כדי שתראו את התמונה כולה.

רעיה עדני: הערתם לנו שאנחנו לא מציגים את התמונה כולה, אז התמונה כולה היא שאמנם רשום רק "פסקה (6) – תימחק", אבל הפסקה מצמצמת את הסמכות הרחבה מאוד לעניין כל תכני הפרסומות.

איתן כבל: זה הדוגמה שנתתם אתמול על "מכבי שירותי בריאות".

עליזה לביא: זאת דוגמה לא טובה שניתנה אתמול.

רעיה עדני: היקפי הפרסומות יישארו, הם מוסדרים בסעיף אחר בחוק, ופרט לכך יש סעיף קביעת כללים מפורש לעניין פרסומות, סעיף 88, שאנחנו מציעים להשאיר את כולו.

איתן כבל: מה המהות פה?

עליזה לביא: למה לשנות?

רעיה עדני: יש היום סמכות למועצה להתערב בכל דבר שהיא חפצה בו בעניין של פרסומות.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה לא נכון.

איתן כבל: תסלחי לי, גברתי, אני לא מאפשר לאף אחד להעיר פרט לחברי הכנסת, אני לא מאפשר מעבר.

איתן כבל: "טחנו" את זה, הבעתם את עמדתכם די והותר.

איתן כבל: די.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': חשבתי שאולי שכחת.

איתן כבל: לא שכחתי כלום.

רעיה עדני: הסעיף משאיר סמכות רחבה מאוד ושיקול דעת רחב מאוד למועצה.

רעיה עדני: אנחנו מציעים לצמצם את שיקול הדעת ולהשאיר למועצה סמכות בעניינים ספציפיים, שאנחנו חושבים שהם מייצגים את האינטרס הציבורי המהותי, ולא שהמועצה תוכל להתערב בכל נושא שהוא בעניין פרסומות.

רעיה עדני: זו ההצעה.

עיסאווי פריג': אפשר להציג דוגמה לדברים שאתם לא רוצים שיהיו בסמכות המועצה?

איתן כבל: היא הציגה כבר אתמול את הדוגמאות.

איתן כבל: לשיטתי, הן דוגמאות לא טובות.

עליזה לביא: אנחנו ממשיכים את הדיון שהיה כאן אתמול, כולל הדוגמאות שניתנו.

עליזה לביא: אני מזכירה שוב, גם למי שלא היה כאן אתמול, דנו איך בכלל מגיעות תלונות ואיך פותחים בכל מיני הערות ומחיקה של פרסומות ועוד ועוד.

עליזה לביא: זה מגיע רק אחרי שיש פנייה מין הציבור.

עליזה לביא: אני באה עם הרבה מאוד ניסיון כחברת מועצת הרשות השנייה לשעבר.

עליזה לביא: אני לא ראיתי שהייתה אינפלציה.

עליזה לביא: להיפך, אנחנו יודעים מה יקרה, ומה היה קודם, לפני הכללים ולפני הסיוע שניתן.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, אני לא מבינה למה צריך את הסעיף הזה כאן.

עליזה לביא: אני מבקשת להשאיר את פסקה (6), לא למחוק אותה, להשאיר בידי הידיים האמונות והמקצועיות את ההבנה.

עליזה לביא: הסעיף שהגברת הקריאה בעניין טעם טוב – אתה יודע מה זה טעם טוב?

עליזה לביא: זה נתון לפרשנויות מפה ועד להודעה חדשה.

עליזה לביא: אז בשביל מה?

עליזה לביא: יש עבודה טובה בהקשר הזה.

עליזה לביא: אני מקבלת את התיקון הזה כמחוק.

עליזה לביא: אני מבקשת – ודיברנו על זה אתמול – להשאיר את פסקה (6).

איתן כבל: דב חנין, אתה רוצה להתייחס?

דב חנין: אני מצטרף לעמדתה של חברת הכנסת לביא.

איילת נחמיאס ורבין: גם אני מצטרפת.

עיסאווי פריג': גם אני מצטרף לאותה עמדה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד השארת הסעיף?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – אין

איתן כבל: נמנעים – אין סעיף 15(2)(ב) להצעת החוק, שמציע למחוק את פסקה 24(א)(6) לחוק העיקרי, לא נתקבל.

איתן כבל: הסעיף לא נתקבל.

אתי בנדלר: הפסקה הבאה מתייחסת לתיקון סעיף 28(א), שעוסק בתפקידיו של המנהל.

אתי בנדלר: תציגו את זה, בבקשה.

איתן כבל: דרך אגב, אני רוצה לחזור ולומר, ואני אומר את הדברים בקול וגם לפרוטוקול, שיירשם שאמרתי את זה.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לכם ואני אומר את זה למשרד התקשורת ואני אומר את זה גם לשר התקשורת.

איתן כבל: אין שום מקום לשתי מועצות.

איתן כבל: כל השיח הזה, שהוא כבר באמת שיח ישן, להוציא כל הזמן קטעים, הוא גם אנכרוניסטי.

איתן כבל: צריכה להיות כאן הסדרה אחרת ש"מתכתבת" עם המציאות של היום והיא לא עושה טלאים.

איתן כבל: כשזה טלאי, זה כל הזמן עושה לי גירודים בכל הגוף.

איתן כבל: אני לא מוכן להיות שותף לעשיית טלאים בעניין הזה.

איתן כבל: לכן יהיה נכון אם הממשלה תביא שוב את ההצעה להקמת "ברית המועצות", אבל בידיים נקיות, לא בהכתבה של מי יהיה בסופו של דבר בראש, את מי רוצים ואת מי לא רוצים בתהליך הזה.

עיסאווי פריג': יש לי שאלה.

עיסאווי פריג': אנחנו דנים ברפורמה בתקשורת, וזה חוק הסדרים של הקואליציה.

עיסאווי פריג': למה אף אחד מחברי הקואליציה לא נמצא פה?

איתן כבל: קודם כול, שאלה מצוינת.

איתן כבל: אגיד לך איך הכנסת עובדת: הכנסת לא יכולה לעבוד על פי- - -

עיסאווי פריג': זה לא חשוב להם?

איתן כבל: כנראה.

עליזה לביא: חבר הכנסת פולקמן בא לכאן ואמר שהוא מתנגד.

עיסאווי פריג': הם הביאו את הרפורמה.

איתן כבל: הוא התכוון לא לחבר הכנסת פולקמן.

איתן כבל: הבנתי בדיוק.

עיסאווי פריג': אם זה חשוב להם אז למה הם לא באים לדיון?

איתן כבל: זה לא חשוב להם.

עיסאווי פריג': אז למה מביאים את זה בחוק ההסדרים?

איתן כבל: זה חשוב מקצועית.

איתן כבל: זה לא חשוב להם כפוליטיקאים.

איתן כבל: את הפוליטיקאים זה לא מעניין.

עיסאווי פריג': מקצועית – שיעשו חקיקה רגילה.

עיסאווי פריג': למה שנעשה להם את העבודה שלהם?

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: בבקשה.

אתי בנדלר: הסעיף הבא שדילגנו עליו וחוזרים אליו הוא פסקה (3): תיקון סעיף 28(א), שבו נכתב: "בסעיף 28(א), פסקה (7) – תימחק.

אתי בנדלר: ".

אתי בנדלר: בנוסח המשולב זה מופיע בעמוד 5 למטה: תפקידי המנהל וסמכויותיו.

אתי בנדלר: אסביר מה הוא הנוסח המשולב כדי שמי שמחזיק את זה יבין.

אתי בנדלר: הוכן נוסח משולב של החוק העיקרי עם ההצעות בחוק ההסדרים, כדי שאתם תראו איך ייראה החוק אם ההצעות הכלולות בחוק ההסדרים יתקבלו.

אתי בנדלר: לכן זה מופיע כמחוק, כי ההצעה היא למחוק את אותה פסקה.

בסעיף 28: "(א) המנהל אחראי לניהול השוטף של ענייני הרשות ותפקידיו, בין היתר, יהיו: ... (7) לקיים במועדים שייקבעו סקרי צפייה והאזנה לשידורים ולהודיע ברבים את תוצאות הסקרים.

בסעיף 28: " הייתה כאן התבטאות של- - -

איתן כבל: אני רוצה להתייחס לזה.

איתן כבל: גברתי, אתי בנדלר, ביקשתי את עזרתך בעניין הזה, ואבהיר את הדברים בקול.

איתן כבל: הייתה התייחסות של חבר הכנסת עיסאווי פריג' ושל חבר הכנסת אחמד טיבי, כל אחד בנפרד העלה את העניין הזה פה בוועדה, לגבי ועדת המדרוג.

איתן כבל: חבר הכנסת פריג' אפילו הגדיל לעשות ושלח כתבה תוך כדי הדיון, שמתייחסת לעובדה שהאוכלוסייה הערבית איננה נדגמת ברייטינג.

איתן כבל: התשובה הייתה כזו, והיא מתחברת לגמרי.

איתן כבל: חבר הכנסת פריג' שלח את אותה כתבה והייתה שאלה, שעל בסיסה התקדמנו, והיא "התכתבה" עם הסעיף של מה נדרש, שמועצת הכבלים והלוויין חברה בתוך אותה ועדה.

חי שגב: אנחנו לא חברים בה.

איתן כבל: אז מי חבר שם?

איתן כבל: הרשות השנייה, סליחה, אני מתנצל.

איתן כבל: שהרשות היא חלק מהוועדה ולשם מה צריך.

איתן כבל: ביקשה המדינה להוציא אותם מתוך התהליך הזה כי זה לא עניינם.

עיסאווי פריג': אבל ועדת המדרוג קובעת.

איתן כבל: לא משנה.

עיסאווי פריג': אני מבין, היא לא סטטוטורית.

איתן כבל: אני מנסה לתת מענה למה שאדוני רוצה, לפחות אנסה, ואני מקווה שאצליח לשים לזה אחיזה משפטית.

איתן כבל: מכיוון שמדובר בעניין וולונטרי אז אין כאן אמירה שאני יכול בחוק לקבוע או להגדיר, לחייב שתחיל את המגזר הערבי.

איתן כבל: התקשרתי בטלפון ליועצת המשפטית וביקשתי ממנה חוות דעת.

איתן כבל: שאלתי אותה ואמרתי לה שזה לא נראה לי, אני רוצה לתקן את זה.

איתן כבל: אני חושב שהטענה של חברי הכנסת פריג' וטיבי מצריכה טיפול ותיקון.

איתן כבל: היא נתנה לי הרצאה משפטית בעניין– וכאן אני מבקש את גברתי שתיתן התייחסות – ובסיומה נאמר שהעובדה שאנחנו לא נבטל את החברות של הרשות השנייה בתוך ועדת המדרוג, דרך זה אולי בחקיקה ניתן לקבוע מה אנחנו מצפים מהם בתוך ועדת המדרוג, אולי בתהליך הזה נצליח לייצר שינוי.

איתן כבל: אני לא בטוח, זו רק מחשבה.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

אתי בנדלר: העליתי את האפשרות וכמובן לא קיבלתי עדיין תגובה של משרדי הממשלה ולכן חשוב מאוד שהם יתייחסו לעניין.

איתן כבל: ואם צריך שנמתין עם זה אפילו עד מחר, נמתין.

איתן כבל: העניין הזה מספיק חשוב.

עיסאווי פריג': זאת ההזדמנות.

עיסאווי פריג': זה הכי חשוב לי בכל החוק.

אתי בנדלר: בנוסח שמופיע היום, שמוצע למחוק, כתוב "לקיים במועדים שייקבעו" – אגב, לא ברור על ידי מי ייקבעו – "סקרי צפייה והאזנה לשידורים ולהודיע ברבים את תוצאות הסקרים".

אתי בנדלר: הייתי מוסיפה: "ובלבד שכל סקר צפייה והאזנה יתייחס לכלל האוכלוסייה בישראל", לרבות כל המגזרים.

אתי בנדלר: פשוט לכתוב את זה ברחל בתך הקטנה.

אתי בנדלר: בכל מקרה, אני לא יודעת אם יש צורך במילים "במועדים שייקבעו" כי זה סתום ולא ברור מי אמור לקבוע את זה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני מסכימה עם הדברים שאומרת היועצת המשפטית לוועדה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אין ספק שאנחנו צריכים לדאוג לאינטרסים של כל האוכלוסיות, מה גם ש"האלא טי.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': וי" עובר עכשיו אלינו ועל אחת כמה וכמה יהיה חלק חשוב מאוד מבחינתנו לטפל בזה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': העניין הוא, אנחנו לא רוצים שתְקֵבעו את הרשות, שהיא חייבת או לא חייבת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': הסעיף הזה בעצם מאפשר לנו היום- - -

איתן כבל: כפרה עליך, אנחנו באים לקראתך ואת גם מכתיבה לנו מה ייכתב?

איתן כבל: באמת, זה "באקסטרים".

איתן כבל: ..

יוליה שמאלוב ברקוביץ': רק רגע, תן לי להסביר את עצמי.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': את בעצם רוצה להוסיף- - -

איתן כבל: אני אבהיר כי שמתי לב שיצאת מן הנתיב.

איתן כבל: ההצעה שעולה כאן אומרת שאין מקום שהרשות השנייה תהיה חלק מוועדת המדרוג.

איתן כבל: קודם כול, יש הצעה כזו.

איתן כבל: בלי קשר לזה, עלה על ידי חברי הכנסת עניין המדרוג.

איתן כבל: נערך כאן דיון ובעקבותיו הייתה תשובה מקצועית, ובעקבות זאת הלכתי לנסות לעשות בירורים מקצועיים סביב השאלה הזאת.

איתן כבל: מה שיכול לסייע לנו בעניין זה השארת הסעיף, דהיינו לא להוציא אתכם, ובחקיקה להוסיף חובה.

אתי בנדלר: להוסיף חובה, שאם יש סקר האזנה וצפייה, הוא יתייחס לכלל האוכלוסייה בישראל.

איתן כבל: אני מבקש לשמוע התייחסויות.

עיסאווי פריג': איתן כבל, רק אחזק אותך.

עיסאווי פריג': הדבר הטוב היחיד שיכול לצאת מהרפורמה הזאת, שסוף סוף נתחיל להתייחס בחישוב הרייטינג לכלל האוכלוסייה במדינת ישראל.

עיסאווי פריג': במשך שנים רבות ועדת המדרוג הדירה את האוכלוסייה הערבית והגיע הזמן לתקן.

עיסאווי פריג': איתן כבל, אני מתעקש על זה.

עיסאווי פריג': אנחנו עכשיו נמצאים בתקופת פורים ולקראת בחירות חדשות.

עיסאווי פריג': אם לא נקדם את זה, זה לא יתקדם אף פעם.

עיסאווי פריג': אני מעריך את העמידה שלך.

עיסאווי פריג': חברים, אני מתעקש שזה יקבל ביטוי ברפורמה הזאת.

עיסאווי פריג': סוף למידור.

עיסאווי פריג': הערבים הם חלק מן הציבוריוּת הישראלית והם צריכים להילקח בחשבון.

עיסאווי פריג': זה קריטי.

עיסאווי פריג': אני מתכוון ללכת עד הסוף בעניין הזה.

איתן כבל: תודה, חבר הכנסת פריג'.

איתן כבל: התייחסויות, בבקשה.

רעיה עדני: אנחנו לא מתנגדים להצעה של היועצת המשפטית לוועדה.

חי שגב: אפשר להציע משהו?

איתן כבל: אם זה לא יקלקל לנו, אשמח.

חי שגב: להיפך, אני רוצה לעזור בכובעי שמתמחה בשיטות מחקר.

חי שגב: האם הכוונה פה היא שהסקר ייצג את כלל האוכלוסייה בישראל?

חי שגב: זאת הכוונה של חברי הכנסת?

איתן כבל: אגיד לך מה הבעיה שלי עם "כלל ישראל".

איתן כבל: אני לא סטטיסטיקאי, הייתי גם חלש בסטטיסטיקה, אבל אני לא רוצה שייווצר מצב שאנחנו נבוא להכניס אוכלוסייה מסוימת ופתאום נעשה דרמה גדולה מדי מן האופן שבו ועדת המדרוג אמורה לדגום את הרייטינג.

איתן כבל: לכן אם היה מתאפשר אפילו לסמן באופן ברור מאוד, ולומר – כי על זה אנחנו מדברים, בעברית מדוברת.

חי שגב: אני יכולה להציע שני נוסחים אלטרנטיביים?

חי שגב: או "שישקף" או "שייצג".

איתן כבל: אני רוצה שייאמר בצורה מפורשת שמדובר באוכלוסייה הערבית, או דוברת השפה הערבית.

אתי בנדלר: "ייצג את כלל האוכלוסייה בישראל" – זה עדיף.

חי שגב: הצעתי, במקום "שיתייחס", לומר "שישקף", או לחילופין "שייצג".

אתי בנדלר: "ייצג את כלל האוכלוסייה בישראל" – אני חושבת שזה עדיף.

אתי בנדלר: עכשיו אני מבקשת עוד שני תיקונים.

אתי בנדלר: אני לא יודעת אם הוא מקיים את סקרי הצפייה וההאזנה, המנהל, או שהוא משתתף במנגנון שקובע סקרים כאלה.

אתי בנדלר: ולכן, בוודאי לא "במועדים שייקבעו" כי אנחנו לא יודעים מי קובע את המועדים.

אתי בנדלר: אז אולי במקום "לקיים במועדים שייקבעו" צריך לכתוב "להשתתף, או ליטול חלק בסקרים כאלה", משהו כזה.

ניר שויקי: אם לבצע סקרים- - -

איתן כבל: אדוני מנכ"ל הרשות השנייה, אאפשר לך.

איתן כבל: זה נהיה קל יותר כשמדברים בצורה מסודרת.

איתן כבל: היא תקרא את הנוסח ואז אדוני יוכל להתייחס אם זה מצריך תיקון.

אתי בנדלר: וכמובן אני מזכירה, כמו בכל נוסח, אנחנו מעבדים את הנוסח הסופי אחרי שהוועדה מאשרת.

עיסאווי פריג': אני מקבל את זה.

עיסאווי פריג': אבל, אדוני היושב-ראש, תן לי לחשוב בקול רם.

עיסאווי פריג': יש לנו את לפ"מ, שעובדת מול ועדת המדרוג ומתכלל ומחלקת את כל העניינים שלה לפי מה שהיא מקבלת מוועדת המדרוג.

עיסאווי פריג': אתה אומר שזו ועדה וולונטרית, לא סטטוטורית.

עיסאווי פריג': אבל הלפ"מ, שהיא גוף סטטוטורי, מסתמכת על הנתונים של ועדת המדרוג.

איתן כבל: לא הבנת.

איתן כבל: הבנתי את מה שאדוני שואל.

איתן כבל: הרי מה הנקודה?

איתן כבל: מבחינת הלפ"מ אין בעיה אם ועדת המדרוג היא סטטוטורית או לא סטטוטורית.

איתן כבל: הבעיה שלה הייתה שהמגזר הערבי פשוט לא נדגם.

עיסאווי פריג': למה היא מאמצת את התוצאות שמפרסמת ועדת המדרוג?

עיסאווי פריג': היא גוף ממשלתי.

איתן כבל: אין גוף אחר שעושה את זה כרגע ולכן זה המקום היחיד, כי בסוף זה כלי כלכלי.

עיסאווי פריג': אם כך, אנחנו נחייב את הרשות השנייה לעשות.

איתן כבל: אי אפשר לחייב.

איתן כבל: האמן לי, עשיתי כבר כברת דרך, הכנסתי את זה לחוק, סמוך עליי בעניין הזה.

איתן כבל: אל תלך יותר ממה שנדרש.

איתן כבל: מה שביקשת, שערביי ישראל יהיו חלק מתוך זה.

עיסאווי פריג': אבל אני רוצה שזה ישליך על ועדת המדרוג.

חי שגב: הסעיף הזה יפתור לך את הבעיה עם הלפ"מ.

איתן כבל: הלפ"מ לא דוגמת אותך כי אין לה נתונים.

איתן כבל: מעבר לזה, גם ללפ"מ יש אינטרס להציג את הנתונים המלאים.

איתן כבל: פשוט אין לה אותם.

עיסאווי פריג': כי אין אלמנט שיכול לחייב את הרשות השנייה.

עיסאווי פריג': היא יכולה לא לעשות סקרים, אם כך.

איתן כבל: ועדת מדרוג תהיה בכל מקרה.

עיסאווי פריג': ועדת מדרוג זה משהו אחר.

עיסאווי פריג': על פי הסעיף הזה, הרשות השנייה לא חייבת לעשות סקרים, אז היא לא תעשה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לחייב אותה למינימום סקרים.

איתן כבל: מה שחשוב פה זה ועדת המדרוג, ולזה נתנו פתרון.

עיסאווי פריג': נקיים על כך דיון, לא עכשיו.

איתן כבל: מתי שאתה רוצה, אבל אני אומר לך, עכשיו הם יהיו חייבים לחייב ביצוע של מדגם גם במגזר הערבי.

איתן כבל: זה מה שחשוב.

איתן כבל: הסקרים האחרים שהם עושים – יכול להיות שהם סקרים שאין להם דבר וחצי דבר עם העניינים האלה.

עיסאווי פריג': אני רואה בזה תחילתה של דרך אבל עוד לא נחה דעתי, עד שלא אראה את זה קורה.

איתן כבל: גם דעתנו עוד לא נחה.

ניר שויקי: יש לנו בעיה עם הנוסח "ליטול חלק" כי זה לא מאפשר לנו לבצע סקרים באופן עצמאי.

ניר שויקי: זה רלוונטי במיוחד לרדיו כי מעת לעת אנחנו עושים סקרי האזנה לפני מכרזים וכל מיני דברים כאלה.

ניר שויקי: "ליטול חלק", להבנתי, אלא אם כן תבהירו אחרת, זה מצמצם.

ניר שויקי: אז אולי אפשר לכתוב "יקיים או ייטול חלק".

ניר שויקי: אני חושב שזה ייתן מענה.

אתי בנדלר: "לקיים או להשתתף.

אתי בנדלר: "

איתן כבל: זה נותן את שתי האפשרויות.

איתן כבל: אני רוצה להצביע על זה.

נגה רובינשטיין: אם מה שנדרש כאן זה בעצם סקרים בעניין הרדיו, אז בואו נציין שמדובר ברדיו, מכיוון שאין באמת צורך בסקרי צפייה בטלוויזיה.

נגה רובינשטיין: בואו תסבירו מה הצורך.

איתן כבל: הרי גם היום הם יכולים לעשות את זה.

איתן כבל: זה לא תלוי בנו.

איתן כבל: גם היום האפשרות הזאת מתקיימת.

איתן כבל: הם יכולים לעשות סקרים על מה שהם רוצים ואיך שהם רוצים, אני לא מונע את זה מהם היום.

איתן כבל: אותי מעניין לא הסקרים האחרים שהם עושים.

איתן כבל: אותי מעניינת ועדת המדרוג ולכן ביקשתי להעלות את העניין הזה.

נגה רובינשטיין: זה בסדר גמור, אבל בואו נמקד את הסמכות- - -

יוליה שמאלוב ברקוביץ': למה זה מפריע לך?

נגה רובינשטיין: בסוף הרי המימון של כל הדבר הזה- - -

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אנחנו רוצים לשנות גם את המימון.

נגה רובינשטיין: אבל אתם לא משנים את המימון.

נגה רובינשטיין: כאשר תשנו את המימון תרחיבו את הסמכות.

נגה רובינשטיין: כל פעולה שאתם עושים היא על חשבוננו.

נגה רובינשטיין: פעולות שאתם לא חייבים לעשות – אם יש בהן היגיון, מצוין; אם אין בהן צורך, כמו למשל סקרי צפייה בטלוויזיה, אז נוריד את זה.

נגה רובינשטיין: כל מה שנדרש לוועדת המדרוג – בסדר גמור.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אדוני היושב-ראש, אני מבקשת לענות על הטענה.

עיסאווי פריג': נתמקד בוועדת המדרוג.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני חושבת שגברת נגה רובינשטיין קצת התבלבלה פה לגבי מימון.

איתן כבל: כולכם עסוקים כל היום במתן מחמאות וציונים.

נגה רובינשטיין: אני לא עסוקה בזה.

איתן כבל: בואי לא נפתח את זה.

איתן כבל: כבר שמעתי אותך אומרת את זה.

איתן כבל: אני לא נכנס לזה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': הנקודה השנייה, שכאשר הערוצים משלמים עבור כביכול – כפי שאומרת נגה רובינשטיין: "מממנים אותנו", זה חלק מדמי הרישיון שלהם.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אין לה שום זכות להגיד: "אני בעל המאה, אני בעל הדעה".

נגה רובינשטיין: זה לא מה שאני אומרת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה חלק מהתנאי שלהם לקבל רישיון, לצערי הרב מאוד מאוד, לשלם עבור הרישיון.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': מה הרשות עושה בכסף הזה – זה עניין של הרשות.

איתן כבל: אני רוצה להעיר הערה.

איתן כבל: העמדה שלי, בגדול, היא כעמדת הערוצים.

איתן כבל: אני לא פותח את הדיון הזה.

איתן כבל: הם לא צריכים לממן אתכם.

איתן כבל: זה גם תרתי דסתרי, זה בכלל לא מתאים.

איתן כבל: המדינה צריכה יום אחד לקבל את ההחלטה בעניין הזה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': חד-משמעית.

דבורה קמחי: כבר 16 שנים מבטיחים לנו.

איתן כבל: אם זה יהיה "ברית המועצות", אני חושב שזה יצטרך להשתנות.

איתן כבל: זו נקודה אחת.

איתן כבל: אבל אני עדיין רוצה לדעת, האם היום אתם עושים סקרים?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה חלק מפעילות הניהול של גוף כזה או אחר.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': כשצריך – עושים סקרים, כשלא צריך – לא עושים סקרים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אי אפשר להיכנס בצורה כל כך בוטה, כפי שרוצה משרד האוצר, ואני שמחה שאתה לא מקבל את זה, ולהגיד מה יהיה תפקידו של המנהל.

איתן כבל: יחד עם זאת, בעניין הסקרים שהם מעבר לסקרי המדרוג יש לי בעיה, אני אומר לך.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': למה?

איתן כבל: יש לי בעיה בעניין הזה.

איתן כבל: סליחה, אני אומר לך את זה בכנות הכי גדולה.

איתן כבל: אתם מבינים את מה שאני אומר, חברי הכנסת?

איילת נחמיאס ורבין: כן, אני גם מסכימה אתך לגמרי בעניין הזה.

עיסאווי פריג': אני מבין אותך.

עיסאווי פריג': אני אומר בכנות, לי חשוב המדרוג.

עיסאווי פריג': זה הכי חשוב לי.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אתה לא יכול לעשות את זה.

איתן כבל: קודם כול, אני יכול.

איתן כבל: את זוכרת מהתפקיד הקודם שלך.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': נכון.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': התבטאתי לא נכון.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אתה יכול הכול, כמעט הכול.

עיסאווי פריג': בהיעדר חברי קואליציה – אנחנו יכולים הכול.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אתה אפילו לא יודע כמה אתה עוד יכול ואתה עוד לא עושה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': ..

עיסאווי פריג': בזה אני מסכים אתך.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני רוצה להסביר נקודה אחת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': בוועדת קיש דיברנו למשל על שוק הפרסום, כמה כסף, מה התקציבים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': יכול להיות שנצטרך לעשות על כך סקרים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני לא יודעת אם זה סקרי צפייה.

איתן כבל: לא תהיה תוספת תקציב מתקציב הערוצים, נקודה, זה הכול.

איתן כבל: אדוני מנכ"ל הרשות השנייה, לא אהפוך את הסעיף הזה לסעיף של תקציב.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לאדוני, המדינה הציעה בכלל למחוק את הסעיף הזה, לבטל אותו.

איתן כבל: הוא לא סעיף שרבנו עליו כל כך.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, מבחינת חברי הכנסת הייתה הסכמה שאפשר להוציא את המדינה מן העניין הזה.

איתן כבל: אבל רצינו בעת הזו, בעקבות בקשה של חברי הכנסת עיסאווי פריג' ואחמד טיבי, להכניס שינוי.

איתן כבל: אדוני מנכ"ל הרשות השנייה, משפט אחד ואז אביא את זה להצבעה.

ניר שויקי: זה חשוב מאוד.

ניר שויקי: משפט אחד קצר.

ניר שויקי: אני חושב שיש כאן חוסר הבנה על שני דברים.

ניר שויקי: לגבי סקרי האזנה ברדיו – הסעיף הזה פשוט פוגע בפעילות של הרשות.

ניר שויקי: אנחנו רוצים לפעמים לצאת למכרזים, אנחנו צריכים לבדוק כל מיני דברים.

ניר שויקי: אני לא מבין איזה מין דבר זה לפגוע בסמכות הבסיסית שלנו לבחון את זה.

ניר שויקי: מה זאת אומרת?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': למשל אם יש ערוץ חדש.

ניר שויקי: זה דבר אחד, לגבי הרדיו.

ניר שויקי: דבר שני, לגבי המימון של הטלוויזיה – גם הרדיו משלם דמי זיכיון.

ניר שויקי: אז זה גם לא נכון.

ניר שויקי: אני לא חושב שיהיה נכון עכשיו לבוא בחוק ההסדרים ולמנוע מאתנו משהו שנדרש לנו מבחינה מקצועית.

איתן כבל: תסלחו לי, בעניין הזה אני לא מסכים.

איתן כבל: הלכתי אתכם הרבה מעבר למה שחשבתם עד לרגע זה.

איתן כבל: אני מבקש מאוד – אין מצב כזה.

איתן כבל: אם אתם רוצים, תבואו למדינה.

איתן כבל: אתם חלק מן המדינה.

איתן כבל: תגידו לה למשוך את כל הצעות החוק שלה.

איתן כבל: יש גבול כמה אני יכול.

איתן כבל: כל עוד זה עסק בעניינים של סדר ונימוסים ופה חברי כנסת חששו ממה שזה עלול לגרום, ולא ראינו פה את כל תמונת הרוחב, הסכמתי.

איתן כבל: פה, חד-משמעית לא.

איתן כבל: אני מעלה את זה להצבעה.

אתי בנדלר: אדוני, באיזה נוסח?

אתי בנדלר: "לקיים" או "להשתתף"?

איתן כבל: "להשתתף.

איתן כבל: " תודה רבה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד הנוסח כפי שקראה עו"ד בנדלר?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף המתוקן נתקבל.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': רגע, שנייה.

איתן כבל: גברתי, התקדמתי.

איתן כבל: תודה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על נושא באמת רציני מאוד.

איתן כבל: הסעיף הזה כולו היה אמור להימחק.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': עם מי אתה רוצה שעכשיו אשתתף?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': שעכשיו אמצא גוף שיערוך סקרים?

איתן כבל: את יודעת בדיוק למה אני מתכוון.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': לא, אני לא מבינה.

איתן כבל: אם לא, אנחנו נסביר.

איתן כבל: חבריי היוצרים, שכל אחד יעסוק בתפקידו, כל אחד בעניינו שלו.

איתן כבל: לא ביקשתי סיוע.

איתן כבל: נצא כעת להפסקה של חצי שעה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אפשר לצאת בטעם טוב?

איתן כבל: הנושא הבא הוא המש"ב.

קריאה: אפשר לקרוא את הנוסח שהצבעתם עליו?

קריאה: לא הבנו.

לאה ורון: אפשר יהיה לשמוע בהקלטה.

איתן כבל: אתי בנדלר הקריאה אותו כמה וכמה פעמים.

איתן כבל: ההבדל היחיד לעומת הנוסח שהיא הקריאה, שזה יישאר רק "משתתף" ולא "מקיים", זה הכול.

איתן כבל: שלום לכולם, אנחנו מחדשים את הדיון בהצעת החוק שמונחת לפנינו, חוק ההסדרים.

איתן כבל: היינו אמור לעבור לפרק המש"ב (מרכז שידור ובקרה) אבל לפני כן נשמע את ההסתייגויות.

אסתי פלדמן: בעמוד 6, בסעיף 83(ג)(1), בפסקה 15(19) לתיקון לחוק הרשות השנייה, זה סעיף שהתקבל בוועדת קיש, שלגביו הייתה הסתייגות של חברת הכנסת נחמיאס ורבין.

אסתי פלדמן: התיקון שאנחנו מציעים הוא כדלקמן: לקרוא את הסעיף עצמו?

איתן כבל: תזכירי לנו במה דברים אמורים.

רעיה עדני: אסביר.

רעיה עדני: מדובר בסעיף שמתיר תוכן שיווקי.

רעיה עדני: היה דיון האם להכניס דוקומנטרי או לא להכניס דוקומנטרי.

רעיה עדני: במקור לא הוכנס דוקומנטרי והייתה איזו סמכות לשר.

רעיה עדני: אחרי זה הוצע להוסיף דוקומנטרי, ולכן אין שום צורך בסיפה.

רעיה עדני: הדיון אז עבר מהר ולא הספקנו אפילו להסביר שיש צורך למחוק את הסיפה הזאת.

רעיה עדני: לכן אנחנו מציעים למחוק אותה.

אתי בנדלר: זה לא בדיוק ההסתייגות של חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

שירה גרינברג: אני רוצה להשלים.

שירה גרינברג: בסמכות המועצה לגרוע עוד נושאים מתוכן שיווקי, באישור השר.

שירה גרינברג: אנחנו פשוט מורידים את הסיפה של "אישור השר".

אתי בנדלר: ההסתייגות הייתה להשאיר את זה לסמכות המועצה ללא אישור השר.

אתי בנדלר: לא למחוק את כל הסיפה.

שירה גרינברג: זה מה שאני אומרת.

שירה גרינברג: זאת הייתה ההסתייגות שרציתי להסביר.

איילת נחמיאס ורבין: המטרה שלי הייתה שלא תהיה נגיעה או ממשק בין לשכת השר לבין האינטרס המסחרי של מי מן הזכיינים.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שרצינו לשמור.

איתן כבל: זה לגיטימי.

איתן כבל: תודה רבה.

אתי בנדלר: אני רוצה להפנות לפסקה (19) בהצעת החוק, ולומר שזה יהיה בשינוי נוסח.

אתי בנדלר: פסקה (19) המוצעת מתקנת את סעיף 83(ג)(1).

אתי בנדלר: אתם הצעתם למחוק את כל הסעיף.

שירה גרינברג: נכון, את האפשרות בכלל להוסיף.

אתי בנדלר: עכשיו אנחנו משנים את זה.

אתי בנדלר: במקום המילים "השר, בהתייעצות עם המועצה" יבוא "המועצה" – "המועצה רשאית".

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אפשר לשאול שאלה טכנית?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': כביכול משאירים לנו את הסמכות ואני אמורה לשמוח, אבל עדיין אני רוצה לדבר על העיקרון, שלא לפתוח סעיפים שהיו פתוחים אצל קיש.

איתן כבל: אנחנו "מתכתבים" לגמרי אתך.

איתן כבל: אלה דברים שהסכמנו שנטפל בהם כאן.

איתן כבל: אין כאן פתיחה של שום דבר.

איתן כבל: היה את עניין הערוץ הדובר בשפות האמהרית והטיגרינית; יש עוד סעיף שנוגע לזיקה של הדירקטורים.

איתן כבל: נדמה לי שאלה שלושת הדברים.

איתן כבל: זה סוכם וקיבלתי את הבקשה לדון בזה מחדש.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: התיקון נתקבל.

אסתי פלדמן: ההסתייגות השנייה היא בפסקה (26).

אסתי פלדמן: זה פשוט תוספת להגדרה "דירקטור בלתי תלוי".

איתן כבל: זה הסתייגות פולקמן.

אסתי פלדמן: הוספנו עוד ארבעה רכיבים להגדרה "דירקטור בלתי תלוי".

אסתי פלדמן: זה מתייחס לתיקון שנעשה בוועדת קיש לגבי הערוצים הזעירים הייעודיים שמאשרים חדשות אף שאינם חייבים לעשות כן, מרצון.

אסתי פלדמן: הסעיף קובע מי יהיה חבר בדירקטוריון של בעלי רישיון וועדות המשנה לענייני חדשות שימנה הדירקטוריון.

אסתי פלדמן: נקבע שלעניין בעל רישיון זעיר ייעודי – שני דירקטורים בלתי תלויים, ולעניין בעל רישיון זעיר שאינו בעל רישיון זעיר ייעודי –דירקטור בלתי תלוי אחד.

איתן כבל: יוליה שמאלוב ברקוביץ, את התקשרת ליואב קיש?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': לא אני.

איתן כבל: מי שהתקשר כאן ליואב קיש "להלשין" כאילו אנחנו דנים בעניין שלא בהסכמה – לא את, יוליה, אני מתנצל – זאת פשוט חוצפה.

איתן כבל: חזרתי ואמרתי שהסכמנו לדון בשלוש נקודות מרכזיות, לבקשתו של יואב קיש, ואלה הדברים היחידים שאנחנו דנים בהם, נקודה.

איתן כבל: אתה יכול להגיד לו שהוא יכול לחזל"ש.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, יש מה לשנות ברפורמת קיש, סליחה, עם כל הכבוד.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו הוא משגיח עלינו.

אסתי פלדמן: בכל אופן, לעניין "דירקטור בלתי תלוי", הסעיף מונה חמש פסקאות והוספנו, בעקבות ההסתייגויות, עוד פסקאות, כפי שהקראתי.

איתן כבל: אני מצביע על הסתייגות פולקמן.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הפסקה נתקבלה.

איתן כבל: יש עוד נקודה שהייתי צריך להעלות ואני רוצה לומר אותה לקראת מחר כי אין כאן את האנשים הנוגעים בעניין.

איתן כבל: זה נוגע לערוץ בשפות האמהרית והטיגרינית.

איתן כבל: אני מתכוון לקבל את עצתה של מיכל רפאלי כדורי, שנותנת מענה.

איתן כבל: אזכיר בשני משפטים.

איתן כבל: קיבלנו החלטות בעניין הערוץ בשפות האמהרית והטיגרינית.

איתן כבל: באו בעלי הערוץ, שהוא ערוץ פרטי – אני מציע לכם, אנשי משרד האוצר, אם יש לכם הסתייגויות ועניינים, ראוי שתביאו אותם, שזה לא יובא אליי כך שפתאום אני מעמיד את עצמי במצב כאילו האופן שהדברים מתנהלים שם לא, אני לא רוצה להגיד "לא תקין", חס וחלילה, אלא שנדרשת שם הסדרה.

איתן כבל: מה שאני לא יודע, אני לא יודע.

איתן כבל: כדי שאנחנו נבהיר את הדברים.

איתן כבל: הטענה שלהם הייתה שהתוספת שלנו, שלא בנוכחותם – אני לא נכנס עכשיו לפתוח את כל הדיון – בעצם מרוקנת מתוכן.

איתן כבל: היא אולי מסייעת לאלעד ורעייתו ולאנשים נוספים אבל היא מרוקנת מתוכן את המהות שלשמה הוקם הערוץ ובעצם לא תהיה סיבה לאף אחד לרצות לשדר את הסרטים או התוכניות אצלם בערוץ.

איתן כבל: מיכל רפאלי כדורי הציעה שיחויב שידור ראשוני – ברגע שהוא עובר את כל הכללים ומקבל את האישור לעשות סרט, והוא יכול לעשות את הסרט, שהשידור הראשוני יהיה אצלם ואז יתממש העניין זה שהסרט ישודר אצלם.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: אף אחד לא יקנה את זה סתם כך, זה לא בא בִמקום.

איתן כבל: זה ערוץ שגם אם ישדרו אותו ב-לופ הוא לא- - -

מיכל רפאלי כדורי: למה צריך לקנות את זה?

מיכל רפאלי כדורי: המדינה מימנה את זה.

איתן כבל: אמרתי לא בהקשר של הקנייה אלא בהקשר שזה עומד בכללים ובכל הדברים האחרים.

איתן כבל: אני לא פותח את זה לדיון.

שרון למברגר: התייעצתי עם יושב-ראש המועצה – נדמה לי שאמרתי לך בישיבה הקודמת – וגם שאלתי את נציגי הערוץ אם הם יכולים להפיק גם תוכניות אוכל באמהרית למען התרבות והמסורת.

שרון למברגר: אנחנו נשדר את זה בערוץ האוכל כחשיפה לכל עם ישראל.

איתן כבל: תודה, אבל זה לא נותן לנו מענה לעניין.

שרון למברגר: כחשיפה.

שרון למברגר: זאת תהיה עוד חשיפה.

שרון למברגר: הם התלוננו שאף אחד לא משדר אותם.

שרון למברגר: הוא התלונן שאף אחד לא משדר אותם.

איתן כבל: נדבר על זה מחר.

איתן כבל: מבחינתי אין בעיה.

איתן כבל: את החובות שלנו אליכם סיימנו לגבי ההסתייגויות?

איתן כבל: אז נמשיך הלאה.

איתן כבל: אני מציע שנעבור לסגן אלוף שלומי ממן מפיקוד העורף.

איתן כבל: תפוס את מקומך כאן, ברשותך, כדי שכאשר נגיע אליך תוכל להתייחס.

אסתי פלדמן: שני דברים שהוספנו מן ההצעה, האחד הוא החובה לעמוד בכל החובות למוכנות במצבי חירום.

איילת נחמיאס ורבין: בניגוד לטענה הקודמת שפיקוד העורף לא מוטרד מסגירת מש"ב (מרכז שידור ובקרה).

איתן כבל: לא אמרו את זה כך.

איתן כבל: הייתי פה.

איילת נחמיאס ורבין: אומרים את זה.

אסתי פלדמן: שיהיה ברור, אנחנו לא מקנים כאן סמכות חדשה בדין.

אסתי פלדמן: רק למען הסר ספק, שיהיה ברור שאי העברה דרך מש"ב תשאיר את כל החובות ביחס למוכנות במצבי חירום על כנן.

אסתי פלדמן: וחידדנו, לפי כל דין, שאנחנו לא מצריכים כאן חובות חדשות.

אסתי פלדמן: התיקון שעשינו בסעיף קטן (ג) הוא שמרגע ש"עידן פלוס" יופרט ויעבור להפעלתו של גורם שהוא מפעיל פרטי, המש"ב יפסיק לפעול.

אסתי פלדמן: עד לרגע ההפרטה, המש"ב ימשיך לפעול.

איתן כבל: אאפשר לגברתי לדבר, לא רק לשאול שאלה, ואשמח גם אם תרצי לשאול שאלה.

איתן כבל: סיימתם?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': פשוט אמרת שעד שלא תהיה רפורמה עם "סלקום" אין מה לדבר על המש"ב.

איתן כבל: אני מקיים את הדיון.

איתן כבל: נקבל את ההחלטה אחר כך.

איתן כבל: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבטיחה לחזור לדיון כמה שיותר מהר.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר משהו.

איילת נחמיאס ורבין: אל"ף, יש כאן סוגיה של עובדים ופיטורים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו – ואני מכירה את חבר הכנסת כבל – נרצה שתניחו את דעתנו, שככל שאכן- - -

איתן כבל: זה תנאי.

איתן כבל: אמרתי להם.

איילת נחמיאס ורבין: יפה, אז קלעתי לדעת גדולים.

איילת נחמיאס ורבין: אז אני מפסיקה לדבר על העניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד משהו על מערכות שנשמרות כאילו ביתירות.

איילת נחמיאס ורבין: מערכת שהיא לכאורה ביתירות, כלומר ההפצה לא נעשית דרכה אבל היא צריכה לשמור על רמת מוכנות גבוהה, מהסיבות שאני מניחה שנציג פיקוד העורף ידבר עליהן פה, היא מערכת שמתקשה מאוד לשמור על יתירות טכנולוגית.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אני חושבת שיש פה בעיה טכנולוגית, שגם בה צריך להניח את דעתנו.

איילת נחמיאס ורבין: הדבר אחרון, בקצה המסלול, כאשר "עידן פלוס" יופרט, ושוב, אני מרגישה אבסורד לא קטן על כך שאנחנו בכלל מנהלים דיון על מכרז שלא יצא לעולם, למרות שהרפורמה עברה לפני שנה בחוק ההסדרים – אנחנו חוגגים כבר שנה לרפורמה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון?

איילת נחמיאס ורבין: – אז אני אומרת: סליחה, חברים, אי אפשר להביא לפה כל פעם רפורמה על גבי רפורמה, כאשר הרפורמה שמתחת, המסד בכלל עוד לא קרה.

איילת נחמיאס ורבין: לכן בואו נפעל בצורה מסודרת, נראה שאנחנו באמת פועלים בטור הגיוני ולא בטור מופרך.

איילת נחמיאס ורבין: יש פה גם את הנדבך של העובדים; גם נדבך כלכלי, להבין איך מש"ב פועל תחת כל הנחות העבודה הכלכליות שיש פה; לראות האם יש פה יתירות טכנולוגית; ואחרון אחרון, במציאות שבה "עידן פלוס" מופרט, לבחון האם אין צורך יותר במש"ב.

איילת נחמיאס ורבין: יצטרכו להניח את דעתנו.

איתן כבל: אני מודה לגברתי ואשמח אם גברתי תשוב בהקדם להמשך הדיון.

איילת נחמיאס ורבין: הכי מהר שאני יכולה.

איתן כבל: יוליה שמאלוב ברקוביץ, את רוצה להתייחס?

איתן כבל: או שקודם אעבור לערוצים?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': קודם תעבור לערוצים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': פשוט רציתי לראות אם אתה מתכוון להתייחס למה שאמרת, שכל עוד אין רגולציה ל"סלקום"- - -

איתן כבל: אני מתייחס לזה במהלך הדיון.

איתן כבל: אני רוצה קודם לשמוע את הגורמים שדנים פה מסביב לשולחן.

איתן כבל: הערוצים רוצים להתייחס?

איתן כבל: זה מסוג הדברים שלגמרי "מתכתבים" אתכם.

איתן כבל: מה עמדתכם בעניין הזה?

איתן כבל: או שאין לכם עמדה?

איתן כבל: או שגם בזה הדעות חלוקות?

דבורה קמחי: אין לנו עמדה.

איתן כבל: מהפחד מיוליה שמאלוב ברקוביץ?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': למה "פחד"?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': יש בינינו כבוד הדדי, לא פחד.

איתן כבל: זה נאמר בבדיחות.

מימון שמילה: המשמעות היא שתצטרכו להמשיך לממן את זה.

מיכל גרוס: רק שיהיה ברור, שאתם תמשיכו לממן את הדבר הזה.

קריאה: אתם יודעים מה זה ש- - -

איתן כבל: מיכל, לא אאפשר לך לדבר.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מה קרה?

איילת נחמיאס ורבין: עוד לא קרה כלום.

קריאה: היא אומרת להם.

איתן כבל: גברתי, מותר להם להגיד מה שהם רוצים, כפי שלך מותר.

איתן כבל: מספיק עם זה.

איתן כבל: כל אחד פה כל היום מחלק ציונים לאחר, מה מותר לו ומה אסור לו.

איתן כבל: חברות וחברים, לא לחינם פתחתי בזה.

איתן כבל: אני רוצה קודם כול לשמוע.

איתן כבל: אני מבין שלכם אין עמדה.

דבורה קמחי: אני רוצה לומר רק דבר אחד.

דבורה קמחי: הבסיס כאן הוא העניין הכלכלי.

דבורה קמחי: אנחנו חושבים שמשרד האוצר צריך לממן את הרשות השנייה ואז נכון גם שיהיה מש"ב, שיהיה מוקד שידורים אחד.

דבורה קמחי: אתם מעמידים אותנו במצב לא נוח.

דבורה קמחי: מצד אחד, אנחנו מממנים את זה, מצד שני- - -

איתן כבל: כאשר נוח לכם אתם יודעים להילחם.

דבורה קמחי: על מה?

דבורה קמחי: אנחנו רוצים להילחם שמשרד האוצר יממן את הרשות השנייה, זה מה שאנחנו רוצים.

דבורה קמחי: אנחנו מבקשים.

דבורה קמחי: הבטיחו לנו כבר שנים רבות.

איתן כבל: העניין ברור לי.

נגה רובינשטיין: שבסוף שום שקל לא יורד מהתשלום שלנו.

איתן כבל: נגה רובינשטיין ודבורה קמחי, אני רוצה להבהיר, ברגע זה אני על תקן מי ששואל את השאלות כדי להבין מה קורה סביב השולחן, זה הכול.

איתן כבל: את דעתי לגבי מי צריך לממן ומה צריך לממן, אמרתי.

איתן כבל: זה לא מתקיים בעת הזו.

דבורה קמחי: למה?

איתן כבל: דבורה קמחי, את יכולה לשאול את השאלות אלף פעמים.

איתן כבל: התשובות לא יתקבלו במועד הזה, ואת יודעת את זה, כי אין לי סמכות כזאת לומר אותה או להפעיל אותה.

איתן כבל: אלה דיבורים בעלמא, מה שנקרא.

איתן כבל: קיבלתי.

איתן כבל: אין לכם עמדה.

שרית הכט: העמדה שלנו – אנחנו לא יכולים לשלם- - -

איתן כבל: זה בסדר, אני מבין.

איתן כבל: בסך הכול שאלתי אתכם את השאלה הזאת.

איתן כבל: היה חשוב לי להתחיל בכם כדי להתחיל את הדיון, שנראה על איזה נתיב אנחנו נוסעים.

איתן כבל: אדוני, מנכ"ל משרד התקשורת, אשמח לשמוע את עמדתך.

מימון שמילה: אני מנכ"ל בפועל של משרד התקשורת.

מימון שמילה: עמדתנו, שהמש"ב היה טכנולוגיה חשובה מאוד כאשר הקימו את הטכנולוגיה הזאת לפני עשרות שנים.

מימון שמילה: היום המש"ב סיים את תפקידו הטכנולוגי.

מימון שמילה: אפשר באמצעים טכנולוגיים חדישים לעקוף אותו.

מימון שמילה: לדוגמה, עד היום כדי להגיע לכל הערוצים נדרש היה – כמו חיבור כוכב, כמו תחנה מרכזית – להגיע למקום מסוים וממנו להגיע לפלטפורמות.

מימון שמילה: כל הערוצים היו צריכים להגיע למש"ב וממנו לפלטפורמות.

מימון שמילה: גם פיקוד העורף, ההתרעות שלו היו אמורות בעבר להגיע למש"ב וממנו להגיע לפלטפורמות ולערוצים כדי שתהיה לנו שקופית שמבקשת להיכנס למקלטים וכולי.

מימון שמילה: נכון להיום הטכנולוגיות מאפשרות לקיים את הקישורים הללו באופן ישיר, בחיבור ישיר בין הערוצים לבין פיקוד העורף, בין הערוצים לבין "הוט" ו"יס".

מימון שמילה: לדוגמה, תאגיד השידור החדש שהוקם, את החיבורים שלו הוא עושה ישירות מול "הוט" ו"יס".

מימון שמילה: העלות – לא משנה מי משלם, בסוף אנחנו מדברים על כספי ציבור ונטל כלכלי במדינה.

דבורה קמחי: גם כסף פרטי שלנו.

מימון שמילה: גם כסף פרטי.

איתן כבל: הוא לא אמר שלא.

מימון שמילה: זה לא משנה.

מימון שמילה: אם אפשר לעשות משהו ב-2,000 שקל, אין שום הצדקה לעשות אותו במיליון שקל, ולא משנה מי משלם, האם זה גורם פרטי או ציבורי.

מימון שמילה: גם אם גורם פרטי עושה את זה, בסוף זה יוטל על הציבור, או אם גורם פרטי מתקצב אותו.

מימון שמילה: תפקידו של המש"ב הסתיים, הוא שייך להיסטוריה.

מימון שמילה: אפשר לסגור אותו ובכך לחסוך עלויות מיותרות למשק כולו, ולא משנה על ידי מי.

מיכל גרוס: ראשית, אני מבקשת בכלל להוציא את הנושא הזה מחוק ההסדרים.

מיכל גרוס: זה נושא שמצריך דיון מעמיק.

מיכל גרוס: יש מגוון פעילויות של המש"ב שהועברו, הן אליך והן אל חברי הוועדה.

מיכל גרוס: היה רצוי שכל אחד יתעמק בפעילויות הללו, יבין מה התכלית שלהן ומכאן נצא לדיון מסודר ומושכל בוועדת הכלכלה, אבל לא במסגרת חוק ההסדרים.

מיכל גרוס: לחילופין, אם מתעקשים לקיים את הדיון כאן, אז הנה לך דבר שאין לאינטרס הציבורי דבר וחצי דבר אתו.

מיכל גרוס: לא ברור – המפוקחים שלנו, המורשים לשידורים, לא הביעו עמדה, לא דרשו לסגור את זה.

מיכל גרוס: אנחנו בוודאי ובוודאי מתנגדים.

מיכל גרוס: עכשיו צריך להיכנס לעובי הקורה ולהבין מה הלהיטות הזו לסגור, ממה זה נובע.

מיכל גרוס: אם זה עניין של חיסכון בעלויות אז יש מקרים, מה לעשות, שלא הכול נראה דרך החור של הגרוש.

מיכל גרוס: אמרתי את המשפט הזה פה על הרבה דברים גם בשנה הקודמת.

מיכל גרוס: אם נחבר ביחד את נושא ההפרטה של "עידן פלוס", מה שעבר בחוק ההסדרים בשנה שעברה – עוד החלטה אומללה – אז אנחנו בכלל לא נצליח להבין איך זה מתיישב עם האינטרס הציבורי.

מיכל גרוס: לגופו של עניין, בנושא הביטחוני, אני גם לא מצליחה להבין איך לא הזמינו לכאן אף נציג של משרד הביטחון.

מיכל גרוס: היום הוזמן לכאן נציג של פיקוד העורף, זה אחרי שנאמר – וזה כתוב בפרוטוקול, אתה יכול לבדוק אותי – שפיקוד העורף ביקש שיסגרו את המש"ב.

מיכל גרוס: עכשיו אגיד פה משהו שיעוטו עליי ויקומו עליי, אבל אגיד אותו בכל זאת.

מיכל גרוס: נאמר לי – ולא משנה על ידי מי – בפיקוד העורף שבמשרד התקשורת ביקשו מהם לכתוב מכתב שאומר את זה, שהם רוצים שיסגרו את המש"ב.

מיכל גרוס: זה, איך לומר, לא בדיוק מינהל תקין.

מיכל גרוס: זה דבר ראשון.

מיכל גרוס: דבר שני, הפצתי לכם מכתב של פיקוד העורף, שמדבר על המערכת החשובה מאוד ויקרה שמותקנת אצלנו ומה עושה המערכת הזאת.

מיכל גרוס: דבר שלישי, אם חלילה מחר בשעת חירום ייפול טיל – אקדים ואומר:

מיכל גרוס: נכון שהייתה פה תוספת שהמפוקחים יהיו מחויבים על פי הוראות כל דין.

מיכל גרוס: הוראות כל דין לא מדברות על פעולות מונעות.

מיכל גרוס: הוראות כל דין מדברות על דבר אחר בנושאי חירום: אם מחר ייפול טיל והמפוקחים שלנו חס ושלום יינזקו מזה ומרכז השידור והבקרה שלהם, באופן שהם מעבירים את השידורים, ייפול, אין ברודקסט, אין שידורים.

מיכל גרוס: המש"ב מהווה תחנת גיבוי, גם באופן כללי ביום-יום.

מיכל גרוס: לראיה – אני חושבת שדבורה קמחי יכולה לאשר את זה – לפני מספר ימים בשעה 9:45 חדר השידור של ערוץ 10 פנה למש"ב וביקש מהם להיערך לגיבוי, כי הייתה להם תקלה והם חששו מקריסה.

מיכל גרוס: זה מה שאנחנו עושים ביום-יום.

מיכל גרוס: קל וחומר, תבינו מה יקרה אם ייפול טיל.

מיכל גרוס: אם ייפול טיל והשידור נופל, רק המש"ב מגבה.

מיכל גרוס: זה אינטרס של הציבור.

מיכל גרוס: אם מדברים על אינטרס ציבורי – זה האינטרס הציבורי.

מיכל גרוס: לומר אחרת זה להטעות בצורה גסה את הציבור, את ועדת הכלכלה ואת כל מי שמתעניין בנושא.

מיכל גרוס: לעניין הפעילויות הנוספות שהמש"ב עושה במהלך היום-היום, הייתי מצפה שיסקרו אותן כאן ושתינתן לי הזדמנות לסקור אותן.

איתן כבל: הנה, אני נותן לך את ההזדמנות.

אתי בנדלר: יש עדיין תלונות על עוצמת הקול בפרסומות?

מיכל גרוס: זה נושא שיש עליו תלונות ולכן אנחנו מפקחים על זה ומעירים על עניין עוצמת הקול בפרסומות.

איתן כבל: אתמול חברת הכנסת נורית קורן הלינה על כך.

מיכל גרוס: פיקוח על האיכות הטכנית של השידורים – אכן זה אינטרס של המורשים לשידורים לשדר באיכות טובה אבל יום אחד יכול להיות שתהיה איכות טובה פחות, ירצו לחסוך כסף, אנחנו לא יודעים מה יקרה כשדברים כאלה הולכים לידיים פרטיות.

מיכל גרוס: במרכז השידור והבקרה של הרשות השנייה מפקחים על האיכות הטכנית.

מיכל גרוס: כפי שאמרתי כבר, בזמן תקלה אצל אחד המורשים לשידורים המש"ב מהווה גיבוי לשידור.

מיכל גרוס: הגיבוי הוא עניין סופר-חשוב, גם במקרי חירום.

מיכל גרוס: פיקוח על כתוביות סמויות של כל הערוצים, כתוביות סמויות לבעלי מוגבלויות כבדי שמיעה.

מיכל גרוס: אצלנו עושים גם את זה.

מיכל גרוס: לכל מפוקח יש מערכת אחרת.

מיכל גרוס: אצלנו מפקחים על התקינוּת של העניין הזה.

אתי בנדלר: תהיה מניעה לפקח על זה אם לא יהיה מש"ב?

אתי בנדלר: בעניין הכתוביות לכבדי שמיעה.

מיכל גרוס: ה-SAL שלנו.

מיכל גרוס: לא יהיה מי שיפקח.

מיכל גרוס: הרי רוצים לסגור את המש"ב, זה הרעיון.

מיכל גרוס: עושים את זה באיזו שיטת סלמי אבל זה הרעיון.

מיכל גרוס: בוודאי.

מיכל גרוס: הכול מופעל דרך המש"ב.

מיכל גרוס: אין דרך.

אתי בנדלר: מדוע תהיה בעיה?

מיכל גרוס: כי אין דרך, כי אם המש"ב לא יהיה, אז מי יפקח על זה?

מיכל גרוס: זה יהיה רגולציה עצמית, דבר שיכול להיות טוב בדברים מסוימים אבל לא בכל דבר.

מיכל גרוס: אפתח לרגע סוגריים.

מיכל גרוס: בנושא הפרסומות, שכל כך הרבה דנו עליו פה, ב-2006 חתמנו על תו אתי עם משרדי פרסום ועברנו למצב של קו-רגולציה, רגולציה שיתופית, משותפת, איך שתרצו לקרוא לזה, והדבר הזה עובד לא רע בכלל, אפרופו הרצון לגעת לנו בכללים.

מיכל גרוס: בנושא הזה אין אפשרות – ברגע שלא יהיה מש"ב לא יהיה שירות כזה.

אתי בנדלר: זה מחייב התייחסות של משרד האוצר.

עיסאווי פריג': היא מדברת דברי טעם.

עיסאווי פריג': צריך להקשיב לדברים.

איתן כבל: חברות וחברים, אתם לא מנהלים ביניכם עכשיו את הדיון.

איתן כבל: תכבדו.

איתן כבל: חברים, שמעתי פה כבר לאין שיעור יותר טענות.

איתן כבל: מה שהיא אומרת הוא בתחום הסביר לחלוטין.

מיכל גרוס: זה גם בתחום ההתמחות שלנו.

איתן כבל: אפשר לקבל או לא לקבל, האם בסמכות המש"ב לעסוק בדברים האלה או לא.

איתן כבל: אבל זה דיון אחר שנקיים אותו אחר כך.

מיכל גרוס: זה דווקא נוגע גם לדיון הזה.

מיכל גרוס: הייתי שמחה אם זה יעלה בדיון אחר, אבל בדיון הזה זה רלוונטי רק משום שזה באמת מייצג את האינטרס הציבורי.

מיכל גרוס: אפרופו אינטרס ציבורי, משדרים בכל הארץ – יש לנו משדר למשל בהר מרבץ.

מיכל גרוס: תראה לי גורם פרטי שבתוך שעתיים עד 4 שעות יתקן תקלה במשדר שנמצא באיזה "חור" ומשרת אוכלוסיות מוחלשות.

איתן כבל: תמיד טענתי שהגורם הפרטי עושה עבודה טובה פחות מהגורם הציבורי.

מיכל גרוס: אף גורם פרטי לא יוציא SLA של 4 שעות לתיקון משדר באיזה "פיסטין" בהר מרבץ.

מיכל גרוס: בנוסף, גם השידור הלווייני, תבדקו איזה מגזר זה משרת.

מיכל גרוס: השידור הלווייני שלנו משרת בעיקר את המגזר הערבי, דבר שהוא סופר חשוב.

מיכל גרוס: דמוקרטיה אמורה לדאוג גם למיעוטים, אם אני לא טועה.

עיסאווי פריג': כמה כסף זה עולה?

מיכל גרוס: רגע, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

מיכל גרוס: רואה חשבון מעניין אותו רק הכסף, אבל אנחנו לא רק בענייני כספים.

מיכל גרוס: אנחנו בעיקר בענייני האינטרס הציבורי.

מיכל גרוס: בעניין ההתרעות, שכחתי, זה הכי חשוב – ופה אני מקווה שפיקוד העורף יוכל לגבות אותי – אנחנו יכולים להעביר כ-60 התרעות באותו זמן.

מיכל גרוס: מערכות כאלה שיש היום אצל כל המפוקחים שלנו יכולות להעביר מספר הרבה יותר נמוך של התרעות.

מיכל גרוס: זה בהנחה שאף טיל לא נפל עליהם.

מיכל גרוס: פריצה לשידור בשעת חירום – זה אצלנו.

מיכל גרוס: העובדים כולם מגויסים בצו מילואים, המקום מאויש 24/7.

מיכל גרוס: מצבת כוח האדם לא השתנתה, למרות המטלות הרבות שנוספו במש"ב עם הפיצול ועם הקמת מערך "עידן פלוס" שהקמנו ועכשיו כולם מנסים "לחגוג" עליו.

מיכל גרוס: דבר נוסף ואחרון, הפרדת ההפצה של הסיבים האופטיים ל"הוט" ו"יס" תייצר צורך אצל כל אחד להניח את הסיבים האלה מחדש.

מיכל גרוס: מישהו בדק שהעלויות האלה זולות יותר?

מיכל גרוס: וגם אני לא מבינה מצב שבו הפרה רוצה להיניק יותר מאשר העגל רוצה לינוק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הם עוד לא אמרו שהם רוצים כל כך לינוק.

מיכל גרוס: כי כשהם אמרו "לא" ראיתי שמשכנעים אותם.

איתן כבל: הבנו איזו שיטת יניקה מתאימה להם...

איתן כבל: אבל זה דיון אחר.

מיכל גרוס: משפט אחרון, סליחה, שכחתי, בזמנו פנינו אליהם בנושא הזה – יש כאן את המסמכים שלנו שיכולים לאשר את זה – להתקין מערכת גיבוי כפי שנדרשת על ידי פיקוד העורף.

מיכל גרוס: המערכת הזו עולה הרבה כסף, והם סירבו, הם רצו שמשרד האוצר יממן את זה, בצדק אגב, אבל משרד האוצר, כפי שאתה רואה, לא מוכן להכניס את היד לכיס.

איתן כבל: כדי שנראה לאן אנחנו מתקדמים וכדי שנבין את הפלטפורמה שעליה אנחנו יושבים: אם יסתבר – הנה, אני אומר את זה פה וחבריי מקשיבים – שהעלויות שאנחנו מבקשים יהיו לאין שיעור גבוהות יותר, אם יסתבר שהפעולות הנדרשות שעומדות לפתחנו, שאת הצגת אותן, לא נוכל לממש אותן, או הערוצים או מי שהעניין הזה יונח לפתחו לא יידע לעמוד בעניינים האלה – ברור שזה לא יקרה.

איתן כבל: נקודת המוצא המרכזית כאן – אני עדיין לא קובע את עמדתי, אני רק אומר שהעניין הזה מדבר על חיסכון גדול מאוד לגופים המשדרים, הגופים המסחריים, ומדבר על כך שכל אחת מן הפעולות המחויבות, לא רק על פי כל דין אלא גם מה שהוא לא על פי כל דין, יוכל להיות חלק בלתי נפרד.

איתן כבל: הרי אף אחד לא מצפה שמי מאתנו יאפשר חס וחלילה פגיעה בביטחון אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: למען האמת, אני לא בטוח שזה נכון.

איתן כבל: לא בכל דבר השוק הפרטי יודע לעשות דברים טובים יותר מהשוק הציבורי, ואני נלחם על דברים כאלה חדשות לבקרים.

איתן כבל: אבל לומר את זה באופן גורף זה קצת מוגזם, מה גם שהערוצים המסחריים יש איתם בעיות אחרות, אבל הם לא הוכיחו את עצמם כלא יעילים ולא בעלי מקצוע מן השורה הראשונה.

איתן כבל: ההנחה שלי היא שאם הם רוצים שישמעו אותם גם בהר חריף או באיזה הר שקבעת, הם כנראה ירוצו לשם כדי לתקן את המשדרים.

איתן כבל: אבל אני רוצה שנמשיך את הדיון.

איתן כבל: שמעתי את עמדת מנכ"ל משרד התקשורת, שמדבר בשם המשרד.

איתן כבל: יוליה שמאלוב ברקוביץ, אני ממליץ לך עדיין קצת להמתין עם ההתייחסות שלך.

איתן כבל: יהיה לך קל יותר אחר כך לתת התייחסות כיושבת-ראש המועצה, ואם תבקשי גם המנכ"ל יוכל להידרש לזה, כדי שנוכל לקבל תמונה רחבה יותר.

מיכל גרוס: זו שאלה לעניין, כי אלה המערכות הכי משוכללות.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': האם היית במש"ב?

מימון שמילה: לא הייתי במש"ב, אבל לא עושים כאן חקירות נגדיות.

מימון שמילה: מתי גברתי הייתה בפיקוד העורף?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': כשמנכ"ל משרד התקשורת אומר שהמערכת מיושנת, אני מצפה ממנו להגיע למש"ב, לבדוק, להוציא דוח כמנכ"ל שמתעסק בנושא של טלקום וטכנולוגיה, ורק אז אשמח להקשיב לְמה שהוא אומר.

מיכל גרוס: הזמנתי אתכם לביקור.

מימון שמילה: מתי היית בפיקוד העורף?

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: אני לא צריך להגיע לשם.

איתן כבל: מה אראה?

איתן כבל: אגיד: "וואלה, זה משהו טכנולוגי".

איתן כבל: מה, זה מערכון של "הגשש החיוור"?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אבל מנכ"ל משרד התקשורת מבין בזה.

מיכל רפאלי כדורי: איתן כבל, אפשר לערוך סיור של הוועדה להר מרבץ?

מימון שמילה: כאשר המנכ"ל שמבין בטכנולוגיה אומר שאפשר לסגור – אפשר לסמוך על דעתו שאפשר לסגור.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': קודם תבוא לראות.

מימון שמילה: גם לא צריך ללכת לראות כדי להגיד שאפשר לסגור.

איתן כבל: אני יכול לסיים את העניין הפנימי במשרד התקשורת?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עיסאווי פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': רציתי לשמוע התייחסות לגבי העובדים.

איתן כבל: לא היית כאן.

איתן כבל: אמרתי את הדברים, לא בדיון הזה אלא כשבאו לדבר אתי בתחילת הדרך, עוד לפני שצללתי פנימה, ואמרתי את זה גם בצורה מפורשת במקום הזה, לגבי העובדים.

איתן כבל: לא אאפשר פגיעה בציבור העובדים.

איתן כבל: נצטרך להגיע איתם למשא ומתן והבנות לגבי מי שירצה לפרוש ולגבי מי שירצה להמשיך בעבודתו.

עיסאווי פריג': בכמה עובדים מדובר?

מיכל גרוס: 13 עובדים, שעושים את אותה עבודה, עם המטלות, לפניהן, אחריהן.

איתן כבל: העניינים ברורים, אמרתי את הדברים בצורה מאוד-מאוד ברורה.

שלומי ממן: אני ראש ענף התרעה בפיקוד העורף.

שלומי ממן: קודם כול, רק כדי להבהיר את הדברים, כי נאמרו פה דברים על פיקוד העורף, שהוא ביקש שיסגרו את המש"ב.

שלומי ממן: פיקוד העורף לא ביקש שיסגרו את המש"ב.

שלומי ממן: הוא גם לא ביקש שלא יסגרו את המש"ב.

שלומי ממן: אנחנו פשוט לא מתעסקים עם זה.

איתן כבל: אתם צריכים לקבל את השירות, זה מה שמעניין אתכם.

שלומי ממן: אני מתייחס מקצועית לשימוש של פיקוד העורף במש"ב – היתרונות, המשמעויות.

שלומי ממן: לחלק מן הדברים אפשר לתת מענה חילופי, לחלק כנראה שלא.

שלומי ממן: כדי לתת המלצה – זה שיקולים בכלל של עלות-תועלת.

שלומי ממן: אני לא יודע את העלויות, אני גם לא מתכוון להיכנס לזה.

שלומי ממן: אגיד פה בקצרה את התועלות של השימוש במש"ב.

שלומי ממן: ההחלטה היא ממני והלאה, מה שנקרא.

איתן כבל: חלק מן ההחלטה אם לסגור או להשאיר את זה כך תלוי בך.

שלומי ממן: ברור לי.

שלומי ממן: הרגשתי את זה לפני כן, עם כל השיחות המקדימות.

איתן כבל: אני רוצה להקל עליך, כדי שלא תרגיש עכשיו מאוים מדי.

שלומי ממן: אני לא מתרגש מן הדברים האלה.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: אם אתה פיקוד העורף, איך תתרגש?...

איתן כבל: הנחת העבודה שלי היא בוודאי שלא ייסגר המש"ב עד שיינתן המענה המקצועי האחר שיניח את דעתכם.

איתן כבל: לא משנה מתי, צריך שכל הזמן יינתן המענה המקצועי.

איתן כבל: בבקשה, אדוני, וסליחה.

כרקע: ב"צוק איתן" הוקמה מערכת גיבוי לערוצי 10, "קשת" ו"רשת", שהייתה לנו בהם, עד עכשיו יש לנו בהם מערכת הפצת התרעה.

כרקע: ב"צוק איתן" הקימו במש"ב מערכת לגיבוי.

כרקע: זה אומר שיש שם שרת של התרעות, שמחובר למערכת ההפצה שלנו, ששם החיילת לוחצת "אנטר" ומופצת ההתרעה, וגם שרת גרפי, שמציג את ההתרעות על גבי המסך.

כרקע: למש"ב יש ארבעה דברים טובים שהוא נותן לנו בהקשרים של הפצת התרעה.

כרקע: אחד מהם הוא בעצם מין גיבוי לשלושת הערוצים שהזכרתי, שבמידה ויש בהם תקלה אנחנו יודעים, באמצעות האנשים הטכניים שיש במש"ב והמכונות שלנו שנמצאות במש"ב, להפיץ את ההתרעה.

כרקע: זה כנראה דבר שאין לו שירות חליפי.

כרקע: אם מבטלים את המש"ב אז הדבר הזה יורד.

כרקע: עוד פעם, יכול להיות שיקבלו החלטה כזאת בשל העלויות.

עיסאווי פריג': מה זה המכונות שלכם שנמצאות שם?

שלומי ממן: זה השרת שכולל את ההתרעות שאמרתי ומכונה גרפית שמציגה את זה על גבי השידור.

עיסאווי פריג': בלי המכונות האלה לא תקבלו את השירות שאתם רוצים לקבל?

שלומי ממן: נכון.

רעיה עדני: עושים שימוש במכונות האלה של הגיבוי?

רעיה עדני: נעשה בהן שימוש אי פעם?

שלומי ממן: כן, בוודאי.

עיסאווי פריג': בלי הציוד הזה אין שירות.

רעיה עדני: ההתרעה לא מופצת ישירות שלא דרך מערכות הגיבוי?

שלומי ממן: בשגרה ההתרעה מופצת ישירות מן הערוצים.

שלומי ממן: ברגע שיש כמות התרעות גדולה משש, אנחנו מעבירים את השליטה למש"ב, שזה הדבר השני שיש בו יתרון.

שלומי ממן: המכונה הגרפית במש"ב היא מכונה שפיקוד העורף רכש ויש לה יכולות יותר מאשר בערוצים.

שלומי ממן: לכן ב"צוק איתן" חלק מן ההתרעות יצאו מהמש"ב ולא מן הערוצים.

שלומי ממן: זה דבר שאפשר לתת לו פתרון גם בערוצים.

שלומי ממן: כל מה שאני אומר מעכשיו, שלושת היתרונות הנוספים, הם דברים שאפשר לתת להם מענה בערוצים.

שלומי ממן: לעומת זה בגיבוי – אם מורידים גיבוי אז אין גיבוי.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': כמה זה יעלה?

שלומי ממן: לסוגיה של כמות ההתרעות שמציגים, אפשר עם מכונה גרפית מתאימה בערוצים 10, "קשת", "רשת" וכולי להציג את ההתרעות.

מימון שמילה: שאלו כאן כמה עולה- - -

איתן כבל: יש לי שאלה, אדוני המנכ"ל וגברתי היושבת-ראש.

איתן כבל: השכל נמצא רק במשרד התקשורת ושלוחותיו?

איתן כבל: הרי ברור שבסוף נרצה לדעת את העלויות.

איתן כבל: תנו לו קודם כול להציג את הדברים כפי שהם ולאחר מכן, אחרי שנבין איך זה עובד, נעבור לשאלה כמה זה עולה ומה המשמעויות הכלכליות אם זה יאושר על הגורם שייקבע במקום הגוף הקיים.

איתן כבל: אבל למה כל הזמן לקפוץ?

איתן כבל: תודה, גברתי.

שלומי ממן: הסוגיה השנייה של כמות ההתרעות היא פתירה.

שלומי ממן: אפשר בהגדרות והרחבת רישיונות כאלה ואחרים של המערכות שנמצאות בערוצים לתת לזה מענה.

שלומי ממן: הנקודה השלישית היא אחידות המסר.

שלומי ממן: כאשר ההתרעה יוצאת דרך המש"ב היא יוצאת בצורה אחידה, כפי שאנחנו קובעים.

שלומי ממן: היא מוצגת למספר שניות שאנחנו קובעים אותו במסך וכולם רואים את זה באותו אופן.

שלומי ממן: ברגע שזה בערוצים, בדרך כלל זה מתוכנת לפי האנשים הטכניים בערוצים, כל אחד "איך שבא לו", בשפה העממית.

שלומי ממן: גם זה פתיר.

שלומי ממן: אם נאכוף על הערוצים והם יישמעו לנו, להוראות של איך מציגים, כמה זמן, באילו אזורים קודם ובאילו אזורים אחר כך, כי יש גם סדר להצגה – נחל עוז מוצג לפני תל אביב וכדומה – אז זה פתיר.

שלומי ממן: הנקודה הרביעית היא הזמינות של היכולת הזאת, נקרא לזה 24/7.

שלומי ממן: זה קורה במש"ב היום.

שלומי ממן: המערכת כל הזמן "חמה".

שלומי ממן: היא לא משדרת כל הזמן, כפי שאמרתי קודם, אבל בהנחיה מחברים אותה לשידורים.

שלומי ממן: בערוצים זה היום on-off – מחברים, מכניסים, ידנית, דברים כאלה.

שלומי ממן: בהינתן שהערוצים מחויבים להשאיר את המערכת קבועה בשגרה ובחירום אז גם הסוגיה הזאת כביכול נפתרה.

שלומי ממן: עד כאן מבחינתי.

איתן כבל: בהנחה שעוברים מהמש"ב, מה העלויות שלדעתך יושתו או עלולות להיות מושתות על הערוצים כדי שיעמדו בסטנדרט הגבוה ביותר שאתם מצפים מהם?

איתן כבל: יש השקעה חד-פעמית ויש אולי אחר כך השקעות שוטפות, אם נדרשות, אני לא יודע להגיד.

שלומי ממן: ההשקעה החד-פעמית מתרכזת במכונות גרפיות, או שרתים גרפיים, שזה מה ששמנו במש"ב.

שלומי ממן: עלות של שרת גרפי היא בסביבות 250,000 שקל.

שלומי ממן: צריך להכפיל את זה במספר הערוצים, אם שמים בכל ערוץ מכונה כזאת.

שלומי ממן: אחזקה שנתית היא בסדר גודל של 15,000–20,000 שקל לשרת לשנה.

שלומי ממן: שרת ההתרעות הוא של פיקוד העורף אז זה ללא עלויות, כלומר אנחנו מחילים את זה במסגרת העלויות של מערכת ההתרעה ואנחנו משלמים עבור זה גם כך היום.

איתן כבל: כמה עובדים נדרשים כדי לטפל בזה?

שלומי ממן: על בסיס הסד"כ הקיים.

שלומי ממן: לא נדרשת פה תוספת של כוח אדם.

איתן כבל: לשיטתך, אם אני נותן לך לנהל את העסק, כמה אנשים נדרשים כדי לנהל את מה שאתה זקוק לו כמערכת?

שלומי ממן: אם אני כפיקוד העורף מנהל את זה?

שלומי ממן: אני לא יודע.

עיסאווי פריג': אבל זה מפוזר.

עיסאווי פריג': אין לזה קשר?

איתן כבל: לא, אין לזה קשר.

איתן כבל: הכול פה הוא טכנולוגי.

איתן כבל: אתה לא מודיע הודעות במגפון.

קריאה: אבל מישהו מפעיל את זה.

מימון שמילה: זמן ההשהיה של העברת התרעות דרך המש"ב וישירות – יש הבדל בין 9 שניות ובין 2 שניות בעת נפילת טילים.

איתן כבל: עוד רגע, אני רוצה להבין.

איתן כבל: עולה עוד שאלה שאני לא יודע לתת לה תשובה.

איתן כבל: אלה שאלות מקצועיות.

איתן כבל: האם נכון שאם ההתרעה תצא דרך כלי התקשורת הקיימים מצטמצם פער ההתרעה בשנייה–שתיים, או שאין שום קשר לדעתך המקצועית?

שלומי ממן: אין קשר.

מימון שמילה: היינו בביקור בשבוע שעבר.

מימון שמילה: כאשר ההודעות עוברות דרך המש"ב, הציג המש"ב והאלוף שדרך המש"ב זה עובר השהייה של 9 שניות עד שזה מגיע לערוץ וההתרעה פורצת לשידורים, ובחיבור ישיר זה פורץ תוך 2 שניות.

מימון שמילה: זה הזמן המיטבי היום.

מימון שמילה: לכן אם יהיו פתרונות כאלה אפשר לסגור את המש"ב.

שלומי ממן: אין הבדל בשידור ובזמן שזה מגיע.

שלומי ממן: בזמן שזה מופיע על המסך יש הבדל כי זה אחידות המסר, תלוי כמה קבעו שם.

שלומי ממן: הסטנדרט של פיקוד העורף הוא שזה יופיע 7 שניות על המסך ויתחלף, כי יש את האזורים הבאים בתור, והמסך הרי לא מציג את כל האזורים.

שלומי ממן: אבל מרגע שנלחץ ה"אנטר" בחמ"ל ההתרעה ועד שזה מופיע במסכים אין הבדל בין המש"ב לבין הערוצים.

שלומי ממן: מה שיכול להיות הוא שבמקומות – ונתקלנו בזה, בערוץ 2 נתקלנו בזה – שהמכונה לא הייתה מחוברת בשגרה, זה מה שאמרתי קודם:

שלומי ממן: חיבור 24/7 שאפשר להפעיל כשצריך.

שלומי ממן: הייתה התרעה אמיתית והטכנאי בזמן אמת דחף את הפלאג פנימה.

שלומי ממן: לכן עד שהוא דחוף את הפלאג ועד שההתרעה מופיעה יכול להיות שזה משהה.

שלומי ממן: לכן אם המערכות מחוברות באופן קבוע אין שום סיבה להשהיה בהפצת ההתרעה.

איתן כבל: אני רוצה לשאול שאלה נוספת את הערוצים.

איתן כבל: אם המשמעות היא השקעה כזאת, קודם כול, מי ישקיע את הכסף הזה?

איתן כבל: הערוצים ישקיעו?

איתן כבל: אדוני המנכ"ל.

מימון שמילה: כן.

מיכל גרוס: אתם סירבתם.

מיכל גרוס: יש מכתב מכם, שסירבתם.

שירה גרינברג: זה מיתרגם להפחתת דמי רישיון.

מימון שמילה: זה עלות חד-פעמית וזה יוריד להם את העלות שהם משלמים בכל שנה בדמי הרישיון.

מימון שמילה: אני רוצה להזכיר, בוועדת קיש נקבע שהשר יקבע את דמי הרישיון לערוצים המסחריים.

מימון שמילה: כשאנחנו בוחנים את העלויות של הערוצים המסחריים אנחנו צריכים לראות מה הם מממנים.

מימון שמילה: ראינו שכדי להחזיק את המש"ב מדובר על סדר גודל של כמה מיליוני שקלים בודדים.

מימון שמילה: כדי להפחית את דמי הרישיון, כדי להקל עליהם, אנחנו רוצים לייצר להם אלטרנטיבה, לתת פתרון בעלות נמוכה יותר.

מימון שמילה: אם 250,000 שקל שווה לערוצים כדי לתת פתרון שהוא טוב לפיקוד העורף יותר מאשר חצי מיליון שקל, מיליון שקל, כמה שיושת כרגע על שלושת הערוצים בכל שנה, אז זה שאלה של עלות–תועלת.

איתן כבל: אני רוצה להבין מן הערוצים, כמה אתם נדרשים לשלם היום למש"ב, כל אחד מן הערוצים?

דבורה קמחי: אנחנו משלמים דמי רישיון בסכום של 13 מיליון שקלים בשנה, כל ערוץ.

קריאה: זה כשהייתם שניים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': עכשיו זה לא 13 מיליון שקל בשנה.

דבורה קמחי: זה עוד לא ירד.

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה לכם.

איתן כבל: תמשיכו לנהל איתם את השיחה.

איתן כבל: אני צריך לקבל את ההחלטה.

איתן כבל: דבורה קמחי, עכשיו תקשיבי לי ואל תדברי עם יוליה שמאלוב ברקוביץ, בכל הכבוד, אל תעני לה, היא לא מנהלת את הדיון הזה.

איתן כבל: אני רוצה לדעת שני דברים.

איתן כבל: דבר ראשון, מה הייתה העלות לפני הפיצול?

איתן כבל: אם זה היה קודם 13 מיליון שקלים שהתחלקו בין הערוצים- - -

דבורה קמחי: עדיין לא היה שינוי.

דבורה קמחי: אנחנו ממתינים.

איתן כבל: אאפשר לך להגיד.

איתן כבל: אני רוצה לדעת את כל הנתונים.

איתן כבל: תלכי איתי צעד-צעד.

איתן כבל: נכון להיום בדמי הרישיון, שבחלק מזה מחזיקים את המש"ב, שלושת הערוצים משלמים כ-13 מיליון שקלים כל אחד.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה לפני הפיצול.

נגה רובינשטיין: התקנות לא השתנו.

איתן כבל: זה לא השתנה.

איתן כבל: עכשיו זה רק מתפצל.

דבורה קמחי: בנוסף, אנחנו משלמים דמי אחזקה.

דבורה קמחי: בשנת 2017 כל ערוץ שילם 4.3 מיליון שקלים.

איתן כבל: כלומר, זה כ-17 מיליון שקלים.

דבורה קמחי: אבל החל משנת 2018 נשלם על "עידן פלוס" 1.5 מיליון שקלים, ויש עוד את הכבלים והלוויין.

איתן כבל: כלומר, פלוס-מינוס נשאר אותו דבר.

דבורה קמחי: אנחנו לא יודעים כמה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להבין ממך, אדוני המנכ"ל, או מי מן הגורמים שנמצא כאן, בהנחה שאנחנו מאפשרים לקבל את ההצעה שלכם ולסגור את המש"ב – בואו נשים לרגע בצד את העלות החד-פעמית של 250,000 שקל, או נניח חצי מיליון שקל, תאמרו לי עכשיו כמה ייחסך מ-13 מיליון השקלים האלה לערוצים במשך שנה, בכל שנה.

שירה גרינברג: על פי הבדיקה שנעשתה על ידי המשרדים – כמה מיליונים בודדים, 2-3 מיליון שקל לשנה.

ניר שויקי: לכל הערוצים ביחד.

מימון שמילה: מיליון שקל לערוץ בכל שנה.

איתן כבל: אדוני מנכ"ל הרשות השנייה, אאפשר לך.

איתן כבל: אני שמח שפתאום יש לכם התייחסות.

עיסאווי פריג': כלומר, ייחסך מיליון שקל לערוץ בכל שנה.

איתן כבל: זה לא מעט כסף.

שירה גרינברג: ברגע שישנו את- - -

מיכל גרוס: אבל- - -

איתן כבל: מיכל, אאפשר לך לדבר, אבל אני רוצה גם שתקשיבי ותשמעי את העמדה של אחרים.

איתן כבל: עמדתך נאמרה ואפשרו לך לדבר בלי הפרעות.

דבורה קמחי: למען ההגינות צריך להגיד שברגע שמטילים את זה עלינו גם לנו יהיו עלויות, כך שזה לא מיליון שקל.

דבורה קמחי: אנחנו לא יודעים מה יהיו העלויות כאשר כל המערך הזה יעבור אלינו.

ניר שויקי: הם צריכים להפיץ סיבים גם ל"הוט" וגם ל"יס" והם לא יודעים כמה זה יעלה להם, כמה סיבים.

איתן כבל: אדוני, אני מודה לך.

איתן כבל: אני לא חירש, על אף שיש לי ירידת שמיעה, אפילו קשה, אבל לא עד כדי כך, האמן לי.

איתן כבל: נבדיל בין ההשקעה החד-פעמית, שיש לה משמעות, היא לא תהיה גרוש וחצי, נניח השקעה של חצי מיליון שקל, לבין החיסכון שמתפרס על פני השנים ומצטבר לאורך השנים.

איתן כבל: אי אפשר לזלזל בזה.

עיסאווי פריג': אבל היא אמרה שיש עלות נוספת.

איתן כבל: נניח שהעלות תהיה עוד 250,000 שקל, אבל עדיין זה חיסכון של מאות אלפי שקלים מידי שנה.

איתן כבל: אי אפשר לזלזל בזה.

איתן כבל: אני אומר את זה כדי שנניח כאן את הנתונים, שלא כל אחד יטייח את זה כרצונו.

עיסאווי פריג': ואתה מקבל אותו שירות.

איתן כבל: לפחות אותו שירות, אם לא שירות טוב יותר.

שרית הכט: אני היועצת המשפטית של "קשת".

שרית הכט: ניסינו כמה פעמים להבין מה העלויות של המש"ב מתוך דמי הרישיון שלנו.

שרית הכט: פנינו, ביקשנו, אך לא הצלחנו לקבל על זה תשובה ועד היום אנחנו לא יודעים מה העלויות של המש"ב.

עיסאווי פריג': ברשות השנייה הם אמרו שאין להם תשובה.

עיסאווי פריג': אז על סמך מה הבאתם את התשובות?

אילאיל לבנת: אני מצטערת, אבל אני מרגישה שאחטא לתפקידי אם לא נחזיר את הדיון, בעיקר במסגרת הזאת של חוק ההסדרים, לדמי הרישיון.

אילאיל לבנת: כבודו, כל מיליון שקל, כל שקל וכל 100,000 שקלים זה כסף חשוב כאשר חברה מפסידה כסף ואנחנו מעריכים ומודים לכם על הניסיון לעשות פה עבודה יסודית, לבדוק את הנושא הזה.

אילאיל לבנת: הרי בסופו של יום המש"ב, שהוא חשוב והדיון בו חשוב, הוא באחוזים חלק קטן מאוד מהסכום שאנחנו משלמים, מהסכום שהובטח לנו של דמי רישיון, שמצטבר למאות מיליוני שקלים לאורך השנים, שהיום עובר את ה-10 מיליון שקלים לשנה, כשמבטיחים לנו שהוא מטופל, מבטיחים לנו שהוא ירד, והוא לא מטופל.

אילאיל לבנת: אני חייבת לציין שממש בשבועות אלה אנחנו מועברים בין משרד האוצר למשרד התקשורת, בין המועצה וחזרה למשרד התקשורת וחזרה למשרד האוצר.

אילאיל לבנת: יכול להיות שייאמר כאן שהמש"ב הוא רגל בדלת, שאם נשים את הרגל הזאת בדלת ירד מיליון שקל אחד ואחר כך נצטרך לדון על 12 מיליון השקלים הנותרים.

אילאיל לבנת: בסופו של יום, הכסף הגדול הוא שמעיק עלינו ומטריד אותנו.

אילאיל לבנת: זה סכום הכסף שהובטח לנו שיתוקן.

אילאיל לבנת: עוד לא נמצא, לצערנו, האיש שיחתום על התקנה שתקיים את ההבטחה השלטונית.

איתן כבל: אנחנו עובדים על החלפת הממשלה.

אילאיל לבנת: על סמך ההבטחה הזו, בין היתר, לפחות בעלי המניות שלי עשו את החישוב שלהם לעבור לרישיון, אבל עד כה זה לא קורה.

אילאיל לבנת: אנחנו בדיון על 250,000 שקל או 500,000 שקל, על סיב כזה או סיב אחר, לעומת עניין עקרוני: מי מממן את הפעילות של הרשות השנייה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': את מאה אחוז צודקת.

איתן כבל: למען האמת, זה מאכזב, אני אומר למשרד האוצר.

איתן כבל: אני מנסה למצוא את הדרך, ויש מי שאומר לי: מה אתה מבלבל לנו את המוח?

איתן כבל: לא שאני מזלזל חס וחלילה במיליון או בחצי מיליון שקלים.

איתן כבל: אני לא יודע איך להתקדם מכאן כאשר הערוצים אומרים לי: "נו, באמת, תתקדם", ויש עמדות אחרות.

איתן כבל: אני אומר את עמדתי.

איתן כבל: אני חושב שהמש"ב צריך לעבור רביזיה גדולה, ואני אומר את זה במחילה, עד כדי קיצוצו והפיכתו למשהו אחר ממה שהוא היום.

איתן כבל: אני אומר את זה, ואמרתי את זה גם לפרוטוקול אז.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני מצפה לא לקיים דיון כזה, שבו אלה אומרים לי דבר אחד, הוא אומר לי דבר אחר, המנכ"ל אומר לי דבר שלישי וכמעט אנס אותו להגיד משהו על ה-9 שניות ועל העניינים האלה, הוא כמעט התבלבל ופחד שאולי יקבל נזיפה מן האלוף.

איתן כבל: בשורה התחתונה, אני מקווה שאתם לא מקבלים החלטות כאלה כפי שאתם מגישים בפניי.

איתן כבל: אני נותן למשרד האוצר עד מחר.

איתן כבל: אני אומר לכם בשיא הרצינות.

איתן כבל: אני לא יודע לקבל החלטות כאשר אלה שאמורים ליהנות מזה מודיעים לי שהם לא מתכוונים ליהנות מזה.

איתן כבל: הנה, אני אומר את זה פה לפני מיכל גרוס, אני אומר את זה פה לפני היושבת-ראש.

איתן כבל: אני חושב שזה צריך לעבור שינוי גדול, עם כל הכבוד.

איתן כבל: גם אמרתי לכם שאני מוכן ללכת למהלך הזה.

איתן כבל: כבר אמרתי את זה, לא אחזור על זה אלף פעמים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': למה לא ננצל עכשיו- - -

איתן כבל: אל תעזרי לי.

דבורה קמחי: עדיין אנחנו בסוגיית דמי הרישיון.

איתן כבל: אני רוצה לתקן אותך.

איתן כבל: אני לא מתכוון לעסוק בזה.

איתן כבל: זה לא הסמכות שניתנה לי.

איתן כבל: אני גם לא יודע, עם כל הכבוד לי, לתת עכשיו הוראה למשרד האוצר.

איתן כבל: אני יכול מקסימום לקרוא למשרד האוצר לעמוד בהתחייבות שלו, אבל לא נעים לי להגיד לך, דבורה קמחי, בעולם שבו אנחנו חיים זה לא יותר מאשר קצף על פני המים.

איתן כבל: את כבר שנים רבות פה.

איתן כבל: אין לי בעיה לעשות את זה, חברות וחברים, ואגיד את הדברים האלה בוודאי לפרוטוקול ונוציא פנייה בשמכם ובשמנו למשרד האוצר, אבל זה לא פותר לי את הבעיה.

דבורה קמחי: אבל זה עוד צעד.

דבורה קמחי: אולי תימצא אוזן קשבת ויתממש משהו שמבטיחים.

איתן כבל: אמרתי את עמדתי אלף פעמים.

איתן כבל: אני לא במקום שאני יכול לממש אותה.

איתן כבל: אני גם לא במקום שאני יכול להרשות לעצמי – ואיפה שהרשיתי ויכולתי, עשיתי – לכפות על הממשלה.

איתן כבל: זה לא עניין של מה בכך, שאני אומר לממשלה: "תני להם מיליון שקל".

איתן כבל: זה סכום גדול מאוד שנתי, 13 מיליון שקל מכל ערוץ, פלוס זה, פלוס זה, פלוס זה בכל שנה.

איתן כבל: מישהו צריך לדעת מאיפה הוא מחזיר את זה ומאיפה הוא מביא את זה, בכל הכבוד לי.

אסתי פלדמן: מתייחסים כאן לאיזו הבטחה של שר האוצר, של משרד האוצר, להפחית את דמי הרישיון.

אסתי פלדמן: ככל שנאמר שיופחתו דמי הרישיון, זה במסגרת כוללת של הפחתת רגולציה במסגרת חוק ההסדרים, ככל שהוא יעבור.

אסתי פלדמן: אנחנו לא יכולים לקחת רק חלק מן המשוואה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה לא קשור.

אסתי פלדמן: בוודאי שזה קשור.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אדוני היושב-ראש, אני מבינה שאתה אומר שאין לך את הפררוגטיבה לקבל את ההחלטה הזאת.

איתן כבל: לא אמרתי שאין לי פררוגטיבה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אם אנחנו עושים פה מהלך של הורדת רגולציה, המהלך הראשון של הורדת רגולציה הוא לבוא לכל הערוצים המפוקחים, ובאמת גם מקופחים, ולהגיד להם, דבר ראשון: מי שממן את הרשות השנייה זה המדינה.

איתן כבל: אני לא יכול לשמוע את זה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': למה?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אבל זה חוק ההסדרים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': בואו נכניס את זה עכשיו לחוק ההסדרים.

איתן כבל: סליחה, יקירה, את יכולה להסתובב עם שלט שקובע את זה.

איתן כבל: זה עוזר?

איתן כבל: די, מספיק, סתם אנחנו מכדררים את עצמנו עכשיו לדעת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': נושא המש"ב, אני חייבת להגיד, כפי שאמרת- - -

איתן כבל: אני מבקש את התייחסותך למש"ב.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': קודם כול אני מבקשת מהמנכ"ל שיגיד, ברשותך, מה באמת דמי הרישיון שאמורים להיות נכון להיום.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': לגבי המש"ב, אדוני היושב-ראש, הנושא הזה באמת לא פשוט, כמו הרבה נושאים שאתה מטפל בהם.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': התקשרתי אליך, ואתה באמת צודק כשאתה אומר: "מה זה, 'הגשש החיוור'?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אערוך שם סיור ואגיד: 'וואי, איזו טכנולוגיה'?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': " הייתי במש"ב 3 שעות ואני חייבת להגיד לך שקשה מאוד להבין.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': דבר אחד הבנתי, שאי אפשר לקבל החלטה בוועדת הכלכלה בלי שנעשתה פה עבודה רצינית מאוד, גם מבחינת פיקוד העורף, שבכוח ניסו להגיד להם: "תגידו שיש בעיה", וגם מבחינת הערוצים, כמה כסף זה יעלה להם.

איתן כבל: אני שואל אותך, גברתי, כיושבת-ראש הרשות השנייה, האם יש הצדקה ל-13 עובדים?

איתן כבל: אני לא נגד עובדים אבל באיזון הנדרש שמתקיים נכון לרגע זה, עם כל הדיבורים של הערוצים, שהם מחכים לביאת המשיח, משיח צדקנו ואם אוכל במשפט לעזור לו, לקדם את הגעתו ולהוציא לו יונת דואר.

איתן כבל: אני רוצה לדעת ממך – וזה הסיפור, בכל הכבוד.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לחברים שלי, כמי שהגן על עובדים ומגן על עובדים אולי יותר מכל אחד אחר סביב השולחן הזה.

איתן כבל: אני רוצה להבין, 13 העובדים האלה נדרשים כולם כדי לעמוד בכל הדרישות?

איתן כבל: אני כבר לא רוצה להתייחס לעובדה שסא"ל שלומי ממן יודע לתת לזה מענה באדם אחד.

איתן כבל: אבל גם אם אני יודע לקבוע שכל ערוץ יעמיד אדם משלו בשביל הדבר, וכבר לא צריך להכניס את הפלאג, יש מספיק טכנולוגיות שונות לעשות את זה בצורה אוטומטית, אני שואל את עצמי למה אתם אפילו לא יודעים להגיש הצעה שאומרת: "בואו ניכנס למשא ומתן, בואו נראה איפה אנחנו יכולים לנהל את הדברים".

איתן כבל: זה שאתם אומרים לי: "אי אפשר"- - -

יוליה שמאלוב ברקוביץ': לא אמרנו "אי אפשר".

מיכל גרוס: אבל עשינו את זה.

איתן כבל: שמעת אותי עכשיו?

איתן כבל: זה מה שאני רוצה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני מעבירה את רשות הדיבור שלי למנכ"ל, גם בגלל שהוא נמצא במערכת כבר עשר שנים, גם בגלל שאני לא רוצה להגיד דברים שאני פחות יודעת, להבדיל מן האנשים שיושבים פה ומדברים על דברים שהם לא מבינים בהם.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני רוצה לבקש ממך רק דבר אחד.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה גם קשור להפרטה של "עידן פלוס".

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני מבקשת להעביר את זכות הדיבור למנכ"ל של הרשות השנייה.

איתן כבל: בבקשה.

ניר שויקי: אני מנכ"ל בפועל של הרשות השנייה.

ניר שויקי: קודם כול, מרכז השידור והבקרה משרת גם את ההפצה ל"יס" ו"הוט", גם את ההפצה הלוויינית שדובר עליה כרגע, וגם את כל הנושא של "עידן פלוס".

ניר שויקי: כלומר, הצוות שנמצא שם 24/7, 365 ימים בשנה, משרת את שלוש הפלטפורמות האלה.

איתן כבל: וכאשר תהיה הפרטה?

ניר שויקי: אני רוצה להשיב לך עוד לפני שהשלמת את השאלה.

ניר שויקי: כאשר תהיה הפרטה זו תהיה סוגיה מורכבת מאוד.

ניר שויקי: צריך יהיה לקבל החלטה איך לוקחים את מרכז השידור והבקרה הזה ועושים אותו כך שהוא ישרת רק את "יס" ו"הוט".

איתן כבל: אני מציע שזה ייעשה לפני, לא אחרי שהכול יסתיים.

ניר שויקי: אני גם מציע שזה ייעשה לפני.

ניר שויקי: זה מאוד-מאוד חשוב.

ניר שויקי: לכן אי אפשר לבצע הפרדה בין הפלטפורמות האלה כי העובדים עובדים במקביל על כלל הפלטפורמות.

ניר שויקי: אם עכשיו יבואו ויבטלו הפצה ל"יס" ו"הוט", אני לא אוכל לפטר עובד, כי הוא מסתכל גם על הלווייני וגם על זה.

ניר שויקי: לא אוכל להקטין את שטח המש"ב.

ניר שויקי: לכן חלק מן העלויות שכרוכות היום בהפצה ל"יס" ו"הוט" הן בתוך כלל המערכת הזאת.

ניר שויקי: מה שיקרה למעשה אם אבטל הפצה לוויינית, אבטל הפצה ל"יס" ו"הוט", אז יצטרכו לגדול דמי ה- - -

איתן כבל: אל תספר לי מה אתה עושה.

איתן כבל: אני שואל אותך שאלה.

איתן כבל: עכשיו אתה יושב במקומי.

איתן כבל: אתה צריך לשאול את השאלות בעצמך.

איתן כבל: אני אומר לך: במצב הנוכחי, אל תגיד לי שאתה מסתכל על כולם.

איתן כבל: כשאתה בא לעשות עבודה, עוד לא ראיתי עובד אחד מיותר.

מיכל גרוס: אבל התייעלנו.

ניר שויקי: מה השאלה?

איתן כבל: אתה אומר שצריך את כל 13 העובדים האלה?

איתן כבל: במקום שתגידו לי: בואו נראה איפה מוצאים את נקודת האיזון.

איתן כבל: עוד מעט אתם תבקשו ממני עובדים נוספים.

מיכל גרוס: לא ביקשנו.

מיכל גרוס: התייעלנו.

ניר שויקי: לא אמרתי דבר כזה.

איתן כבל: זה רק עניין של זמן.

ניר שויקי: לא אמרתי דבר כזה.

ניר שויקי: ברמת המקרו, תמיד נכון להגיד איפה אפשר להתייעל, איפה אפשר לעשות טוב יותר.

ניר שויקי: כשמנכ"ל משרד האוצר דהיום היה מנכ"ל הרשות השנייה, יד ביד אתו בדקנו כל עלות ועלות של "עידן פלוס", של ההפצה הלוויינית, של עובדים ברשות השנייה, והוא יכול להעיד על זה, עברנו חוזה-חוזה, הסכם-הסכם והפחתנו עד למינימום האפשרי את העלויות.

מיכל גרוס: כולל במש"ב.

ניר שויקי: האם אדוני שואל אותי האם אפשר להתייעל עוד?

ניר שויקי: אגיד לאדוני: התשובה שתמיד צריכה להיות היא כן, תמיד אפשר להתייעל.

ניר שויקי: אבל אני חושב שאין פה מערכת בזבזנית.

איתן כבל: אני רוצה לשאול שאלה פשוטה.

איתן כבל: אתה איש המקצוע, אתה המנכ"ל ואתה מכיר את הדברים.

איתן כבל: השאלה שעומדת כאן לפתחנו היא אפילו לא השאלה ששאלתי אותך קודם.

איתן כבל: השאלה היא האם כל המערכת הזאת נדרשת והאם אי אפשר לייצר מצב שגם נותן חיסכון, בהנחה שיתברר שכן, וגם נותן מענה ביטחוני בלי כל המערכת הגדולה הזאת.

ניר שויקי: אתן לך תשובה מקצועית אמיתית, ואולי אפילו במידה מסוימת אני יורה לעצמי ברגל.

ניר שויקי: כל עוד לא מופרט מערך "עידן פלוס" אי אפשר לנתק את החדר הזה ואין הוזלה משמעותית של עלויות.

איתן כבל: ואם אציע לך הצעה, שלא תיעשה שום פעולה, שזה יהיה תנאי, שעד שהמערך לא יופרט ויוכל לעמוד על רגליו לא אאפשר שהמהלך של סגירת המש"ב ייצא אל הפועל?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אז למה עכשיו?

ניר שויקי: עדיין יש פעילויות מסוימות, גם בעולם של מערך "עידן פלוס" מופרט, שצריך לתת את הדעת איך אנחנו הולכים להתמודד איתן ברמה של פיקוח, ברמה של כתוביות, ברמה של כל מיני פעולות פיקוח.

ניר שויקי: לכן אני סבור, מכיוון שהמכרז עדיין לא יצא, אפשר להעביר את הדיון לדיון מסודר בוועדת הכלכלה, לא במסגרת חוק ההסדרים.

ניר שויקי: אני אומר כאן בצורה ברורה, לדעתי בעולם של הפרטה יש מקום לחשיבה על צמצום ואולי אפילו על ביטול, אבל צריך להתקיים דיון מסודר ומקצועי עם כל הגורמים הרלוונטיים ולא לדון בנושא הזה בחופזה, בנושא כל כך קרדינלי, במסגרת חוק ההסדרים.

קריאה: זה לא כל כך קרדינלי.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני רוצה לדעת האם מי שאמר שזה לא קרדינלי ביקר במש"ב, אבל בסדר.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': תבקרי במש"ב ואז תגידי אם זה קרדינלי או לא.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אדוני היושב-ראש, דבר נוסף שאנחנו לא מתייחסים אליו הוא נושא איכות הצפייה שמגיעה לבתי אב.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': כאשר אנחנו מדברים על האינטרס הציבורי, חשוב מאוד להתייחס לזה, שהכסף שיושת על הערוצים זה לא רק הכסף שעליו דיבר נציג פיקוד העורף, תשלום חד-פעמי של 250,000 שקל, אלא באמת המש"ב הזה נבנה במשאבים גדולים מאוד והוא מאפשר את רוחב הפס, אני לא יודעת מה, אל תשאל אותי את השאלות האלה, אני גרועה בטכנולוגיה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אבל אני יודעת דבר אחד בוודאות, שמבחינת איכות השידור למש"ב יש משמעות רצינית מאוד.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מיכל גרוס, די, סיימתי.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: אני נותן לכם את האפשרות ואתם שותים לי את הדם.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: אני נותן לכם לבטא את עצמכם מעל ומעבר.

איתן כבל: חלק מכם מתנהג בצורה פשוט לא הוגנת כלפיי.

איתן כבל: די, מספיק עם זה, לא צריך להגזים.

איתן כבל: הבנו את העניין.

איתן כבל: כל אחד חושב שאם יגיד עוד מילה זה ישכנע.

איתן כבל: שירה גרינברג, אני עושה בעניין הזה הפסקה, ארצה לדבר אתכם אחר כך.

איתן כבל: אני לא מקבל את רוב הדברים שהם אומרים, אבל דעתי לא נוחה מכם במשרד האוצר בכלל, אני אומר את זה בצורה ברורה מאוד.

איתן כבל: זה מסוג הדברים שהיה צריך לשלוף, כמו במערב הפרוע בצהרי היום: על כל שאלה שולפים תשובה במקום, יודעים את כל התשובות, לא בערך.

איתן כבל: זה לא עכשיו סיור בלילה: "איפה אתה בערך?

איתן כבל: אני פה במפה".

איתן כבל: אין בערך פה.

איתן כבל: לא יכול להיות בערך פה.

איתן כבל: זה מסוג הדברים – זה דיני נפשות.

איתן כבל: יש כאן עניינים מקצועיים מן המדרגה העליונה.

איתן כבל: ואני אומר לכם: בשונה מדעתם, אני בעניין הזה עם משרד האוצר, אני אומר את זה כאן בצורה ברורה מאוד ואומר את זה לחבריי, אבל לא אאפשר לעשות את זה כשאני לא יודע כל דבר ודבר איפה הוא, לשם מה הוא, איך הוא, למה הוא.

איתן כבל: עם כל הכבוד, שאף אחד לא יגיד לי: הטכנולוגיות מתקדמות.

איתן כבל: קודם כול, תודה לך, שלומי ממן, הצגת את הדברים בצורה מקצועית ומכובדת.

איתן כבל: באמת אני אומר לך תודה, בעזרת הליווי של שיר אייל מדובר צה"ל – הנה את נכנסת לפרוטוקול.

איתן כבל: לא התכוונו להכניס אותך לתוך סד של דברים.

איתן כבל: אני מוכרח לומר, סייעת בידי להבין את העניין, קודם כול שזה לא כצעקתה, זה לא שילוּח אנשים למאדים.

איתן כבל: אנחנו מכירים את הדברים ואפשר להתמודד איתם, רק זה לא הוכן ובושל והובא לפה כפי שצריך.

איתן כבל: אני רוצה לעבור מדרגה נוספת.

איתן כבל: יש לנו עוד שתי נקודות חשובות מאוד שאני רוצה לגעת בהן.

איתן כבל: הראשונה זה החדשות, והשנייה היא כבר להיכנס – כי מחר החלק הארי של הדברים יעסוק בעניין הפלטפורמות, "הוט" ו"יס" – כן להתקדם אם יש הצעה משמעותית ורצינית או לא ללכת על העניין הזה.

איתן כבל: בסדר?

מיכל רפאלי כדורי: מתי דנים בפרק הצרכנות?

מיכל רפאלי כדורי: היום?

איתן כבל: אני רוצה להתחיל בו.

אתי בנדלר: החלק הצרכני הוא בחוק התקשורת, לא בחוק הרשות השנייה.

איתן כבל: אני רוצה לסיים קודם כול את עניין החדשות, כדי לגמור עם זה, ואז להיות ממוקד בעניין עצמו.

רעיה עדני: זה סעיף 63 בחוק הרשות השנייה, פסקה 15(14) בעמוד 5.

אסתי פלדמן: במקביל לתיקון שבוצע בחוק קיש לגבי הסמכות של המועצה לקבוע לוח שידורים ותוכן וכל הדברים האלה, אנחנו מציעים לעשות תיקון מקביל לגבי שידורי החדשות ולמחוק את סעיפים קטנים (ב) ו-(ג), שאקרא אותם.

אסתי פלדמן: "(ב) המועצה תקבע את המועדים של שידורי החדשות ואורכם; (ג) שידורי חדשות יהיו בנוסף לעברית, גם בערבית ובשפות אחרות, הכול כפי שתורה המועצה.

אסתי פלדמן: "

איתן כבל: הטענה שלכם היא שאין שום הצדקה- - -

אסתי פלדמן: להתערב באורכם ובמועדים של שידורי החדשות.

איילת נחמיאס ורבין: 4 שעות חדשות, למשל, זה מקובל עליכם.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': גם 5 שעות.

רעיה עדני: אם יש חדשות שמצדיקות את זה, אם יש דרישה.

דבורה קמחי: למה ללכת למקרה קיצון?

דבורה קמחי: 5 דקות הארכה של חדשות.

אסתי פלדמן: גם במקרה הקיצון, אם רוצים לעשות חדשות 24 שעות ביממה- - -

אתי בנדלר: אם הם ירצו להפוך לערוץ אקטואליה הם לא יהיו יותר ערוץ "ברודקאסט".

אתי בנדלר: כל הרעיון של ערוץ "ברודקאסט" הוא- - -

איתן כבל: ניתן לזה מענה.

דבורה קמחי: אני חושבת שבכלל סמכות מועצת הרשות השנייה לאשר את לוח השידורים, החדשות הן חלק אינטגרלי מלוח השידורים שלנו.

דבורה קמחי: כפי שאמרתי כבר בדיון הקודם, הסעיף הספציפי הזה נכנס גם לפרק החדשות, משלא הספיק עניין אישור לוח השידורים, כי הוא נולד כשבערוץ 2 שידרו שלוש בעלות זיכיון שונות ולכן היה צריך גורם אחד שיקבע שעת שידור אחידה לחדשות כדי שלא כל בעל זיכיון יבקש לשדר חדשות בשעה אחרת.

איילת נחמיאס ורבין: לייצר יציבות על לוח המשדרים.

דבורה קמחי: אני חושבת שהיום, אחרי שאנחנו מספיק בוגרים להחליט בעצמנו על לוח השידורים שלנו, אנחנו כבר מספיק בוגרים להחליט על משך החדשות.

דבורה קמחי: אין מקום בשנת 2018 שמועצה תקבע שעת חדשות ואורך חדשות.

דבורה קמחי: אין מקום שבכל פעם שאנחנו רוצים להאריך את החדשות ב-4 דקות אנחנו צריכים להתקשר למנכ"ל הרשות השנייה המסכן, שמכורח המציאות זה תפקידו, שישקול אם נכון לאשר לנו את ההארכה או לא נכון ומה השיקולים שלנו.

דבורה קמחי: רבותי, לחדשות יש עורך ראשי אחד והוא יחליט.

דבורה קמחי: אני מבינה שיש לזה מתנגדים.

דבורה קמחי: אני מבינה גם שהעמיתים שלי מחברת החדשות המקבילה – אני מניחה שהם יבקשו משהו אחר.

איתן כבל: יש כאן נציג של חברת החדשות?

דבורה קמחי: אבל יש לי הצעה.

דבורה קמחי: אני מבינה שיש בעיה בין "קשת" ו"רשת" שמשדרות באמצעות אותה חברת חדשות.

דבורה קמחי: אל תשכחו שהחדשות שלנו בתחרות קשה מאוד מול חברת חדשות שמשדרת בשני אפיקי שידור, שכתוצאה מכך הרייטינג המצרפי שלה הולך ועולה, שכתוצאה מכך גם ל"קשת" וגם ל"רשת" יש הטבה כלכלית בעין של 50 מיליון שקל בשנה מכיוון שחברת החדשות עולה 100 מיליון שקל והן מתחלקות בתשלום הזה ביניהן.

דבורה קמחי: ערוץ 10 מממן את חברת החדשות שלו במלואה, זאת אומרת, אנחנו משלמים 100 מיליון שקל והם משלמים 50 מיליון שקל.

דבורה קמחי: אם קיימת בעיה ביניהן – ואני מבינה שכאשר יש שתי בעלות רישיון עשויות להיות בעיות – אני מציעה לתקן את הסעיף, כך שהמועצה תקבע את שעת החדשות ואורך החדשות של חדשות המשודרות ביותר מאפיק טלוויזיה אחד.

דבורה קמחי: זה פותר את הבעיה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברת נגה רובינשטיין, את רוצה לומר משהו?

נגה רובינשטיין: אני רוצה לשמור על זכות השתיקה.

נגה רובינשטיין: ..

מיכל רפאלי כדורי: דבורה קמחי, תגידי שאתם לא תאומים סיאמיים.

דבורה קמחי: אנחנו לא תאומים, בפירוש.

דבורה קמחי: אנחנו גם לא יכולים להיות שבויים בגלל בעיה שקיימת אצל המתחרים.

מיכל רפאלי כדורי: יחי הפלורליזם.

שרית הכט: אקצר.

שרית הכט: אגיד רק שלא נוכל כמובן להסכים להטבה שתינתן רק לאחד משלושת הערוצים.

דבורה קמחי: הטבה למי שמשדר בשני אפיקים?

שרית הכט: אומר רק לפרוטוקול שעניין ה-50 מיליון – כמובן לא רציני להציג את זה כך.

שרית הכט: לא אשטח כאן את כל הטיעונים, ויש כאלה כמובן, אבל החיים מורכבים קצת יותר.

אילאיל לבנת: אתמול הבענו הסכמה.

אילאיל לבנת: לאחר חשיבה של אנשי המקצוע שנערכה אתמול בכובד ראש, אנחנו מרגישים שבעת הזאת לא נוכל לעבוד בשני ראשים מפוצלים ולהסכים.

דקלה בירן: אני יועצת משפטית של חברת החדשות.

דקלה בירן: קודם כול צריך להסתכל על העניין הזה מנקודת המבט של הצופה, שנדרשת לו ודאות מתי משודרות החדשות והוא לא יכול לדעת אם יום אחד זה מתחיל בשעה כזאת ויום אחר בשעה אחרת, ויום אחד החדשות נמשכות שעה וחצי ויום אחר הן נמשכות שעתיים או חצי שעה.

דקלה בירן: וגם בתוך שינוי כללי המשחק הזה צריך לזכור שכאשר נוצר המצב החוקי הקיים, שבו יש חברת חדשות משותפת לשניים מן הערוצים המשדרים- - -

לאה ורון: באיזה תאריך מסתיים השיתוף של "רשת" ו"קשת" בחברת החדשות?

שרית הכט: תוך 3 שנים.

שרית הכט: זה התחיל ב-1 בנובמבר 2017.

דקלה בירן: המצב החוקי הנוכחי נוצר כאשר היה קיים פיקוח.

דקלה בירן: עכשיו לבטל את הפיקוח הזה, שיש לו יתרונות מסוימים, במיוחד מנקודת המבט של הצופה, זה בלתי סביר.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת להעיר הערה.

איילת נחמיאס ורבין: אורך השידור פחות מטריד אותי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שיש מידה של סבירות.

איילת נחמיאס ורבין: אם המהדורה רוצה להאריך את עצמה ב-4–5 דקות, זה לא נראה לי עניין כל כך דרמטי.

איילת נחמיאס ורבין: העוגן של שעת השידור, שגם הייתי שמחה לוותר על הרגולציה הזאת, אבל אני לא בטוחה לגמרי שנכון לחלוטין לבטל את הרגולציה בהקשר הזה, יכול להיות שאפשר לתת מרחב גמישות.

איילת נחמיאס ורבין: עוד פעם, האורך – אני חושבת שבאמת יש כבר היגיון לשחרר את העניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: שעות השידור – עוד פעם אני שואלת את עצמי את השאלה על המועצה.

דבורה קמחי: עלינו ההצעה מקובלת.

איתן כבל: כשאיילת נחמיאס ורבין תהיה שרת האוצר היא תגיש את זה בחוק ההסדרים.

איתן כבל: ..

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אדוני היושב-ראש, אתמול כבר הבעתי את התנגדותנו כרשות להורדת הפיקוח.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אגב, כשאומרים שברגע שהורדנו את הפיקוח על זמן התוכניות וסוג התוכניות אז צריך להוריד את הפיקוח גם בחדשות – המחוקק באופן עקרוני התייחס לחדשות וביקש להקים חברה אחרת וביקש להתייחס לדירקטוריון גם מטעם הציבור.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': ההתייחסות לחדשות שונה מאשר אל התוכניות הרגילות.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה דבר אחד.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': דבר שני, אני חושבת שיש עורך ראשי לחדשות, מנכ"ל החדשות לשלושת הערוצים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': במקרה, כפי שנאמר פה, יש עורך לשני הערוצים בחדשות המשותפות, נכון להיום.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': הם אלה שצריכים להחליט.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': כאן אנחנו שמים אותם בלחץ קשה מאוד של בעלי עניין.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אין לי שום טענה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני חייבת לומר, כפי שאומרים פה פעמים רבות, שהיום זה את, ומחר מי יודע מי יבוא.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אין ספק שהאנשים שהיום נמצאים בגִזרה הזאת של התקשורת הם אנשים נפלאים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני אומרת את זה פה ואין לי שום ספק שאף אחד לא ירצה להשתמש בכוח הזה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אבל תאר לעצמך שמגיעים מחר לאבי וייס ואומרת לו "רשת": "תאריך", ואומרת לו "קשת": "לא תאריך".

יוליה שמאלוב ברקוביץ': מתוך עיקרון השוויון, אנחנו לא יכולים לעשות את זה.

דבורה קמחי: אין שום שוויון בין חברה שמשדרת בשני ערוצים לבין חברה שמשדרת בערוץ אחד.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': כפי שאמרה היועצת המשפטית של חברת החדשות, האינטרס הציבורי הוא שהציבור ידע מתי יש חדשות, מתי הן מסתיימות.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': והנקודה הכי חשובה, האמינו לי, ברשות השנייה, אני לא יודעת איך זה פעל לפני.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': איך זה פועל היום, אני חייבת להגיד לכם: אנחנו פתוחים מאוד לצרכים של הערוצים, אנחנו פותחים מאוד לצרכים של החדשות.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': לא פעם קרה מאז שאני בתפקיד – ואני 4 חודשים בתפקיד – שהארכנו את זמן שידור החדשות גם לערוצים 12 ו-13 וגם לערוץ 14 לפי בקשתם של העורכים הראשיים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אנחנו לא אטומים, אנחנו יודעים מה זה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אנחנו מבקשים להשאיר את הסמכות הזאת בידיים של הרשות השנייה, כפי שזה היה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': תודה רבה.

איתן כבל: לא כמו בפעם האחרונה שאמרו לערוץ 10.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': מה אמרו לערוץ 10?

איתן כבל: כשהאריכו.

איתן כבל: זה מה שמטריד אותי.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': ערוץ 10 קיבל הארכות לא פעם במהלך השבועיים האחרונים.

דבורה קמחי: זה גם מה שאמרתי ליוליה שמאלוב ברקוביץ בחוץ.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אגב, כרגע הם רוצים לקבל את זה באופן קבוע.

דבורה קמחי: זה סוד מקצועי מה שאת אומרת עכשיו.

דבורה קמחי: את לא יכולה להגיד את זה עדיין.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני מקבלת את העצה וההערה של היועצת המשפטית.

דבורה קמחי: אני מסכימה עם יוליה שמאלוב ברקוביץ, שבאמת מאז שהיא הגיעה אנחנו מרגישים פתיחות ואנחנו מרגישים רוח חדשה.

איתן כבל: רק תעצרי את הרעידות כשאת מדברת על יוליה שמאלוב ברקוביץ...

דבורה קמחי: העניין הוא שהיום כולנו פה ומחר יהיו אנשים אחרים.

דבורה קמחי: אנחנו חווינו בעבר חוויות פחות נעימות בנושא החדשות.

דבורה קמחי: גם אנחנו חושבים שמי שצריך לקבוע את אורך החדשות הוא העורך הראשי.

דבורה קמחי: הוא שקובע מה יהיה, זו הסמכות שהוקנתה לו בחוק.

דבורה קמחי: אנחנו גם מסכימים להצעה של חברת הכנסת נחמיאס ורבין לגבי שעת התחלת החדשות.

דבורה קמחי: אבל לגבי אורך החדשות – זו צריכה להיות החלטה של העורך הראשי.

דבורה קמחי: אנחנו מבקשים לא להתערב בחקיקה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': זה "מפחדת"?

איתן כבל: דבורה קמחי, אני רוצה לומר את עמדתי.

איתן כבל: ההשלכה לא נוגעת רק אליכם, היא נוגעת גם לערוצים נוספים שמשדרים חדשות, החל מערוץ 20.

נגה רובינשטיין: זה לא חל עליו.

דבורה קמחי: הוא לא מוגבל, והתאגיד לא מוגבל.

איילת נחמיאס ורבין: הוא מתכוון להשפעה, ל"אפקט הפרפר" הכללי.

איתן כבל: היתרון שלי, בדיון הזה נתתי לכם מספיק זמן לדבר, יותר מאורך הזמן שהייתם מקבלים מיוליה שמאלוב ברקוביץ בעניין הזה, אז ברשותכם, תנו לי.

איתן כבל: אני לא אוהב את הדיון כשמסדרים אותו כל אחד לפי המקום שבו הוא נמצא באותו זמן.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שחלק מן הדברים אמרנו.

איתן כבל: הסכמנו לקבל את עמדת הערוצים כעמדה אחת כאשר היא נגעה לעובדה שהפיצול נעשה רק לא מזמן ואנחנו עדיין לא יודעים מה ההשלכות שלו, אנחנו עדיין לא יודעים לאן הוא הולך, איך השוק יגיב.

איתן כבל: אני לא יודע עדיין להגיד לך בכנות איך זה ישפיע על ערוצים 12 ו-13.

איתן כבל: ראיתי איך זה השפיע לפני שבועיים עם ההורדה באותו יום של נאום נתניהו בעניין ההמלצות, שלא התאפשר אפילו לחזור ולשאול שאלות.

איתן כבל: אני מתנגד להצעת משרד האוצר בעניין הזה.

איתן כבל: לא אתמוך בהצעה הזאת.

איתן כבל: אני כן יכול לבקש מיוליה שמאלוב ברקוביץ – ואל תגידי לי: אנחנו כבר עושים את זה או לא עושים את זה היום.

איתן כבל: אתם כן צריכים להגדיר לעצמכם, זה לא יכול להיות רק על פי גחמה שלכם, שבבוקר קמת עם מצב רוח כזה או אחר.

איתן כבל: אתם צריכים לקבוע בכללים שלכם את אותו אלמנט שמרגיש שלא צריך למצוא את עצמו חושב מאה פעמים אם הוא בא לבקש.

איתן כבל: כמובן, אם זה יהיה בכל יום אז ברור שלא, אבל כולנו יודעים "להתכתב" עם ימים שבהם, לא עלינו, יש אירוע קשה, או ימים שבהם יש אירוע משמח, כן ירבו.

איילת נחמיאס ורבין: אירועים מיוחדים – זה גם הבעיה שלכם במהדורה?

איילת נחמיאס ורבין: חייבים לשאול על כך.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': לא.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני לא יכולה להגיד לך מה שאתה אוסר עליי להגיד, שאנחנו כבר עושים את זה, כי אמרת לי לא להגיד.

איתן כבל: אבל, גברתי, אמרתי לך לא להגיד את זה.

איתן כבל: אני יודע גם למה אני אומר את זה.

איתן כבל: זה לא פותר את העניין, במובן הזה שיהיה ברור.

איתן כבל: זה לא בעניין עוד 3–4 דקות.

איתן כבל: יש פה גישה, איך פעולת החדשות צריכה להיראות בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: בזה אני מסכימה אתך.

איתן כבל: כשאין עוד מערכת חדשות – דרך אגב, דבורה קמחי, זה לא קשור ל-50 מיליון שקל.

איתן כבל: דרך אגב, אני אתך, אמרתי לך, בעניין אופן חלוקת הכספים, אבל זה לא הדיון עכשיו.

דבורה קמחי: כשאני צריכה להתמודד מול חברה שמשדרת בשני אפיקי טלוויזיה, אני רוצה למצֵב את עצמי אחרת, אני רוצה להתחרות בהם, ואתם לא נותנים לנו, כי הם משדרים בשני אפיקי טלוויזיה.

איתן כבל: אין מתפקידי להגן על הערוצים, הם לא בסמכותי ובאחריותי.

דבורה קמחי: צריך להגן על הציבור.

איתן כבל: אני לא מסכים בעניין הזה.

איתן כבל: ברשותך, אני רוצה לאפשר לאתי בנדלר להתייחס.

אתי בנדלר: אני רוצה לומר, מצד אחד, שהעמדה שאומרת שלא נכון לקבוע מראש מתי ישודרו החדשות ואורך המהדורות – אני יכולה להתחבר לגמרי לעמדה הזאת, ככל שמדברים בכלל על צמצום הרגולציה ולתת לערוצים באמת למצֵב את עצמם ולקבוע איך הם ייראו.

אתי בנדלר: מצד שני, ברור שצריך לזכור שמדובר כאן על ערוצים מסחריים, שהם ערוצי "ברודקאסט".

אתי בנדלר: התרת הרסן באופן מוחלט עלולה גם להפוך אחד או יותר מערוצי ה"ברודקאסט" הגדולים לערוץ חדשות.

איתן כבל: יכולה להיות עוד ועדת קיש, בין היתר.

אתי בנדלר: אני מזכירה את זה.

אתי בנדלר: היא יכולה להפוך אותו לערוץ חדשות ואקטואליה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל רק מרגע שהם יהיו חברת חדשות מפוצלת.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: במשך יממה תשדר חברת החדשות של אותו ערוץ ויהיה חלק זניח של שידורים אחרים.

אתי בנדלר: לכן אין ספק שבכל זאת יש מקום לאפשר הגבלה של שידורי חדשות.

אתי בנדלר: עכשיו השאלה היא בין הגבלה לבין קביעה מראש של שידורי החדשות, מתי הם ישודרו והאורך שלהם.

אתי בנדלר: יש מנעד גדול למדי של אפשרויות, ואני מוכרחה לומר שאני גם לא פוסלת מבחינה משפטית את העמדה של דבורה קמחי, שאומרת שאין דין ערוץ אחד שמשדר עם חברת חדשות אחת לדין שני ערוצים שמשדרים עם חברת חדשות מאוחדת.

אתי בנדלר: כלומר, בשם השוויון אי אפשר לומר שהם באמת שווים בעניין הזה.

אתי בנדלר: אלה נקודות למחשבה.

איתן כבל: אגיד לכם עוד נקודות למחשבה.

איתן כבל: אני אומר את זה בעיקר לנו, חברי הכנסת.

איתן כבל: כשמשרד האוצר הביא את ההצעות האחרות, כך אמרתי בפתיחת דבריי: אני רוצה ללכת על קו.

איתן כבל: או שאני מקבל את עמדת משרד האוצר לכל אורכה ורוחבה, לאורך כל התפיסה הרגולטורית, או שאני עקבי וממשיך באותו קו.

איתן כבל: אי אפשר שכאשר נוח לי אני הולך מהמקום הזה.

איתן כבל: אם אנחנו טוענים שאין מקום לרשות השנייה בהתערבות כזו או אחרת, אז אין מקום.

איתן כבל: על זה אני מבקש לעשות רביזיה ולחזור ולשנות את כל הדברים.

איתן כבל: מה שמפריע לי בכל התהליך הזה – זה אפילו כבר לא ריקוד תימני, זה ללכת עשרה צעדים ואז לרוץ לאחור.

איילת נחמיאס ורבין: ולרקוד פולקה פולנית.

איתן כבל: לכן אני לא מקבל.

שרית הכט: רציתי להציע הצעה.

שרית הכט: מאחר ואני רואה כאן את חילוקי הדעות, וגם בתוכנו, אפשר לשקול פתרון שבו תהיה החלה מאוחרת.

שרית הכט: כלומר, לקבל את העיקרון שבו נוכל להאריך את החדשות מבלי לפנות לרשות השנייה, אבל ההחלה של זה תהיה לא מעכשיו אלא לאפשר תקופת היערכות מסוימת.

אתי בנדלר: זה הטבה מושלמת רק לאינטרסים שלכם.

אתי בנדלר: זה לא האינטרס של ערוץ 10.

אתי בנדלר: זה בפירוש האינטרס של "רשת" ו"קשת".

איתן כבל: לא, להיפך, היא מוכנה לקבל את זה.

אתי בנדלר: אבל לא כרגע.

שרית הכט: לא אמרתי מתי.

אתי בנדלר: מה זה "החלה מאוחרת"?

שרית הכט: 1 בינואר 2019, 1 בינואר 2020.

שרית הכט: לא אמרתי מתי.

רעיה עדני: אפשר להתייחס לחשש של אתי בנדלר לגבי ערוץ חדשות?

רעיה עדני: יש מחויבות לסוגה עילית, כך שערוץ לא יכול להפוך להיות ערוץ חדשות.

אתי בנדלר: 10 שעות ביממה אפשר יהיה לשדר חדשות.

דבורה קמחי: אני חושבת שההצעה של חברת הכנסת נחמיאס ורבין מאזנת גם את הפן הציבורי, שהמועצה תקבע את שעת שידור החדשות אבל לא את אורכן.

דבורה קמחי: את ההחלטה על אורכן נשאיר בידי העורך הראשי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה באמת האיזון.

איילת נחמיאס ורבין: סוגיית האורך שונה מאוד מסוגיית מועד השידור.

איילת נחמיאס ורבין: בסוגיית האורך – אני מסכימה עם רעיה עדני, שבגלל מחויבויות הסוגה העילית יהיה קשה להתנער לחלוטין ולשדר 24 שעות ביממה חדשות.

אתי בנדלר: לא דיברתי על 24 שעות ביממה.

אתי בנדלר: מספיק שיהיה 10 שעות ביממה, או 4 שעות ביממה.

איילת נחמיאס ורבין: להתערב באורך המהדורה- - -

אתי בנדלר: אני מסכימה אתך שזה בעייתי.

איילת נחמיאס ורבין: איתן כבל, זה לא אותו דבר.

איתן כבל: בעניין הזה אני לא מוותר.

איתן כבל: איילת נחמיאס ורבין, את יכולה להצביע כפי שאת רוצה, גם אם יהיה תיקו.

איתן כבל: אעשה רביזיה ואעביר אותה.

איתן כבל: אגיד לכם למה.

איתן כבל: אני לא מוכן לדואליות הזאת.

איתן כבל: בכל הכבוד, שפתאום לכולם יש דעות – קודם היו דעות אחרות לגמרי.

איתן כבל: זה יותר גרוע, זה הרבה יותר גרוע, כי פה מתערבים להם באמת בתכנים, באלף ואחד דברים.

איתן כבל: זה לא שהם הולכים עכשיו מי יודע מה לעשות, אבל אי אפשר כך.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: לא שזה נוגע אליי בכלל, גם כך אני רואה רק חלקים מן החדשות, לא משנה איפה.

איתן כבל: אני מנסה להגיד לכם, קודם קיימנו דיון בעניין הזה, דחינו את זה על בסיס העובדה של מקום הרגולציה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך שעסקנו גם בעניינים האלה, במה אנחנו מוכנים להתערב או לא להתערב.

איתן כבל: אז היי, או שהולכים על קו מסוים, או שלא.

איתן כבל: אני התחברתי אליכם כשרציתם ללכת לכיוון אחר.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני אדם ענייני.

איילת נחמיאס ורבין: אני באמת חושבת שיש הבדל.

איתן כבל: אני מציג את הדברים כפי שהם.

איילת נחמיאס ורבין: אצביע אתך.

איתן כבל: אני רוצה להעלות את זה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

אתי בנדלר: רגע, אני רוצה לדעת על מה אתה מצביע.

אתי בנדלר: הם הציעו לבטל גם את סעיף קטן (ב) וגם את סעיף קטן (ג).

אתי בנדלר: סעיף קטן (ב) קובע: "המועצה תקבע את המועדים של שידורי החדשות ואורכן".

אתי בנדלר: סעיף קטן (ג) זה דבר אחר לגמרי.

אתי בנדלר: סעיף קטן (ג) קובע: "שידורי חדשות יהיו בנוסף לעברית, גם בערבית ובשפות אחרות, הכול כפי שתורה המועצה".

אתי בנדלר: על כך לא התקיים בכלל דיון.

איתן כבל: אם כך, נצביע על סעיף קטן (ב) בלבד.

איתן כבל: מי בעד ביטול סעיף קטן (ב)?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – אין

איתן כבל: נמנעים – אין בפסקה 15(14) להצעת החוק, ההצעה לבטל את סעיף 63(ב) לחוק העיקרי לא נתקבלה.

איתן כבל: ההצעה לא נתקבלה.

איתן כבל: מה היא ההצעה לגבי שידורי חדשות בערבית?

איתן כבל: פעם ראשונה אני שומע אותה.

אתי בנדלר: אתם רוצים להסביר את ההצעה?

רעיה עדני: הבאנו חבילה כוללת, כפי שהיושב-ראש הבין, ובמסגרתה אנחנו חושבים שצריך לצמצם את התפקידים של הרשות השנייה.

רעיה עדני: היום יש לה סמכות לקבוע שהשידורים בחדשות יהיו לא רק בעברית אלא גם בשפות נוספות בכל ערוץ.

רעיה עדני: למיטב ידיעתי הסמכות הזאת, או שלא נעשה בה שימוש, או שנעשה בה שימוש מצומצם.

רעיה עדני: אנחנו מציעים לבטל את הסמכות הזאת למועצה במסגרת כלל הסמכויות שיבוטלו.

רעיה עדני: אני מבינה שזה לא הקו שחברי הכנסת הולכים בו ושהם רוצים להשאיר את הרגולציה על כנה אבל זו ההצעה שלנו, לצמצם את הרגולציה בשוק הטלוויזיה.

נעמה דניאל: סעיף 61 תוקן בוועדה המשותפת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': בחדר הזה אין כרגע אף דובר ערבית, לא חבר כנסת ערבי, לא נציגי האוכלוסייה הערבית.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני אומרת לך את האמת:

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני לא יודעת מה להגיד לך לגבי הסעיף הזה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני חושבת שזה סעיף שצריך לבדוק עד כמה החדשות האלה בערבית באמת עוזרות לאוכלוסייה שמהווה 20% מתושבי ישראל.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': למה לבטל?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': באמת לא ברור לי.

איתן כבל: אני מבין את מה שאת אומרת.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אין פה אף אחד שיכול להגיד.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': מי שם אותנו להחליט האם זה טוב לאוכלוסייה דוברת הערבית או לא?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': מי שם אותם להחליט דבר כזה?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אני לא מבינה את זה.

רעיה עדני: אנחנו מציעים שהערוצים המסחריים שאמורים להיצפות על ידי הציבור, הם שיחליטו באיזו שפה לשדר ומה לשדר.

רעיה עדני: זה היה הקו העקבי שהלכנו בו מן ההתחלה.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': ואת באמת חושבת שהם ישדרו בערבית?

יוליה שמאלוב ברקוביץ': את באמת מאמינה שהם ישדרו בערבית?

רעיה עדני: אני מבינה שהקו העקבי הזה לא התקבל.

רעיה עדני: אנחנו מקווים להיות עקביים במה שאנחנו עושים.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': זו פגיעה בזכויות המיעוטים.

רעיה עדני: אנחנו לא התנגדנו לתיקון הזה של הוועדה.

איתן כבל: לא דיברתי עליך, חס וחלילה, אלא שאתם נותנים קרדיט גדול מדי למערכת.

איתן כבל: אם זה היה חשוב למערכת, הם היו כבר מכניסים את זה מזמן.

רעיה עדני: יש שידור ציבורי וזה תפקידו של השידור הציבורי.

רעיה עדני: אנחנו פה בשידור מסחרי.

איתן כבל: השידור הציבורי – אגיד לך מה הרייטינג שלו.

יוליה שמאלוב ברקוביץ': אולי תפסיקו לממן שידור ציבורי ב-700 מיליון שקל ותעזרו לערוצים המסחריים.

נעמה דניאל: נדמה לי שזה קשור לסעיף 61, שתוקן בוועדה המשותפת.

נעמה דניאל: סעיף 61 קובע חובה למועצה לקבוע את השידורים בשפה הערבית.

נעמה דניאל: בתיקון שנעשה בוועדה המשותפת זו הפכה להיות סמכות רְשות.

נעמה דניאל: לכן השאלה, גם אם משאירים את הסעיף, האם זו לא צריכה להפוך להיות סמכות רְשות גם כאן.

איתן כבל: לי אין בעיה שזה יהפוך לסמכות רְשות.

אתי בנדלר: שהמועצה רשאית לקבוע ששידורי החדשות, בנוסף לעברית, יהיו גם בערבית.

אופיר ביתן: אלה סעיפים שונים.

איתן כבל: שתהיה התאמה.

איתן כבל: אין בעיה.

נעמה דניאל: מוצע לבטל אותו בחוק ההסדרים אבל עדיין לא דנו בו.

איתן כבל: לא נבטל אותו בחוק ההסדרים.

איתן כבל: בעקבות הדברים שיוליה שמאלוב ברקוביץ אמרה, וגם בהתכתבות שלנו לגבי כל היחס שלנו לגבי הרגולציה, אני מציע שתהיה התאמה למה שהיה בסעיף 61.

אופיר ביתן: אז זה יהיה "רשאית לקבוע".

אופיר ביתן: נכון?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף נתקבל עם התיקון כפי שהקראנו.

איתן כבל: נצא להפסקה של 5 דקות.

איתן כבל: אני מחדש את הדיון.

איתן כבל: כדי שנסדיר את העניינים, כדי לא לעשות טוֹרַח ציבור – אתי בנדלר, אני רוצה שתקשיבי לי כדי שתתקני אותי איפה שאני אומר את הדברים לא בנוסחם הנכון – אדוני המנכ"ל, ביקשתי להתחיל את הדיונים בנושא הפלטפורמות, "הוט" ו"יס".

איתן כבל: אני רוצה להציג את הדברים, שגם המנכ"ל בפועל של משרד התקשורת פנה אליי בעניין וניסינו להגיע לאמירות כלשהן, להבנות, אולי בכל זאת נצליח להוציא משהו מן העניין.

איתן כבל: אתחיל מן הסוף: לצערי העניין לא בשל.

איתן כבל: כאשר שוחחת אתי אתמול ונתתי לך "אור ירוק" לבדוק כבר ידעתי מה תהיה התוצאה.

איתן כבל: אני אומר את זה בכאב גדול, כדי שהדברים יהיו ברורים מאוד.

איתן כבל: אחד המקומות – אני אומר לכם, וגם אגיד מה אני מצפה ומה אני תובע – שבהם נדרשת לא רפורמה אלא מהפכה בסדר גודל של הסלולר – אני אומר את זה כאן ולא מעניין אותי מה אומרים או לא אומרים – ברמת המהפכה של הסלולר, זה חייב לעבור בכל הנוגע לפלטפורמות: "הוט", "יס", וב"התכתבות" נכונה גם אל מול מי שאנחנו אמורים להסדיר את עניינם בכל העלייה על האינטרנט- - -

אתי בנדלר: שידורי טלוויזיה באינטרנט.

איתן כבל: לגבי שידורי טלוויזיה על גבי האינטרנט, קרי "סלקום" ו"פרטנר".

קריאה: ו"נטפליקס".

איתן כבל: וגם "נטפליקס".

איתן כבל: אם אתם רוצים שלא יקרה כלום אז תוסיפו גם את "גוגל", שנחכה שייגמר, וגם את "פייסבוק".

איתן כבל: אפשר להוסיף עוד ועוד כדי ששום דבר באמת לא יקרה.

איתן כבל: אני רוצה להתמודד בשלב הראשון עם מה שמונח לפתחנו ויש לנו את היכולת כמדינה, ככנסת להתמודד עם העניין.

אני חוזר ואומר: השתכנעתי יותר מכך, שאנחנו עלולים למצוא את עצמנו כששכרנו ייצא בהפסדנו.

אני חוזר ואומר: ראיתי אתמול חלק מן העיתונאים.

אני חוזר ואומר: הם לא ישבו כאן כדי לבחון דבר-דבר ולראות את הדברים.

אני חוזר ואומר: לי בוודאי לא צריך לומר, כמי שהוא אולי – לא אולי, אני אומר את זה כקביעה – המחוקק הכי-הכי בענייני צרכנות, שהוביל פה את המהפכות הכי גדולות בעולם הצרכנות במשך השנים בכנסת ישראל והעביר חוקים רבים, שחלקם באמת מהפכה, אפילו ברמה של תקדים.

אני חוזר ואומר: אבל לא אלך למהלך שבו אני יודע שאין מענה.

אני חוזר ואומר: כשאני שואל את הפלטפורמות ואני מנסה לקבל מהן תשובות איך בדיוק הם ימכרו לי את החבילה החדשה, ואני לא מצליח לקבל אמירה שוטפת, אני שואל את עצמי מה יקרה למי שיושב במוקד וצריך למכור לי את החבילה.

אני חוזר ואומר: אם אני לא יודע לעשות את זה – לא אאפשר.

אני חוזר ואומר: באמת אני מתנצל בפני הציבור בכל הכנות.

אני חוזר ואומר: אני רוצה שזה יעשה טוב.

אני חוזר ואומר: לכן אני מסכם ואומר, אדוני המנכ"ל, גבירותיי ממשרד האוצר, אני לא מבקש, אני תובע – אם הכנסת תפוזר אז ממילא גם השיח הזה הוא קצף על פני המים, אבל אם הכנסת הזאת תחזור לעבודתה אחרי פגרת פסח, אני לא מבקש, אני תובע הסדרה משמעותית אמיתית של הפלטפורמות.

אני חוזר ואומר: כפי שאמרתי: גם "הוט", גם "יס" וגם הפלטפורמות האחרות, כל אחת במקום שלה.

אני חוזר ואומר: שתיווצר תחרות אמיתית, שלא מתקיימת היום, עם כל מה שהם אומרים והם מוכנים להישבע בנקיטת חפץ שאכן מתקיימת היום תחרות.

אני חוזר ואומר: מבלי לעשות פרסומת לאף אחד, אם עשיתי סקר שוק והחלטתי להישאר באותו מקום, כנראה שבמקום אחר לא היו הצעות טובות.

אני חוזר ואומר: אגיד לכם עוד דבר שחשוב לי שתבינו אותו.

אני חוזר ואומר: ככל שהמשפחה יותר מגוונת החבילה יותר גדולה והדרישות יותר גדולות.

אני חוזר ואומר: את זה צריך לקחת בחשבון כשחושבים על הדברים האלה.

אני חוזר ואומר: תמיד הייתי שואל, אדוני המנכ"ל, כשהייתי עולה לג'יפ סיור או ל-נ"נ, הייתי אומר: "לעזאזל, מי תכנן אותו.

אני חוזר ואומר: שאלו חייל איך הוא רוצה שהדברים ייעשו?

אני חוזר ואומר: " אז אני מציע לא לעשות שימוע ליודעי ח"ן.

אני חוזר ואומר: שימוע צריך להיות עם אנשים אמיתיים, לשאול איך זה, לקחת מכל הפלחים שיש ולבדוק את זה.

אני חוזר ואומר: כשאני מסתכל על עצמי – וזה המבחן האולטימטיבי, שאני צורך את כל החבילות, יש לי ילדים קטנים, יש לי ילדות שהן נערות בוגרות יחסית ורעיה שצופות בסוג מסוים של תוכניות, אני צופה בסוג מסוים מאוד, שקוראים לו ספורט.

אני חוזר ואומר: שים לב, בערוצי הילדים יש חבילות כאלה, יש ערוצים כאלה ויש ערוצים אחרים.

לאה ורון: בהתאם לגילאים.

איתן כבל: צריך לדעת "להתכתב" עם כל הדברים האלה.

איתן כבל: אני אומר גם לפלטפורמות: אני לא מאלה שרוצים פלטפורמות חלשות שלא יודעות לעמוד על רגליהן.

איתן כבל: אם יצרנו מצב כזה, שבו אנחנו משמידים את הפלטפורמות, אז לא עשינו כלום.

איתן כבל: גם זו לא הכוונה.

איתן כבל: אבל כן הכוונה שלי לגרום לכך שיהיה איזון.

איתן כבל: הנה, ראינו את זה בעולם הסלולר.

איתן כבל: אז אולי לא צריך ללכת באופן כל כך קיצוני כמו בעולם הסלולר, שעכשיו אנחנו רואים שהזמן חולף וכולם מתכנסים פנימה כדי לצמצם טווחים, אבל בוודאי יש לעשות מהפכה.

איתן כבל: אני תובע את זה בחודש הראשון לחזרתנו מהפגרה.

איתן כבל: זו תביעה, כפי שאתם באים לפעמים אלינו, חברי הכנסת, בדרישה ובקשה.

איתן כבל: זו צריכה להיות מהפכה.

איתן כבל: אם אתם באים לעשות תיקונים – אל תביאו לי את זה.

איתן כבל: שמעתם את מה שאני אומר?

איתן כבל: אם זה תיקונים, שאני פה כחייט שתופר בגד ייחודי – זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: אני רוצה מהפכה, כמו מהפכת הסלולר.

איתן כבל: אני רוצה שתביאו לי מהפכה.

איתן כבל: מצדי תבררו איך זה קורה בעולם, איך זה "מתכתב" עם המציאות שלנו.

איתן כבל: אני מכיר את העולמות של הצורך לשמור על היוצרים, אני מכיר את הכול.

איתן כבל: אפשר, ועוד איך, כמי שמכיר את העולמות האלה, לדעת "להתכתב".

איתן כבל: כפי שאמרתי, לסיום החלק הזה, אני תובע מהפכה, הוועדה תובעת מהפכה בתחום הזה.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לכבלים וללוויין.

איתן כבל: מבחינתנו נפצל – גברת בנדלר תגיד לי אם אני אומר את הדברים נכון כדי שלא תיפול שגגה בעניין הזה – נפצל את התיקונים לחוק התקשורת (בזק ושידורים).

איתן כבל: עוד דבר, אני מבקש שהמשרדים השונים יבואו מגובשים לחלוטין.

איתן כבל: אינני רוצה לשמוע כאן – אני אומר את זה גם כאן וחשוב לי שהדברים ייאמרו, גם מועצת הכבלים, ואם יש בכלל דברים פה בעניין הזה למועצת הרשות השנייה, פה זה חייב להיות מובא בקול אחד.

עליזה לביא: בעבודה משותפת.

איתן כבל: לא שאין ויכוחים, אבל לא יכול להיות שמערכות כל כך חשובות לא יהיו חלק בלתי נפרד מהעניין.

עליזה לביא: יש פה אנשי מקצוע והצטבר המון ניסיון מזה שנים.

איתן כבל: הם אנשי מקצוע וצריך לשאול אותם.

איתן כבל: אם לא – נפזר אותם.

איתן כבל: כך אני רואה את הדברים.

אתי בנדלר: לפני שאתה מצביע על הפיצול, אני מבקשת להזכיר שיש גם את סעיף 17 להצעת החוק, שעניינו בתיקון חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות.

אתי בנדלר: אני מציעה לפצל גם את הסעיף הזה, ובישיבה הבאה מחר נסיים את התיקונים בחוק הרשות השנייה לפחות.

אתי בנדלר: יש עוד "זנב" אחד בחוק התקשורת, של הערוץ בשפות האמהרית והטיגרינית.

איתמר אביטן: הייתי רוצה להעלות הצעה.

איתמר אביטן: בפתח דבריי בתחילת הדיונים בחוק ההסדרים אמרתי כמה עוזרים לתאגידים אבל אין שום התייחסות לעובדים.

איתמר אביטן: אנחנו מבקשים להכניס גם לחוק הרשות השנייה וגם לחוק התקשורת סעיף שנוגע לזכויותיהם של העובדים.

איתמר אביטן: יש את סעיף 55.2 ברישיונות השידור של הרשות השנייה שאומר כדלקמן: "בעל רישיון ינהל משא ומתן להשגת הסכם עם גופים לניהול משותף של זיכיונות קניין רוחני, וכן עם ארגונים המאגדים את אנשי המקצוע המשתתפים בהפקת תוכניות המשודרות על ידי בעלי הרישיון, והכול בכפוף לכל דין, לרבות דיני ההגבלים העסקיים".

איתן כבל: איפה זה מופיע?

איתמר אביטן: זה מופיע ברישיונות של הרשות השנייה.

איתמר אביטן: "משא ומתן ככל שיכלול, בין היתר, הסדרים הנוגעים לחלוקת זכויות השימוש והתשלום עבור הזכויות, לחלוקת הזכויות ביצירה והכנסות ממִסחוּרה וכן לתנאי העבודה הנוגעים להפקת התוכניות.

איתמר אביטן: " חשוב לי להגיד משהו אחד בעניין.

איתמר אביטן: זכויות העובדים בתעשייה הזאת – אנסה להשתמש במונחים עדינים – נרמסות חדשות לבקרים.

איתמר אביטן: אנשים אצלנו עובדים 15 ו-16 שעות ביממה.

איתמר אביטן: גופי השידור יכולים להביא הצעות למפיקים – אנחנו מדברים על נאותות הפקה, שאנחנו כל כך נלחמים עליה.

איתמר אביטן: אנחנו נלחמים על משהו שבעצם לא יכולים להגיד לעשות דרמה.

איתמר אביטן: מציע גוף שידור שנמצא פה "תעשה דרמה ב-400,000 שקל".

איתמר אביטן: מה המשמעות של דרמה ב-400,000 שקל?

איתמר אביטן: את מי צריך לרמוס כדי להצליח לעשות את זה?

איתמר אביטן: את העובדים, את התסריטאים, את הבמאים, את הצלם, את התאורן, את האנשים שרוצים להתפרנס.

איתמר אביטן: מי שמתחיל את שרשרת המזון הכספית זה גופי השידור.

איתמר אביטן: פה צריכה להיות אחריות.

איתמר אביטן: אנחנו רוצים שתהיה לנו זכות בחוק לנהל איתם משא ומתן.

איתמר אביטן: אין פה קביעה שמחייבים "לסגור" אתנו, אבל שתהיה לנו לפחות זכות לנהל משא ומתן, שהמועצות יעזרו לנו.

נגה רובינשטיין: אפילו שהם לא מעסיקים שלכם?

איתמר אביטן: אמרתי שהם מעסיקים שלנו?

איתמר אביטן: דיברתי על משא ומתן.

איתמר אביטן: כל מי שאת מעסיקה את מנהלת אתו משא ומתן?

איתמר אביטן: לא.

איתמר אביטן: את מנהלת משא ומתן בעצמך מול גופי השידור על השכר שלך.

איתמר אביטן: אנחנו רוצים את הזכות לנהל משא ומתן.

איתמר אביטן: דרך אגב, לגבי הגופים שנמצאים תחת הרשות השנייה כבר הייתה התכנסות בעניין הזה.

איתמר אביטן: יושבת-ראש הרשות שנייה כינסה את האיגודים ביחד עם "רשת", "קשת" ו"ערוץ 10" כדי להגיע להסכמות.

איתמר אביטן: אנחנו מבקשים שזה ייכנס לחוק, שזכויותינו יהיו מעוגנות בחוק.

איתמר אביטן: מכל העזרה לתאגידים שהייתה בחוק ההסדרים – משהו בשבילנו, זכויות בשבילנו.

איתמר אביטן: אנחנו מבקשים שזה ייכנס.

איתמר אביטן: תודה רבה.

איתן כבל: אני רוצה לא לשכוח להצביע בסוף על הפיצול, את זה נעשה בטרם ננעל את הישיבה.

איתן כבל: נגה רובינשטיין, בבקשה, ואחריה מיכל רפאלי כדורי.

נגה רובינשטיין: יש כאן הוראה שמתבקשת להיכנס לחוק לסיטואציה שלא קיימת מבחינת דיני עבודה.

נגה רובינשטיין: היא לא קיימת גם בדברי חקיקה מקבילים.

נגה רובינשטיין: למה?

נגה רובינשטיין: כי בעצם מבקשים מבעלי הזיכיון לקבל אחריות כמעסיקים של עובדים, שהם עובדים של גורם שלישי בכלל, לא שלהם.

נגה רובינשטיין: אפשר לקבל החלטה כזאת אבל היא חייבת להיות רוחבית.

נגה רובינשטיין: היא לא רלוונטית כמובן רק לתחום של השידורים.

נגה רובינשטיין: יש לה כמובן גם עלויות משמעותיות מאוד.

נגה רובינשטיין: צריכה להיות כאן בחירה של אחד משניים.

נגה רובינשטיין: אם האנשים האלה הם עובדים של בעל הזיכיון אז כמובן שבעל הזיכיון מחויב בכל הוראות דיני העבודה וכל מה שחל עליו.

נגה רובינשטיין: אם הם לא עובדים של בעל הזיכיון אז חובות של דיני עבודה לא יכולות לחול עליו.

נגה רובינשטיין: זה אחת משתיים.

איתמר אביטן: אנחנו לא מבקשים דיני עבודה וזה לא עניין של מעסיקים.

איתמר אביטן: אנחנו מבקשים שיהיה משא ומתן עם האיגודים.

איתמר אביטן: זה קיים כבר היום ברישיון.

נגה רובינשטיין: באיזה חוק זה קיים?

איתמר אביטן: אני לא נכנס עכשיו לשאלה באיזה חוק זה קיים.

נגה רובינשטיין: כי זה לא קיים.

איתמר אביטן: גם העזרה שהייתה פה לא הייתה קיימת להרבה גופים במשק.

איתמר אביטן: איזו עזרה?

איתמר אביטן: הפחתות, תעזרו לנו מפה, תעזרו לנו משם.

איתמר אביטן: תעשו לי טובה – אני לא מבקש יחסי עובד-מעביד.

איתמר אביטן: אני בסך הכול מבקש שתהיה זכות משא ומתן עם האיגודים שמאגדים את העובדים.

איתמר אביטן: אתם מתחילים את שרשרת המזון הכספית.

איתמר אביטן: אתם מנסים לפגוע בסופו של דבר במי שמצלם או במי שעושה תאורה או במי שעושה סאונד.

איתמר אביטן: אנחנו מבקשים זכות משא ומתן בסיסית.

נגה רובינשטיין: זכות משא ומתן – זה מצוין מול המעסיקים שלכם.

נגה רובינשטיין: יש לכם מעסיקים.

נגה רובינשטיין: תביאו את המעסיקים שלכם.

נגה רובינשטיין: נורא נוח לכם להגיע לכאן כי במקרה הערוצים המסחריים כאן והפלטפורמות כאן.

נגה רובינשטיין: תביאו את מי שמעסיק אתכם ותוודאו שהם מקיימים את דיני העבודה.

איתמר אביטן: זה לא קשור.

איתמר אביטן: לא שמעת מה אמרתי.

איתמר אביטן: היא מדברת בכלל על נוגה ואני מדבר על מאדים.

איתמר אביטן: לא ביקשתי יחסי עבודה.

איתמר אביטן: אפשר לקיים דיון על משהו אחר.

איתמר אביטן: אני אומר דבר אחד והיא מתייחסת לדבר אחר.

איתמר אביטן: זה לא דיון.

נגה רובינשטיין: אתה נורא צועק אבל תקשיב לרגע.

נגה רובינשטיין: אתה מבקש משא ומתן בשביל להחיל חובות על הפלטפורמות ביחס אליכם.

נגה רובינשטיין: החובות הללו הן מתחום- - -

איתמר אביטן: לא אמרתי להחיל עליכם שום חובות.

איתן כבל: נגה רובינשטיין ואיתמר אביטן, אם אתם רוצים לדבר ביניכם תעשו את זה בחוץ.

איתן כבל: יש חדר חושך ואפשר להתרגז בו בשקט.

איתן כבל: די, מספיק.

נגה רובינשטיין: בכל זאת אנסה לסיים את המשפט.

נגה רובינשטיין: המשא ומתן נועד לתנאי התעסוקה שהם בעצם דיני העבודה.

נגה רובינשטיין: לא משנה איך נקרא לתהליך הזה, בסופו של דבר המטרה היא שהערוצים ידאגו לתנאי התעסוקה של העובדים.

נגה רובינשטיין: תנאי התעסוקה חשובים מאוד, אבל בשביל זה יש להם מעסיקים.

מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת להתייחס לדבריך, ובעיני – אגיד את זה בעדינות – לקלות שבה, אדוני היושב-ראש, ויתרת על אפשרות להקל עלינו, על "יס" ו"הוט" בשורה של רגולציות שנכתבו לפני שני עשורים.

מיכל רפאלי כדורי: הייתה כאן הזדמנות פז לעשות את זה.

מיכל רפאלי כדורי: אני לא רוצה להיכנס לפרטים, על חבילה כזאת או אחרת, זה לא העניין.

מיכל רפאלי כדורי: היה פה מבנה של הקלות רגולטוריות, שבחלקן המועצה חשבה שצריך לעשות אותן, רק לא כולן היו בסמכותה.

מיכל רפאלי כדורי: את חלקן היא עשתה לבד במסגרת מיקוד רגולציה, ולגבי חלקן הם בוודאי לא מסכימים אתנו.

מיכל רפאלי כדורי: להגיד שאין פה תחרות, כשאנחנו, הגופים שמפרנסים אלפי עובדים, חווים תחרות קשה מאוד, שאם מדברים על דיני עבודה, מסכנת הרבה מאוד עובדים.

מיכל רפאלי כדורי: המחשבה התמימה, שבחודש הבא תהיה פה חקיקה על הגופים האחרים שלא מפוקחים ואז באותה הזדמנות יטפלו בנו, זה לזרות חול בעיניים.

מיכל רפאלי כדורי: סליחה שאני אומרת כך.

מיכל רפאלי כדורי: אנחנו משוועים להקלת רגולציה.

איתן כבל: אם לא ידעתי לקבל מכם לאורך כל הדרך התחייבות קבל עם ועולם, שאתם מתחייבים שכל חבילה שנקנתה עד היום, אחרי הרפורמה תהיה זולה יותר באופן משמעותי, אז תסלחי לי.

מיכל רפאלי כדורי: הרפורמה נועדה לקדם תחרות, שאנחנו היינו בוחרים כל אחד איך להתחרות.

איתן כבל: גברתי, עם כל הכבוד לך ועם כל הכבוד לכם, בכל הכבוד שאני רוחש בעניין הזה, ההצעה הזאת אין במהותה ובמקורה קודם כול להתחיל בסיוע לפלטפורמות.

איתן כבל: גם אם בשלב הזה נוכל לסייע כתוצאה מכך לפלטפורמות, נבורך, אבל הכוונה הייתה- - -

מיכל רפאלי כדורי: כי אנחנו מעסיקים הרבה מאוד עובדים והרבה מאוד יוצרים שנפגעים מהתחרות הלא מוסדרת הזאת.

איתן כבל: אני לא מזלזל בשום דבר.

איתן כבל: גברתי, אתם לא היחידים שמעסיקים עובדים.

איתן כבל: בלעדי העובדים לא הייתם קיימים ואף אחד לא היה קיים, אני מזכיר את זה.

איתן כבל: בשורה התחתונה, כשרוצים – פתאום כולם משתמשים בעובדים.

איתן כבל: אני מכיר עוד כמה גופים שהיו כאן ודיברו אתי כל הזמן על העובדים שלהם, ואני לא רוצה להרחיב על כך.

איתן כבל: אני במקרה קצת מבין בעובדים, קצת, לא הרבה, יותר מלא מעט אנשים שיושבים פה סביב השולחן הזה.

איתן כבל: לכן אני רוצה לומר לכם את הדבר הבא כדי שנסכם את העניין.

אתי בנדלר: אני רוצה לומר שני דברים, ברשותך.

אתי בנדלר: להצעה של איתמר אביטן – אני לא מכירה תקדים, כפי שאמרה נגה רובינשטיין, לקביעת יחסי עבודה או לחובה לניהול משא ומתן על ידי גוף אחר, אבל אני רוצה להפנות את תשומת הלב לסעיף בחוק השידור הציבורי שדן בהפקה ורכישה של תוכניות.

אתי בנדלר: טענות מסוג הטענות שאיתמר אביטן העלה עכשיו הועלו גם שם.

אתי בנדלר: יש הוראה בסעיף 64(ד), שאומרת: "תאגיד השידור הישראלי לא יתקשר בהסכם לרכישת הפקה מקומית קנויה אלא לאחר שהגורם שהוא מתקשר עמו המציא לו תצהיר בכתב, שלו ושל בעלי הזיקה אליו, בדבר קיום חובותיו בעניין שמירת זכויות עובדים לפי דיני עבודה החלים עליו כמעסיק", ובהמשך יש הגדרה.

אתי בנדלר: אני מציעה, אדוני, מאחר שכרגע זה בוודאי נושא חדש לגמרי, הצעת החוק כרגע לא מתייחסת לעניין, ואני חושבת שזה נושא שראוי לשקול אותו בכובד ראש, אני מציעה שתשקלו הוספת סעיף מקביל בהצעת חוק שתניחו בכנסת אחרי הפגרה.

אתי בנדלר: זה דבר אחד.

אתי בנדלר: דבר שני, צריך להצביע על החלטת הפיצול.

אתי בנדלר: דבר שלישי, אמרת לעניין סעיף 24(א)(1), הצעה שהייתה כלולה – לא קיבלת אותה אבל הבטחת שאם משרד האוצר ימציא לך נוסח- - -

איתן כבל: נעשה את זה מחר בבוקר כי אין לנו זמן עכשיו.

איתן כבל: קודם כול אני מצביע על הפיצול.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אני מאשר את הפיצול של התיקון לחוק התקשורת (בזק ושידורים) ושל התיקון לחוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות.

איתן כבל: דבר שני, אני מבקש מכם להביא בהצעת החוק שאנחנו מבקשים גם התייחסות לדברים שנאמרו כאן, ברוח הדברים שהיועצת המשפטית לוועדה אמרה.

איתן כבל: לגבי הדבר השלישי, בקשה לרביזיה, ברשותכם, אגיש רביזיה מחר בבוקר.

איתן כבל: חברים יקרים, אני קובע פה, אף אחד מכם לא קובע.

איתן כבל: עוד לא ראיתי מה הוצע.

איתן כבל: באופן עקרוני, התחייבתי להם, אם יציגו תיקון להצעה הגורפת שניתנה, אהיה מוכן לשקול אותו.

איתן כבל: אמרתי שמחר בבוקר נשקול את ההצעה החלופית.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.