ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 978, 2018-02-27 13:06

משה שגיא: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה שגיא: על סדר היום הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2019, התשע"ח-2018, תקציב משרד החינוך לשנת 2019.

משה שגיא: אני מקדם בברכה את שר החינוך נפתלי בנט.

משה שגיא: כבוד לנו אדוני השר שאתה כאן.

משה שגיא: אני מקדם בברכה את המנכ"ל המצוין שיש למשרד החינוך שמואל אבואב ואת הצוות הבכיר של המשרד.

משה שגיא: אדוני השר, אנחנו נמצאים ערב אישור תקציב.

משה שגיא: בגלל הזמן הקצר שעומד לרשותנו בנושא התקציב – יכול להיות שהוא יתארך, יכול להיות שנדחה את ההצבעות לקיץ אבל לפי התכנית כרגע אנחנו צריכים לאשר את תקציב המדינה בתוך פרק זמן של שבועיים וחצי – והבאנו את המשרדים הגדולים בעיקר שיש חשיבות רבה בהצגת התקציב שלהם ואחד מהם הוא כמובן תקציב משרד החינוך בראשו אתה עומד.

משה שגיא: אני מברך אותך על הפעולות שאתה עושה במשרד, אתה והצוות הבכיר של המשרד, המנכ"ל, ואני מעביר את הבמה לרשותך על מנת שתציג את הנושא של משרד החינוך.

משה שגיא: בבקשה.

נפתלי בנט: צהרים טובים לכולם.

נפתלי בנט: קודם כל, תודה ליושב ראש הוועדה ידידי חבר הכנסת משה גפני.

נפתלי בנט: מילה לפני שאני אכנס לעניין עצמו.

נפתלי בנט: שינוי אחד משמעותי ביחס לשנה שעברה.

נפתלי בנט: אני שמח על הגעתו והצטרפותו של מנכ"ל המשרד שמואל אבואב.

נפתלי בנט: אני לא אפריז אם אומר שלפחות לתפיסתי או לטעמי הוא המנכ"ל הכי טוב שאני מכיר היום במשרדי הממשלה וזכינו.

נפתלי בנט: תדעו שזכינו בענק.

נפתלי בנט: רק לספר קוריוז אחד ואז אני ניגש לעניין.

משה שגיא: מנכ"ל טוב, זה חלק מהעניין.

נפתלי בנט: זו אחת ההחלטות הכי משמעותיות.

נפתלי בנט: חוץ מזה שכל יום הוא קם ב-4:30 ומתחיל להתכתב אתי, אני אומר לו שאני רוצה לישון, שיתחיל ב-6:00 ולמה ב-4:30, כל יום שישי מאז כניסתו לתפקיד – עוד מעט נסגור שנה – הוא כבר בשטח בערך ב-7:00 בבוקר מסייר פעם אצל הבדואים, פעם אצל החרדים, פעם בצפון, פעם בבנימין, כל פעם במחוז אחר, באזור אחר, כדי להביא כל הזמן התרשמות בלתי אמצעית.

נפתלי בנט: אני חייב לומר שאנחנו עובדים בשותפות ואני גאה מאוד וזאת זכות גדולה.

נפתלי בנט: חברים, לפני שנתיים ישבתי כאן והכרזתי על ארבעת היעדים אותם הגדרתי למערכת החינוך וכשאני בא להציג דין וחשבון, אני צריך לומר היכן עמדנו, היכן לא עמדנו, היכן הבעיות אל מול היעדים.

נפתלי בנט: לא עכשיו לשנות.

נפתלי בנט: ארבעה יעדים שהצגתי לא משתנים.

נפתלי בנט: לאורך הקדנציה אנחנו מתמידים כי האויב הגדול בחינוך הוא תזזיתיות.

נפתלי בנט: כל יום לצאת עם תזזית אחרת, זה משגע מערכת.

נפתלי בנט: צריך להחליט על היעדים הנכונים ולהתמיד בהם עד לביצוע.

נפתלי בנט: יעד ראשון, היפוך הפירמידה והשקעה וחיזוק הגיל הרך.

נפתלי בנט: יעד שני, מהפך.

נפתלי בנט: היעד היה להפוך את הדעיכה במתמטיקה, במדעים ובאנגלית לזינוק.

נפתלי בנט: יעד שלישי, התחום הערכי והחינוך הלא פורמלי.

נפתלי בנט: יעד רביעי והקשה מכל, צמצום הפערים וחתירה לשוויון הזדמנויות.

נפתלי בנט: אני אומר חתירה כי זה המאמץ הגדול.

נפתלי בנט: אני אתן לכם דין וחשבון טלגרפי על היעדים.

נפתלי בנט: חיזוק הגיל הרך.

נפתלי בנט: יש כיום 5,112 סייעות שניות בגני ילדים ברחבי הארץ.

נפתלי בנט: זאת המהפכה הכי גדולה בגיל הרך שאפשר להעלות על הדעת.

נפתלי בנט: יתרה מזאת, מינינו כ-1,000 גננות מובילות, קרי, גננת שהיא מנטורית, שהיא חונכת פר 15 גננות, דבר שלא היה קיים.

נפתלי בנט: עד לפני שלוש שנים, כל גננת הייתה עם עצמה, לבד, עם כל העומסים, עם כל הלחצים, בלי הרבה שיתופיות בידע.

נפתלי בנט: כיום, גם התנאים לגננת וגם הידע והחניכה משפרת דרמטית את איכות החינוך, את הפדגוגיה.

נפתלי בנט: גן ילדים הוא לא בייבי-סיטר אלא זה מוקד לחינוך.

נפתלי בנט: אני מאוד מאוד שמח על כך.

נפתלי בנט: אנחנו נתמיד בדבר הזה כי עכשיו זאת התשתית וכל הזמן אנחנו נכנסים וגם בוחנים הכנסה של תכנים בצורה מאוד מאוד זהירה כי אלה הגילאים.

נפתלי בנט: אני כן אומר מה לא הצלחנו.

נפתלי בנט: לא הצלחנו להעביר את גיל לידה עד גיל שלוש למערכת החינוך, שם זה צריך להיות.

נפתלי בנט: נדמה לי שאני השר היחיד בתולדות המדינה – שהיה שר עבודה או שר כלכלה ומיד אחר כך שר חינוך – אז אני השופט הכי טוב בעניין הזה.

נפתלי בנט: ראיתי והיום מבפנים אני יכול להכריע בצורה חד משמעית שהמעונות צריכים לעבור לאחריות משרד החינוך לא כי אני רוצה אימפריה יותר גדולה, זה לא מעניין, להפך, זה רק כאב ראש, אלא כי באמת משרד החינוך יודע לחנך, יודעים מה זאת איכות בחינוך, יודעים מה זה פיקוח איכותי, יודעים לבצע בצורה הרבה יותר מהירה גם בתחום הבינוי.

נפתלי בנט: יושב כאן תמיר בן משה שגם בו זכינו, ביצועיסט שבונה לנו את החינוך בארץ ברמה הפיזית.

נפתלי בנט: זה צריך לעבור אלינו.

נפתלי בנט: זה לא יקרה בקדנציה הזאת אבל אני בהחלט חושב שהרבה שותפים כאן.

משה שגיא: למה את הקייטנות נתתם למשרד הפנים?

נפתלי בנט: מה זאת אומרת?

משה שגיא: היה כאן קודם שר הפנים ואמר שהקייטנות אצלו.

משה שגיא: לא הבנו.

נפתלי בנט: לא.

נפתלי בנט: מה פתאום?

נפתלי בנט: הקייטנות הן אצלנו.

נפתלי בנט: הרשויות הן המבצעות.

נפתלי בנט: העברנו את הכסף.

נפתלי בנט: אגב, הרוב המוחץ של הרשויות נרשמו.

נפתלי בנט: לא קל לגייס כוח אדם לחמישה ימים בלבד.

נפתלי בנט: הרבה מורים אומרים שהם יוותרו על הכסף והם רוצים את השבוע לפני פסח, כך שהרבה יותר קשה לנו.

משה שגיא: לא הקייטנות של חופש פסח אלא הקייטנות של החופש הגדול.

נפתלי בנט: שום דבר לא השתנה.

נפתלי בנט: צמצמנו גודל כיתות.

נפתלי בנט: אני יכול לדווח.

נפתלי בנט: אמרתי בשנה שעברה שאנחנו נעלה גם לכיתות ג' והיום אני יכול לדווח על ביצוע מלא ולמעשה קרוב למושלם גם בכיתות ג', כיתות א' עד ג', כיתות קטנות.

מיקי רוזנטל: אדוני, יש מספרים?

נפתלי בנט: כן.

נפתלי בנט: אני אומר מספרים.

נפתלי בנט: אנחנו ב-27 ילדים בממוצע.

נפתלי בנט: הרף העליון באזור סוציו אקונומי חזק ירד מ-40 ל-34 ילדים בכיתה.

נפתלי בנט: באזור סוציו אקונומי חלש, קרי, פריפריה חברתית או גיאוגרפית, הרף העליון הוא 32 ילדים בכיתה.

נפתלי בנט: כלומר, אפילו יותר נמוך.

נפתלי בנט: אם לפני שלוש שנים רק ב-40 אחוזים מהכיתות היו 29 ילדים או פחות, היום אנחנו ב-68 אחוזים מהכיתות עם 29 ילדים או פחות.

נפתלי בנט: אנחנו עוד לא ברמה של חלק מהמדינות עם 14 ילדים אבל זה שינוי דרמטי.

נפתלי בנט: הבת שלי אביגיל בכיתה ג' היא בכיתה עם 27 תלמידים.

נפתלי בנט: לולא הרפורמה היא הייתה בכיתה עם 38 ילדים.

משה שגיא: זה בשלוש שנים?

נפתלי בנט: זה בשלוש שנים.

נפתלי בנט: מכיוון שהממשלה בוודאי לא תאריך מעבר לסוף 2019, הפרויקט הזה הוא אל חזור.

מיקי רוזנטל: אתה אופטימי.

נפתלי בנט: כלומר, בלי קשר לממשלה והוא לא רוורסבילי.

נפתלי בנט: אחד הפרמטרים שנצא לרפורמה, אני גם מנסה דברים שככל האפשר לא יבוא מישהו ויבטל.

נפתלי בנט: גם זה, גם הסייעת השנייה וגם מתמטיקה ומדעים, להערכתי לא רוורסבילי.

נפתלי בנט: הנושא בתחום זהות יהודית ותרבות, כן יכול לבוא מחר שר חינוך ולשנות.

מיכל בירן: נרגענו.

נפתלי בנט: אני לא חושב שיש לי מונופול על זהות יהודית ואני מופתע על שהיית רוצה לבטל דבר כזה.

מיכל בירן: לא את הזהות היהודית.

מיכל בירן: רק את המונופול שלך עליה.

נפתלי בנט: אין לי מונופול.

משה שגיא: לא הבנתי.

מיכל בירן: אמרתי שחלילה לא הייתי רוצה לבטל את הזהות היהודית, רק את המונופול של הבית היהודי שחושבים שהם מחליטים לנו.

נפתלי בנט: לא, חלילה.

נפתלי בנט: אני שר החינוך של כל ילדי ישראל.

נפתלי בנט: להפך.

נפתלי בנט: הרעיון הוא להפקיע את המונופול.

נפתלי בנט: אני ממליץ, קחי שעה, לכי לאינטרנט, תעברי על החומר, תגידי לי אם יש לך איזושהי בעיה עם חומר הלימודים.

מיכל בירן: כל ספרי הלימוד.

נפתלי בנט: הכול, הכול, הכול.

נפתלי בנט: הכול שם.

נפתלי בנט: תחזרי אלי ותגידי לי אם משהו לא מוצא חן בעיניך.

נפתלי בנט: אני אופתע.

משה שגיא: אם אין לך בעיה, לי מתחילה להיות בעיה.

נפתלי בנט: גם אתה תעבור על זה ואתם תראו שלך אין בעיה ולך אין בעיה.

קריאה: אם לכם אין בעיה, מה נגיד אנחנו?

נפתלי בנט: היעד השני, מצוינות ומתמטיקה.

נפתלי בנט: רבותיי, אנחנו היינו בדעיכה כאשר מ-13,000 מסיימי חמש יחידות מתמטיקה ב-2006 המספר ירד ל-12,000, ל-11,000, ל-10,000, ל-9,000, ל-8,500 ב-2013-2014.

נפתלי בנט: היינו בדעיכה שהייתה נראית בלתי נמנעת במדעים ובמתמטיקה.

נפתלי בנט: סימנו יעד.

נפתלי בנט: אני לא זוכר הרבה משרדים שמסמנים יעד כל כך אמביציוזי ותחום בזמן.

נפתלי בנט: אמרנו שתוך ארבע שנים נכפיל פי שניים את מספר מסיימי חמש יחידות מתמטיקה ל-18,000.

נפתלי בנט: אני יכול לדווח לכם שהיום אנחנו שנתיים ושישה חודשים בתוך התכנית ואנחנו עומדים על 16,664 תלמידים שניגשו לחמש יחידות והשנה בעזרת השם ייגשו מעל 18,000 תלמידים.

יוסי יונה: יש לך פריסה שלהם?

נפתלי בנט: כן.

נפתלי בנט: יש לי.

נפתלי בנט: חשוב לי לומר ששמנו יעד בארבע שנים ועכשיו אני מודיע שאנחנו מצמצמים את היעד לשלוש שנים ולמעשה עד סוף השנה הנוכחית אנחנו נגיע ל-18,000.

נפתלי בנט: אנחנו רואים את הזינוק הגדול ביותר במדד טיפוח שבע עד שמונה, שזה מדד הטיפוח מהקשים ביותר, עלייה של 74 אחוזים.

נפתלי בנט: רואים זינוקים בנתיבות, באופקים, ברהט, בחורה, בקריית שמונה.

נפתלי בנט: רואים עלייה יפה גם באזור המרכז אבל הזינוקים הגדולים ביותר מטבע הדברים הם בפריפריה כי התחלנו מנקודה לפעמים קרובה לאפס.

נפתלי בנט: רק לסבר את האוזן, באופקים לפני הרפורמה הזאת פחות משני אחוזים מהילדים עשו חמש יחידות מתמטיקה.

נפתלי בנט: עזבו אותי רגע מהמספרים.

נפתלי בנט: אני רוצה לחדד את המשמעות.

יוסי יונה: אם אלה ארבעה אחוזים, זאת עלייה במאה אחוזים.

נפתלי בנט: נכון.

יוסי יונה: אז זה לא יהיה מרשים במיוחד.

נפתלי בנט: קודם כל, זה מרשים.

מיקי רוזנטל: אי אפשר לקחת את זה.

מיקי רוזנטל: יש כאן הישג.

נפתלי בנט: אני רוצה להסביר את עיקר העניין.

נפתלי בנט: אלוהים לא חילק יותר שכל במרכז מאשר בצפון ובדרום והיה כאן מחדל של מדינת ישראל - אין לי מילה אחרת – שפשוט אמרו שאם נולדת במקום הלא נכון, אנחנו ויתרנו עליך.

נפתלי בנט: אנחנו דורשים מהילדים לעבוד מאוד מאוד קשה.

נפתלי בנט: אין ארוחות חינם.

נפתלי בנט: אין דרך לעבור חמש יחידות מתמטיקה בלי לקרוע את עצמך.

נפתלי בנט: אנחנו לא מוכנים לוותר לאף ילד וזה מקרין לפיזיקה, לכימיה, לאנגלית ולהיסטוריה.

נפתלי בנט: אנחנו רואים שברגע שאנחנו מציבים ציפיות גבוהות, מחליפים מנהלים שאינם מוכנים להציב ציפיות גבוהות, וכאן עוד אחד מהדברים ששמוליק עשה.

נפתלי בנט: הוא מוציא מהמערכת מנהלים כושלים.

נפתלי בנט: אסור לנו להשלים עם זה.

נפתלי בנט: אנחנו רואים שבדרך הזאת זה בהחלט אפשרי.

נפתלי בנט: פתחנו מעל 130 מגמות חדשות של חמש יחידות במקומות שמעולם לא היו.

נפתלי בנט: מיסדנו פורום לאומי יחד עם ההיי-טק, יחד עם ארגונים שלא למטרות רווח, יחד עם צה"ל לעניין הזה.

נפתלי בנט: רוב המיקוד שלנו הוא על הפריפריה.

נפתלי בנט: הרבה מאוד שימוש בטכנולוגיה וירטואלית, קרי, מורה מתל אביב עובד מול שלושה ילדים דרך מעין סקייפ.

נפתלי בנט: לא סקייפ אבל כמו סקייפ.

נפתלי בנט: השורה התחתונה.

נפתלי בנט: החזקים התחזקו, החלשים התחזקו עוד יותר.

נפתלי בנט: זה מסכם את העניין הזה.

נפתלי בנט: אנגלית מדוברת.

נפתלי בנט: היעד שהצבתי כאן כעת חיה לפני שנה היה באנגלית לעבור לקו המדובר, לאנגלית מדוברת.

נפתלי בנט: זה יותר קשה.

נפתלי בנט: זה לא עניין רק מספרי אלא אנחנו רוצים לצייד ילד בישראל בכושר לנהל שיחה אינטליגנטית באנגלית.

נפתלי בנט: לכן אנחנו מביאים לכל תלמיד בכיתה י' קורס לאנגלית מדוברת.

נפתלי בנט: בחינות הבגרות בעל פה שהיו, אנחנו בעצם מקשים על עצמנו, הרבה פעמים היו לא בחינות ברמה גבוהה, נאמר זאת כך.

יצחק הרצוג: גם המורים.

נפתלי בנט: נכון.

נפתלי בנט: אנחנו בעצם יוצרים פיקוח על הבחינה בעל פה כי אנחנו עושים אותה דרך סקייפ אבל על הסקייפ יש פיקוח כי אותו מבקר איכות יכול לראות 20 בחינות ולעבור ביניהן ולראות שהבחינה היא ברמה.

נפתלי בנט: הוספנו בכיתות ז' שעת לימוד לאנגלית מדוברת.

נפתלי בנט: הרחבנו את מועדון הדיבייט בעיקר בפריפריה.

נפתלי בנט: הגדלנו ספריות כיתתיות והתמקדות של מורים.

נפתלי בנט: אני יכול לומר – כאן עוד מוקדם לבשר על תוצאות – ולדווח על פעולות.

נפתלי בנט: הרבה מאוד עבודה על חיזוק איכות ההוראה.

נפתלי בנט: גייסנו 1,000 מורים מקצועיים לאנגלית מהארץ ומחוץ לארץ או אנגלו-סקסים בארץ כי יותר קל ללמד אנגלו-סקס להיות מורה מללמד מורה אנגלית ברמה גבוהה.

נפתלי בנט: עוד 1,000 תומכי הוראה מהארץ ומחוץ לארץ.

נפתלי בנט: מלגות.

נפתלי בנט: נושא שלישי, ערכים.

נפתלי בנט: אני רוצה לדהור כדי להספיק.

משה שגיא: כן, אם אפשר, כי חברי הכנסת רוצים לשאול שאלות.

משה שגיא: החינוך מעניין את כולם.

נפתלי בנט: בצדק.

נפתלי בנט: ערכים.

נפתלי בנט: אנחנו יצאנו עם תכנית יהדות ישראלית ואני רוצה לחדד כאן.

נפתלי בנט: התכנית היא תכנית חובה מכיתה ג' ועד כיתה ט'.

נפתלי בנט: היא ספירלית, היא נוגעת בכל ארון הספרים היהודי-ישראלי.

נפתלי בנט: היא גם נותנת מהרמב"ם וגם מביאליק.

נפתלי בנט: היא גם מספרת את סיפורי המכבים וגם את סיפורי הפלמ"ח.

נפתלי בנט: לפחות לתפיסתי אין הפרדה.

נפתלי בנט: אנחנו עם ישראל, היינו עם ישראל בגולה, היינו עם ישראל בארץ ישראל לפני אלפיים שנים ואנחנו רצף.

משה שגיא: זה שאני שותק, זאת לא שתיקה כהודאה.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: אנחנו לא רצף?

משה שגיא: אנחנו רצף.

משה שגיא: הרמב"ם וביאליק, זה לא אותו דבר.

יוסי יונה: למה לא?

משה שגיא: בגלל שלא אותו דבר.

משה שגיא: מה לעשות?

משה שגיא: רק אמרתי שהשתיקה היא לא כהודאה.

יצחק הרצוג: ספר האגדה היה של ביאליק.

עמר בר-לב: ביאליק לא היה בפלמ"ח.

משה שגיא: מותר לי להגיד את זה?

נפתלי בנט: מותר.

קריאה: במסגרת חופש הביטוי, מותר לך.

משה שגיא: אני עדיין בחופש הביטוי.

משה שגיא: אנחנו מתקדמים לזה שעוד מעט גם חופש ביטוי לא יהיה לי.

משה שגיא: לא רציתי להגיב, אבל לא נצליח בשום דבר בלי שיהיו לומדי תורה.

נפתלי בנט: בוודאי.

מרדכי יוגב: זה גם ביאליק אמר.

מיקי רוזנטל: ביאליק למד בישיבה.

משה שגיא: מה אתם רוצים?

משה שגיא: לא אמרתי כלום.

מרדכי יוגב: הרב גפני, מילא תנ"ך אתה לא יודע, אבל גם ביאליק אתה לא יודע.

משה שגיא: נורא ואיום.

משה שגיא: תנ"ך אני יודע.

משה שגיא: ביאליק, אני רוצה להגיד לך שאני גם יודע.

משה שגיא: אני גם יודע מה אמר עליו הרב שהיה ראש הישיבה שלו.

משה שגיא: גם את זה אסור לי להגיד?

קריאה: מה אמר עליו הרב?

משה שגיא: סליחה, נמשיך.

מרדכי יוגב: מזלך שאנחנו לא לוקחים אותך ברצינות.

משה שגיא: אני אומר את זה בבדיחה.

נפתלי בנט: בעניין התכנית הזאת אני באמת מזמין כל אחד לגשת.

נפתלי בנט: הכול שקוף, הכול פתוח.

נפתלי בנט: מי שמלמד את זה, אלה המורים בכיתה ואני מאוד מאוד גאה בזה שידעו מי דוד המלך, מה זה ליל הסדר ועל מה חרבה ירושלים.

נפתלי בנט: אנחנו לא מלמדים מה חובה ומה צריך אלא פשוט להכיר את המורשת שלנו.

מיכל בירן: עם ניחוח גזעני פה ושם.

נפתלי בנט: לדעתך.

נפתלי בנט: קידום החינוך הבלתי פורמלי.

נפתלי בנט: אני מאמין ענק בחינוך הבלתי פורמלי.

נפתלי בנט: אני חושב ששם אפשר לראות זינוקים בצד הערכי, בתחושת המסוגלות של ילדים.

נפתלי בנט: לכן הגדלנו את מספרי החניכים בתנועת הנוער מ-120,000 חניכים בשנת 2014 ל-180,000 בשנת 2017.

נפתלי בנט: בתנועות הנוער, בארגוני הנוער ובחינוך הלא פורמלי.

רועי פולקמן: ורואים את זה גם בישובים סוציו אקונומי חלשים יותר?

נפתלי בנט: בעיקר.

נפתלי בנט: למשל במגזר הערבי אנחנו הכנסנו.

רועי פולקמן: זה כלי אדיר לצמצום פערים.

נפתלי בנט: הגדלת פרויקט מסע ישראלי.

נפתלי בנט: אנחנו הגדלנו בצורה משמעותית.

נפתלי בנט: יצאנו לתכנית לעידוד המוטיבציה לגיוס, תוספת של 33 מיליון שקלים בעניין הזה.

נפתלי בנט: בסיסים קרביים מאמצים בתי ספר לעודד גיוס משמעותי.

נפתלי בנט: כניסת קצינים לבתי ספר להרצאות, חניכי פו"ם, קצינים באים ואנחנו רואים שצריך להשקיע בעניין הזה.

נפתלי בנט: אני רוצה לבשר כאן על משהו מעניין.

נפתלי בנט: אני הנחיתי את מנכ"ל המשרד שמוליק אבואב לבחון בהקדם את האפשרות לקיים בחינות בגרות במקצועות מסוימים עם חומר פתוח, קודם כל בהיסטוריה.

נפתלי בנט: אנחנו לא מדברים על השנה הקרובה אלא על השנה הבאה.

נפתלי בנט: אני רוצה להסביר מה המשמעות.

יצחק הרצוג: היסטוריה נחלש.

יוסי יונה: חומר פתוח במבחן?

נפתלי בנט: כן.

נפתלי בנט: הבגרות.

נפתלי בנט: זה מאוד קשה.

נפתלי בנט: הרעיון לעבור משינון להעמקה ולימוד.

נפתלי בנט: לכן זה מורכב כי התלמידים החלשים יותר, יהיה להם קשה להתמודד עם זה אבל אני מאמין שהמהלך הזה בהיסטוריה תחילה הוא בשורה.

נפתלי בנט: אני אומר עוד פעם שאנחנו בוחנים שבשנת הלימודים הבאה בהיסטוריה יקיימו בחינת בגרות עם חומר פתוח על אותו חומר אבל זאת ליגה אחרת וזה מה שנקרא באמת למידה מעמיקה עם הבנה.

נפתלי בנט: אנחנו בוחנים את כל ההשלכות ובחודשים הקרובים נקבל החלטה בעניין.

יוסי יונה: גם לא יהיו העתקות.

נפתלי בנט: נכון.

נפתלי בנט: תדעו לכם שזה אתגר מאוד גדול.

נפתלי בנט: אנחנו בוחנים איך לעשות את זה כדי לא לפגוע בתלמידים הפחות חזקים.

נפתלי בנט: זה מאוד מאוד קשה אבל זאת הדרך הנכונה.

נפתלי בנט: אני די מתפלא שעוד לא עשו את זה עד היום.

נפתלי בנט: נקודה אחרונה.

נפתלי בנט: צמצום פערים.

נפתלי בנט: זה היעד הכי קשה.

נפתלי בנט: אמרתי כאן, ואני עומד מאחורי זה, לפני שלוש שנים ולצערי עדיין זה כך, המנבא הכי טוב לסיכויי ילד להצלחה בחיים הוא היכן הוא נולד ורמת ההכנסה של הוריו.

נפתלי בנט: אני לא סוציאליסט.

נפתלי בנט: אני איש שוק חופשי, אני מאמין בשוק חופשי אבל – יש שני אבל, אבל האבל הרלוונטי כאן – הוא שוק חופשי בתנאי שבתחילת הדרך יוצאים מאותו קו והיום אנחנו לא במצב הזה.

קריאה: רחוקים מזה.

נפתלי בנט: מאוד מאוד רחוקים מזה.

נפתלי בנט: כל הרפורמות שלנו, כל המהלכים שלנו בשלוש השנים האחרונות, תמיד היה בהם מרכיב דיפרנציאלי.

יוסי יונה: אדוני, הערה.

יוסי יונה: אם אתה לא תעצור תשלומי הורים, הם היום לא מבוקרים, ויש לנו כאן

יוסי יונה: גם הצעת חוק שנמצאת בכנסת על לימודי תל"ן, אתה אומר משהו אבל אתה עושה משהו אחר.

יוסי יונה: לכן בהזדמנות הזאת אני מבקש ממך לתמוך בהצעה הזאת כי אתה יודע, שם ההפקרות.

משה שגיא: יוסי, תכף תוכל להתייחס.

נפתלי בנט: לכן כשהקטנו כיתות, הקטנו עוד יותר כיתות של חלשים.

מיקי רוזנטל: אנחנו בדיון בוועדת כספים.

מיקי רוזנטל: אתה יכול להגיד לנו כמה כסף מיועד לצמצום פערים בתך התקציב הגדול הזה?

נפתלי בנט: אנחנו נענה.

נפתלי בנט: אני אומר את הפעולות המעשיות.

מיקי רוזנטל: אם זה הכי חשוב בעיניך, ואכן זה הכי חשוב ואנחנו מסכימים, כמה כסף אנחנו משקיעים בדבר הזה?

נפתלי בנט: תכף ישיגו לי את הנתון.

נפתלי בנט: הרי זה בא לידי ביטוי.

נפתלי בנט: צריך לאגם את זה בצורה הזאת.

נפתלי בנט: אני אתן לכם כמה דוגמאות שאנחנו מצמצמים בין המגזרים.

נפתלי בנט: הפערים הכי גדולים היו היסטורית בין הערבים ליהודים ואני שמח מאוד לדווח על צמצום משמעותי שהוא לא כרוך בהחלשת המגזר היהודי אלא בחיזוק תלמידי המגזר הערבי.

נפתלי בנט: במתמטיקה הפער הצטמצם בכיתות ה' מ-32 נקודות ל-23 נקודות.

נפתלי בנט: אני צריך לבדוק את זה כי זה נראה לי מהר מדי.

מיקי רוזנטל: לא הגיוני.

נפתלי בנט: אני מסכים.

נפתלי בנט: אני אבדוק את זה.

נפתלי בנט: נעביר לכם את זה כתוב.

נפתלי בנט: הדבר הנוסף.

נפתלי בנט: יצאנו וביצענו את תכנית צפון.

נפתלי בנט: לצערי ברמה הלאומית עוד אין מספיק תכנית צפון, בוא נגיד כך.

נפתלי בנט: במערכת החינוך ביצענו בצורה מלאה חוג לכל ילד בכיתה ד' ו-ה' בצפון.

נפתלי בנט: זה מבוצע.

נפתלי בנט: כרגע בעודנו מדברים, כל ילד - - -

עמר בר-לב: גם בישובים הערביים?

נפתלי בנט: גם בישובים הערביים.

רועי פולקמן: יש נתונים על אחוז מימוש?

נפתלי בנט: אם יש תשובות, אני רוצה לתת, אבל תרשמו.

נפתלי בנט: אחוזי היענות גבוהים אבל אנחנו נבדוק כי עשינו גם פרסום די אגרסיבי.

נפתלי בנט: ועדת ביטון.

נפתלי בנט: בוודאי על רקע הסרט סאלח כאן זה ארץ ישראל, אני חושב שכולנו חזינו בסרט המאוד משמעותי הזה.

נפתלי בנט: ממש מטלטל.

נפתלי בנט: אני מעדיף שנעסוק בחיוב ובתיקון קדימה ולא בהכאה עצמית כי אנחנו צריכים לבנות את העתיד אבל חלק מהעתיד הוא ללמוד את העבר.

נפתלי בנט: אני יכול לדווח שהתכנים של ועדת ביטון נשזרו ונכנסו לתכנית הלימודים ובעיקר, יותר חשוב, לבגרויות.

נפתלי בנט: בבגרויות בהיסטוריה וספרות בשנה שעברה כבר היו השאלות.

נפתלי בנט: למה זה כל כך חשוב בגרויות?

נפתלי בנט: כי בגרויות מכוונות את הילדים.

נפתלי בנט: אתה יכול ללמד מה שאתה רוצה, אבל אם לא שואלים על זה בבגרות, הם לא לומדים לזה.

נפתלי בנט: הכנסנו את זה.

מיכל בירן: כמו לימודי שואה.

נפתלי בנט: לימודי השואה, זאת באמת החלטה של קודמי שעכשיו נבחן ואני יכול גם להסביר את הדילמה, אם את רוצה, אם ירשה לי כבודו.

משה שגיא: אני מרשה אבל בקצרה.

משה שגיא: יש כאן מספר שיא של משתתפי חברי הכנסת בדיון.

נפתלי בנט: אני מברך אתכם.

משה שגיא: אמרתי את זה כמחמאה ואמרתי את זה גם כדי להגיד לך לקצר כדי לאפשר התייחסויות.

נפתלי בנט: עוד חצי מילה.

נפתלי בנט: אני רוצה לומר כאן תודה לנועה היימן, לאלון מסר, לשאול ודניאל מאגף התקציבים.

משה שגיא: על מה הברכות?

נפתלי בנט: הם שותפים.

נפתלי בנט: הם באים לשם שמים.

משה שגיא: בוועדת הכספים, ברכות לאגף תקציבים – צריך אישור היושב ראש.

רועי פולקמן: זאת ברכה בהוראת שעה.

משה שגיא: כן.

משה שגיא: אנחנו מכבדים אותם.

משה שגיא: זה בסדר.

משה שגיא: אני מודה לך אדוני.

נפתלי בנט: הם חבר'ה נהדרים.

משה שגיא: אני עוד לא יודע הכול אבל אני עוד לומד לאט לאט.

נפתלי בנט: לגבי לימודי השואה.

נפתלי בנט: אני אסביר בתמצית את הדילמה והיא דילמה ואני אשתף אתכם בהקשר הזה.

נפתלי בנט: קודם כל, כגישה, אני באתי ואמרתי שאני לא מיד משנה את כל מה שקודמי עשה כי אוהבים לעשות את זה.

נפתלי בנט: אני לא בגישה הזאת.

נפתלי בנט: זה מטלטל ולפעמים הקודם צדק.

נפתלי בנט: אני חייב לומר שחלק ניכר מהדברים הנפלאים, עשו קודמיי, אם זה שי, אם זה גדעון, אם זאת יולי.

נפתלי בנט: באמת, אני יכול להצביע על כל אחד והתרומה שלו.

נפתלי בנט: אם כן, קודם כל, אני לא בא והורס.

נפתלי בנט: אני בודק.

נפתלי בנט: אנחנו שלוש שנים או שנתיים וחצי בתוך העניין.

נפתלי בנט: שי פירון בא ואמר דבר נכון, שאני בתחילה חשבתי שזה הזוי אבל שיניתי את עמדתי ב-180 מעלות.

נפתלי בנט: הוא אמר שחייבים לעבור ללמידה יותר משמעותית, פחות שינון וכולי.

נפתלי בנט: אני חושב שכולם יסכימו לזה.

נפתלי בנט: הקונספט היה בוא נצמצם את היקף החומר בכל תחום ב-30 אחוזים, זה מאוד כואב כי תמיד הכול קריטי, מה תוריד באנגלית, מה תוריד באזרחות וכולי, בוא נפנה את ה-30 אחוזים ללמידה שונה, ללמידה של פרויקטים, ללמידה מתוך עשייה ובוא גם נבחן ב-30 אחוזים לא במבחני בגרות רגילים בטפסים אלא במה שנקרא הערכה חלופית.

נפתלי בנט: בתפיסה זה דבר נכון.

נפתלי בנט: הביצוע היה רחוק מהרצוי אבל אני עדיין לא מוכן לזנוח את החזון.

נפתלי בנט: אני קונה את החזון למרות שהייתי הכי ציני בעניין הזה.

נפתלי בנט: אני קונה את החזון ואני אומר שעוד לא הצלחנו.

נפתלי בנט: בהרבה מקומות זה חרטה, בהרבה מקומות הערכה חלופית זה קשקוש, אבל בהרבה מקומות זה מדהים.

נפתלי בנט: הרבה פרויקטים.

נפתלי בנט: עכשיו בלימודי ההיסטוריה.

נפתלי בנט: קודם כל, מלמדים את זה כלימודי חובה.

נפתלי בנט: מה שכן, בבגרות הוציאו את מרכיב השואה כחובה בחוברת והכניסו את זה כחובה בהערכה חלופית.

נפתלי בנט: אתה חייב לעשות פרויקט על השואה.

נפתלי בנט: לראיין ניצול שואה, לעשות עבודה וכולי.

מיכל בירן: נוצר מצב שהנוער שלנו לא יודע.

קריאה: גם המבוגרים.

נפתלי בנט: חברים, אני אתכם.

נפתלי בנט: אנחנו באותו מקום.

נפתלי בנט: אנחנו לא בצד שני.

נפתלי בנט: האמינו לי, אני רוצה בדיוק כמוכם שכל ילד יכיר עד הסוף את השואה.

נפתלי בנט: ראינו דברים מופלאים אבל באמת אנחנו רואים שחלק מהילדים, את החומר הבסיסי לא שיננו כי בסוף אין את זה בבגרות.

נפתלי בנט: אנחנו בוחנים.

נפתלי בנט: זה תמיד יבוא על חשבון משהו.

נפתלי בנט: מה נוריד?

נפתלי בנט: את הציונות?

נפתלי בנט: את ימי בית שני?

נפתלי בנט: מה בדיוק נוריד?

נפתלי בנט: הלוגיקה הייתה ששואה ילמדו בכל מקרה כי זה הדבר הכי חשוב אבל אם נוריד למשל את החלוצים, אז אף אחד לא ילמד את זה.

נפתלי בנט: זאת לא חבורת אנשים טיפשים שלא אכפת להם מהשואה.

נפתלי בנט: להפך.

נפתלי בנט: אנחנו בדילמה אמיתית.

נפתלי בנט: אני הנחיתי את המנכ"ל, אנחנו הקמנו צוות לבחון את הנושא הזה אבל נצטרך לחתוך במשהו אחר.

נפתלי בנט: אין ארוחות חינם.

משה שגיא: אז לא שינית את מה שעשה שי פירון.

נפתלי בנט: בהקשר הזה עוד לא שיניתי.

משה שגיא: לכן אתה גם לא משנה את התקנות שהוא עשה על המוכר שאינו רשמי?

נפתלי בנט: על התקנות אני אומר לך במילה אחת.

נפתלי בנט: הכול מוכן, רק תביא את הכסף ויהיה.

נפתלי בנט: ביום שאתה מביא את הכסף, לפי ההסכם הקואליציוני.

משה שגיא: שי פירון עשה תקנות חדשות על המוכר שאינו רשמי, מה שסמוטריץ אמר לי, וירד התקציב שלהם ב-50 אחוזים.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע שהאוצר צריך להביא את הכסף.

נפתלי בנט: אנחנו השנה לראשונה יוצאים לבתי הספר של החגים.

נפתלי בנט: זה מאוד מאוד קשה כי ההיענות של מורים היא נמוכה מאוד לעומת הקיץ.

משה שגיא: בפסח?

נפתלי בנט: כן, בפסח.

נפתלי בנט: מדובר בחמישה ימים וזאת לא חופשה של חודשיים.

נפתלי בנט: אבל אנחנו הגענו להיענות מאוד מאוד גבוהה ברשויות ועכשיו אנחנו עוזרים לרשויות.

נפתלי בנט: שמוליק עובד סביב השעון על העניין הזה.

נפתלי בנט: חתמנו הסכם חדש עם המורים ביסודי, עם הסתדרות המורים, שעיקרו היה, וזאת דרמה וחשוב שתבינו.

נפתלי בנט: הבעיה בישראל בשכר המורים היא שזה מתחיל נמוך מדי ובסוף זה בסדר.

נפתלי בנט: השכר הסופי, 20 שנים, זה בסדר.

נפתלי בנט: הבעיה היא איך אתה צולח את שש השנים הראשונות.

נפתלי בנט: הפעם שמנו דגש דווקא על הקפצת השכר התחילי ושם העליות הגדולות.

נפתלי בנט: עליות יותר קטנות, יותר מאוחר.

נפתלי בנט: לכן השכר התחילי יעמוד על 8,000 שקלים.

נפתלי בנט: העלינו במיוחד שכר למנהלים.

נפתלי בנט: אם תרצו, אני אגע בחינוך מיוחד.

משה שגיא: לא עכשיו.

נפתלי בנט: משפט אחרון.

נפתלי בנט: יש את ארבעת היעדים ואנחנו לא מזגזגים אלא מתמידים.

נפתלי בנט: אני חושב שבגלל העקביות הזאת, בגלל הביצועיות היוצאת מן הכלל של שותפיי במשרד, אנחנו נעמוד ביעדים המאוד גבוהים שהצבנו.

נפתלי בנט: תודה.

משה שגיא: תודה אדוני השר.

משה שגיא: אני אבקש שחברי הכנסת ידברו בקצרה וגם לשמוע כמה אורחים.

משה שגיא: אתה תשיב להם גם המנכ"ל ייכנס לפרטים.

משה שגיא: יושב ראש האופוזיציה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק הרצוג: קודם כל, מכובדי שר החינוך, אפשר לומר גם דברים בחיוב, לשבח, לך ולמנכ"ל שלך שאני מוקיר ומעריך מאוד.

יצחק הרצוג: יש אפקט לסיורים שלך, יש דברים שהם מאוד בולטים בעשייה שלך שאני מאוד מסכים אתם ולא אפרט את הכול.

יצחק הרצוג: אני רוצה להעלות שלושה נושאים שכן מחייבים דיון עומק.

יצחק הרצוג: בראייה ארוכת טווח, כל התלמידים שהיום נמצאים במערכת, אתה מבין שהם מפתחים את החברה של הדור הבא שהיא תהיה חברה שבטית.

יצחק הרצוג: כלומר, אלה אותם ארבעת השבטים שמדבר עליהם נשיא המדינה.

יצחק הרצוג: איפה משרד החינוך מתחיל מהגיל הרך ליצור חיבורים בין הקבוצות הללו?

יצחק הרצוג: אין שום תקשורת היום, אין שום הבנה בין חרדי לחילוני, בין ערבי ליהודי.

יצחק הרצוג: פעם היו מעגלים שהיו מייצרים יותר.

יצחק הרצוג: שי פירון בזמנו ניסה את הדבר הזה.

יצחק הרצוג: אותי מעניין לדעת האם אתם משקיעים גם בזה כי בסוף צריך לראות איך ייראה הדור הבא במדינת ישראל.

יצחק הרצוג: מכאן אני גם מגיע לנושא הבא, עידוד וחיזוק הלימודים של אזרחות ודמוקרטיה.

ג'מאל זחאלקה: בכפר שלי לומדים יהודים.

יצחק הרצוג: בכפר שלך זה בעצם דו לשוני.

יצחק הרצוג: יש לך בית ספר דו לשוני.

יצחק הרצוג: יש שלושה כאלה בארץ.

עודד פורר: אני מקווה שהם לא לומדים את מה שאתה למדת.

ג'מאל זחאלקה: אתה צריך להתאמץ הרבה כדי להגיע למה שלמדתי.

יצחק הרצוג: אם כבר, אז גם המשחק הדמוקרטי.

יצחק הרצוג: כלומר, אני רוצה לדעת שגם בחינוך העצמאי וגם ברשתות העצמאיות למיניהן וגם בכל הקבוצות מלמדים אזרחות ודמוקרטיה כדי שבדור הבא המשחק הדמוקרטי, החובה, הערך הבסיסי הזה, יילמד.

יצחק הרצוג: דבר אחרון הוא עידוד מקצוע ההוראה.

יצחק הרצוג: הרבה שנים מדברים על זה.

יצחק הרצוג: נכון שעשיתם כאן מהלך נכון בהעלאת השכר של המתחילים, אבל היות שיש צימאון, יש קבוצות צעירות גדולות שרוצות להיכנס למקצוע הזה ולא מצליחות, מנגד בציבור הערבי יש עודף מורים שלא משתלבים.

יצחק הרצוג: השאלה היא איך אתם מתקדמים עם הסיפור של עידוד מקצוע ההוראה.

יצחק הרצוג: תודה.

מיקי רוזנטל: אדוני, מחמאות על מה שאתה כן עושה ואתה עושה לא מעט וכל הכבוד.

מיקי רוזנטל: יש יעד אחד שאני חושב שאתה חייב להוסיף אותו לארבעת היעדים כי הוא חוצה כאן את כל המדינה.

מיקי רוזנטל: קודם כל, אתה נקרא משרד החינוך ולא משרד הלימוד.

מיקי רוזנטל: הפרהסיה הישראלית היא איומה.

מיקי רוזנטל: די לנסוע כאן בכביש ואתה רואה איך אנשים מתייחסים איש לרעהו.

מיקי רוזנטל: כולנו תוצרים של מערכת החינוך ויש כאן בעיה אמיתית של חינוך.

מיקי רוזנטל: זה לא רק לפתחו של משרד החינוך אלא זה קודם כל לפתחם של ההורים, אבל היכן שהם נכשלים, אנחנו צריכים לתקן ומשרד החינוך עושה מעט מדי.

מיקי רוזנטל: עצם העובדה שאתה לא מכריז על זה כיעד לאומי, אני חושב שזאת טעות.

נפתלי בנט: זה אחד מארבעת היעדים.

נפתלי בנט: ערכים.

מיקי רוזנטל: לא, לא ערכים.

מיקי רוזנטל: דרך ארץ קודמת לתורה.

מיקי רוזנטל: חינוך הזולת הוא דבר שהוא איום ונורא בחברה הישראלית.

מיקי רוזנטל: יש לנו המון הישגים, יש לנו המון יתרונות.

מיקי רוזנטל: הדבר הזה, די לעמוד בתור ישראלי, להסתכל ולהבין איך אנחנו חיים.

מיקי רוזנטל: כולם אנשים טובים אבל לא מחונכים.

מיקי רוזנטל: אני חושב שזה יעד חשוב מאוד.

מיקי רוזנטל: הנושא השני שחסר לי מאוד ביעדים, זה שיפור והעלאת רמת ההוראה.

מיקי רוזנטל: אני יודע שאתם עושים בדב הזה אבל אתם לא עושים מספיק כי בסוף בית ספר לא יכול להיות יותר טוב מהמורה שלו.

מיקי רוזנטל: רמת ההוראה במדינת ישראל איננה מספקת ויש הרבה מורים טובים במערכת וגם את זה צריך לומר, אבל הדרך בה הם משתלמים, שיטות ההוראה, אמצעי ההוראה, אנחנו חיים בעולם דיגיטלי שרוב המורים עדיין מרצים באופן פרונטלי, העולם השתנה וההוראה נשארה מאחור.

מיקי רוזנטל: הדבר הזה הוא הבסיס לכל שינוי.

מיקי רוזנטל: כאמור, תבורך.

מיקי רוזנטל: שאלה אחרונה.

מיקי רוזנטל: מה עמדתם לגבי הטלוויזיה הלימודית?

מיקי רוזנטל: 297 מיליון שקלים.

עודד פורר: זאת שאלה של כל הוועדה.

מיקי רוזנטל: אדוני לא אומר את עמדתו.

מיקי רוזנטל: צריך להשאיר את הטלוויזיה החינוכית.

מיקי רוזנטל: אם אתה תעמוד מאחורי זה, זה גם יישאר.

יצחק הרצוג: אגב, מ-120 ויש תכנית ל-100.

מוסי רז: אדוני השר, יש שבחים ואותם לא אומרים כאן.

יצחק הרצוג: מרצ קמצנים.

מוסי רז: מאוד.

מוסי רז: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכמה נקודות.

משה שגיא: אם יש לך ביקורת, תגיד אותה במזנון, ואם יש לך שבחים, תאמר כאן.

מוסי רז: הפוך.

מוסי רז: שבחים אמרתי לו אתמול במזנון.

שולי מועלם-רפאלי: נתחיל מזה שנפתלי בנט גר בארץ ישראל.

מוסי רז: הוא גר במדינת ישראל.

מירב בן ארי: ...

מירב בן ארי: כתיירת מחוץ לארץ שהגיעה לוועדת הכנסת.

מירב בן ארי: אמרת.

מוסי רז: את עדיין לא גרה במדינת ישראל.

מוסי רז: זה לא השתנה.

קריאה: כל פעם שאת מגיעה לירושלים, משרד התיירות סופר אותך כתיירת.

משה שגיא: זה לא בסדר.

משה שגיא: יש הרבה חברי כנסת והם רוצים לדבר.

משה שגיא: מוסי, בקשה, תגיד מה שאתה רוצה אבל קצר.

מוסי רז: תשמור על זכות הדיבור שלי.

משה שגיא: אני שומר.

מוסי רז: אם כבר העלו את החוק שעבר אתמול, אדוני השר, ב-20 בדצמבר 2012 אתה אמרת שהיית מסרב לפקודה.

מוסי רז: לא נמשיך אותה.

מוסי רז: יכול להיות שגם אתה לא יכול להיכנס לבתי הספר.

נפתלי בנט: אתה מדבר על חוק שוברים שתיקה?

מוסי רז: כן.

מוסי רז: לפי החוק הזה אתה לא יכול להיכנס לבתי הספר.

מוסי רז: אני מבקש שתעצור את החוק.

מוסי רז: אני חוזר לעניין אותו רציתי להעלות.

מוסי רז: חינוך ליהדות, ואני בעד חינוך ליהדות, השאלה איזה חינוך ליהדות, אני רואה שיש עלייה בתקציב של 21 אחוזים, 219 מיליון שקלים.

מוסי רז: יכולים להגיד לי שב-2017 ההוצאה בפועל הייתה יותר, אבל זה כתוצאה מהשיטה הזאת של תקצוב חסר ואחרי כן הוספה.

מוסי רז: אנחנו מכירים את זה מכל הסעיפים הרעים בתקציב.

מוסי רז: אני לא רצה לגעת עכשיו בסעיפים שלא קשורים למשרד החינוך.

מוסי רז: חינוך התיישבותי.

מוסי רז: אני רוצה לשאול מה קורה עם המינוי של המנהל.

מוסי רז: כיוון שהחינוך הוא דבר כל כך חשוב, ועל זה כולנו כאן מסכימים, למה לא להחליט שהחינוך הוא עבודה מועדפת ואז בוגרי צבא למיניהם, במקום לעבוד בתחנות דלק, יכולים לעבוד בהדרכה.

יצחק הרצוג: אחרי חצי שנה הוא עוזב.

מוסי רז: יש עבודות הדרכה בחינוך שניתן ליישם אותן.

מירב בן ארי: הפנימיות וכפרי הנוער.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש, אני אעשה את זה באמת טלגרפית.

יוסי יונה: לגבי הסכם המורים, זה שינוי מאוד מאוד מהותי ומאוד יפה.

יוסי יונה: מגיעות לך מחמאות על כך ולכל הנוגעים בדבר, להסתדרות המורים, לשמואל אבואב.

יוסי יונה: כל הכבוד.

יוסי יונה: זה כיוון נכון.

יוסי יונה: משפט ביחס לטלוויזיה החינוכית.

יוסי יונה: אדוני השר, קיים קונצנזוס מאוד מאוד רחב בכנסת ישראל.

יוסי יונה: קיימת תמיכה שלך עקרונית אבל אנחנו צריכים ממך תמיכה יותר משמעותית ולא רק עקרונית.

יוסי יונה: לבוא ולומר שאתה מוכן להילחם על כך.

יוסי יונה: אתה יכול להגיע לאיזה שהם הסכמים עם ידידנו שר האוצר כדי שהטלוויזיה החינוכית תמשיך לעבוד.

יוסי יונה: לכן אני מפציר בך לעשות מעשה.

יוסי יונה: אחד הנושאים שהשר דיבר עליו הוא הנושא של הפערים החברתיים.

יוסי יונה: קיים פער כלשהו.

יוסי יונה: יש דברים קונקרטיים שאתה יכול להניע ואני מתכוון לתשלומי הורים.

יוסי יונה: אתה יודע ואתה ציינת את זה שקיימת קורלציה מאוד מאוד ברורה בין מקום מגוריו של הילד, השכלת הוריו והכנסתם לבין הישגיו, ועדיין זה קיים וזה קיים בצורה באמת מקוממת.

יוסי יונה: יש דברים שנעשים, אני לא יודע אם באישורך, בהעלמת עין ממך, תשלומי הורים.

יוסי יונה: דבר מאוד ספציפי, הקרן למלגות.

יוסי יונה: אנחנו ראינו שבין השנים 2016 עד 2018 חלה ירידה בתקצוב של המלגות לתשלומי הורים.

יוסי יונה: האם ב-2019 אנחנו רואים תיקון של העיוות הזה?

יוסי יונה: דברים נוספים לפתחך.

יוסי יונה: גני ילדים.

יוסי יונה: היום בהמון ישובים מתנים את הרישום של ההורים לגני הילדים בכך שהם ייתנו את מספר כרטיס האשראי שלהם וישלמו תשלומים שהם תשלומי רשות.

יוסי יונה: אלה הם הדברים הקונקרטיים שאנחנו בעצם מתמודדים אתם.

יוסי יונה: אנחנו רואים את תשלומי ההורים בצורה מאוד מאוד גורפת ומשרד החינוך, אם אתה לא עושה דבר, הרי שאתה מסכים בשתיקה.

יוסי יונה: הדבר שציינתי בהערת ביניים, אדוני השר.

יוסי יונה: על שולחנה של הכנסת מונחת הצעת חוק.

יוסי יונה: הכנסת היא גוף מפקח וגוף מבקר.

יוסי יונה: לא יעלה על הדעת שיש את הפרצה הענקית הזו של תשלומי הורים במערכת החינוך ואתה לא תומך בהצעת חוק שאומרת ועדת החינוך היא המוסמכת לאשר גם תקרה.

יוסי יונה: אני הייתי רוצה, וגם אתה מן הסתם, שתשלומי ההורים ימוגרו כי הם אחד הגורמים המאוד מאוד מרכזיים לפערים במערכת החינוך, אבל גם אם אנחנו לא ממגרים אותם, הרי זה הדבר הכי מתבקש שכנסת ישראל תהיה המפקחת והמבקרת.

משה שגיא: התכניות השתנו.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים תשובות.

מיקי רוזנטל: זה דיון חשוב.

יוסי יונה: לכן אני מנצל גם את ההזדמנות הזאת כאן לבוא ולבקש ממך לעשות את הדבר הנכון, לתמוך בחוק שבעצם מטיל ביקורת וקובע גם תקרה על תשלומי הורים במערכת החינוך.

יוסי יונה: דבר אחרון.

יוסי יונה: אתה ציינת את החשיבות של לימודים הומניים.

יוסי יונה: למעט המקצועות שאנחנו כן מחייבים כמו אנגלית ומתמטיקה.

יוסי יונה: אבל מהי בעצם המדיניות מבחינה תקציבית של חיזוק המגמות הללו הן בבתי הספר והן במוסדות להשכלה גבוהה?

יוסי יונה: תודה.

משה שגיא: אין דיון עם שר – ואני לא הולך להיות שר ולא הייתי שר - - -

קריאה: אולי עם משבר הגיוס, עוד תהיה שר.

משה שגיא: לא.

משה שגיא: שר אני לא אהיה.

משה שגיא: אדוני השר, אין חשיבות יותר גדולה לשר בדיון כזה.

משה שגיא: זה דיון שחברי הכנסת באים וכולם באים כי הנושא הזה הוא חשוב.

מיקי רוזנטל: גם הדיון הוא ענייני.

מיקי רוזנטל: הוא לא פוליטי.

משה שגיא: ברגע שיתחילו דיונים לא ענייניים, אתה יכול ללכת.

נפתלי בנט: בסדר.

נפתלי בנט: אנחנו מדברים כאן על ערכים.

נפתלי בנט: לפני שלוש שנים במהלך קמפיין הבחירות, המפלגה שלי ערכה בין השאר קמפיין נגד יוסי יונה.

נפתלי בנט: אני מצר על הקמפיין הזה.

קריאה: הוא לא מתנצל.

נפתלי בנט: הקמפיין הזה לא היה ראוי ואני מצר על זה.

מיקי רוזנטל: השר מדבר מדם לבו ואתם צועקים באמצע.

משה שגיא: השר עשה דבר ראוי לציון והיה צריך לאפשר לו לעשות את זה מבלי שיהיו רעשי רקע.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בעזרת נשים ואנחנו לא שומעים מספיק.

יוליה מלינובסקי: אתם רחוקים ואנחנו לא שומעים.

משה שגיא: אצלי בבית הכנסת בעזרת נשים שומעים יותר מאשר אצל הגברים.

יוסי יונה: אדוני השר, אני מאוד מעריך את דבריך ומקבל את התנצלותך.

יוסי יונה: אני מקווה שזה יהיה באמת פתיח לכל אלה ששומעים את הדברים.

יצחק הרצוג: גם לבחירות הבאות.

משה שגיא: כל הכבוד אדוני השר.

משה שגיא: יופי.

משה שגיא: תודה.

עמר בר-לב: אני מצטרף לברכות לשר על האמירה שלו.

עמר בר-לב: מאוד חשוב.

עמר בר-לב: לפי מרכז המחקר הוצאה הלאומית על חינוך בישראל הייתה 5.8 אחוזים מהתמ"ג ב-2015 וב-OECD 5.2 אחוזים.

עמר בר-לב: זאת אומרת, אצלנו ההוצאה הרבה יותר גבוהה על חינוך ואני כמובן מברך על זה.

עמר בר-לב: לעומת זאת, באותו דוח של מרכז המחקר, ההוצאה הממוצעת על תלמיד הייתה 6,833 שקלים לעומת 8.733 ב-OECD.

עמר בר-לב: אלה נתונים של2014.

עמר בר-לב: זאת אומרת, אם גם כיום הנתונים הם כאלה, זה אומר שיש בזבוז גדול במערכת החינוך כי בסוף זה לא הולך לילד.

עמר בר-לב: מכיוון שהנתונים האלה הם ל-2015 ו-2014, השאלה שלי היא איך הנתונים האלה נראים היום.

עמר בר-לב: אגב, בין הנתונים ל 2014 ל-2013 יש הרעה בהשקעה בתלמיד.

עמר בר-לב: גם אם אין לכם את התשובה עכשיו בשליפה, אני אשמח לשמוע.

עמר בר-לב: נקודה שנייה.

עמר בר-לב: לגבי התכנית של אנגלית מדוברת.

עמר בר-לב: אני חושבת שאנגלית ספרותית הרבה יותר חשובה מאנגלית מדוברת.

עמר בר-לב: היום כל ההתכתבות המקצועית היא באנגלית ספרותית, ההתכתבות בוודאי בעולם התעשייה, בוודאי בהיי-טק, היא ספרותית למעט הקיצורים.

עמר בר-לב: לכן אני חושב שמבחינה חינוכית זה נכון שאנגלית מדוברת זה נורא חשוב להם אחר כך לטיול לתאילנד, אבל באמת עניינית, אם נשים דגש, דגש על אנגלית ספרותית כי היא הרלוונטית מבחינת מקורות המידע.

עמר בר-לב: הנקודה האחרונה.

עמר בר-לב: אני רואה שתמיכה בנושא יהדות היא מיליארד ו-250 מיליון שקלים, מתוכם 38 מיליון שקלים תרבות ו-1.2 מיליארד מוסדות תורניים.

עמר בר-לב: המאזן הזה לא נראה לכם קצת קיצוני?

משה שגיא: לא קיצוני ולא כלום.

משה שגיא: זה פשוט סעיף אחר לגמרי.

עמר בר-לב: לא.

עמר בר-לב: אני קורא באותו מקום של התקציב.

משה שגיא: זה סעיף אחר.

משה שגיא: הוא היה צריך להיות בנפרד.

עמר בר-לב: זה ביחד.

עמר בר-לב: גם אם זה סעיף אחר, אני לא נגד לימוד תורני אבל - - -

משה שגיא: רק אמרתי שזה סעיף אחר אבל זה לא משנה.

משה שגיא: אנחנו מקדמים בברכה את יושב ראש ועדת החינוך חבר הכנסת יעקב מרגי.

משה שגיא: ברוך הבא.

עמר בר-לב: זה מופיע בעמוד י"א, קרי 54.

עמר בר-לב: יושב ראש הוועדה, זה מופיע בעמוד 54 באותו סעיף.

משה שגיא: אני יודע.

ג'מאל זחאלקה: מכובדי היושב ראש, כבוד השר, חברי הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: למרות כל מה שנאמר כאן, יש פערים גדולים מאוד בחינוך ובהשקעה בחינוך.

ג'מאל זחאלקה: אני אקרא מנתוני משרד החינוך.

ג'מאל זחאלקה: בקבוצות הטיפוח החלשות שהן הרוב של הישובים הערביים, אנחנו רואים ששעות - - -

משה שגיא: אני לא אתן לנשים לשבת יחד.

משה שגיא: אתן כל הזמן מדברות.

קריאה: אנחנו עוסקות בתקציב.

יעקב מרגי: אצלי זה נקרא מפריעות.

ג'מאל זחאלקה: זה רק נתון אחד.

ג'מאל זחאלקה: זה לא משקף את כל המציאות.

ג'מאל זחאלקה: שעות הוראה – בחינוך היהודי יש 2.22 ובערבי 1.84, בחינוך היסודי.

ג'מאל זחאלקה: בחטיבת הביניים זה עולה פי שתיים, 2.5 לעומת 1.8.

ג'מאל זחאלקה: זה אומר שמדובר בעשרות אחוזים בהשקעה רק בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: אם אנחנו נוסיף לזה את כל התוספות של המצב הפיזי של הסביבה הלימודית, את כל העניינים האלה, ,אני חושב שכאן לא נעשה דבר ולא נעשה מה שצריך להיעשות.

ג'מאל זחאלקה: בחינוך יש ניסיון בינלאומי.

ג'מאל זחאלקה: השקעה בחינוך מניבה תוצאות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יכולים ללמוד מהרבה מקומות בעולם שהייתה השקעה מסיבית בחינוך, ולא במקרה השר מתהדר בתוצאות כי כשמשקיעים יותר, מקבלים יותר.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רואים את הדוגמה של ארצות הברית.

נפתלי בנט: זה לא מדויק.

ג'מאל זחאלקה: אני מכיר את הוויכוח.

נפתלי בנט: במחקרים הבינלאומיים אין קשר בין ההשקעה.

ג'מאל זחאלקה: אני מכיר את האגדה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אגדה שקרית.

ג'מאל זחאלקה: אני מכיר את הוויכוח הזה.

ג'מאל זחאלקה: כבר עשר שנים מתווכחים.

ג'מאל זחאלקה: זה שקר גדול מאוד.

ג'מאל זחאלקה: זה לא נכון.

ג'מאל זחאלקה: בצפון אירלנד השקיעו פי שלוש בחינוך והביאו להשוואה בין עיר קתולים לפרוטסטנטים תוך חמש שנים.

ג'מאל זחאלקה: בארצות הברית החינוך היה על הפנים עד שקלינטון נחלץ בעקבות נאומו המפורסם אומה במשבר.

יוליה מלינובסקי: נשאר על הפנים.

יוליה מלינובסקי: נשאר אותו הדבר.

ג'מאל זחאלקה: לא.

ג'מאל זחאלקה: היה שינוי גדול מאוד.

משה שגיא: לא להגיב.

משה שגיא: אין דיאלוג.

ג'מאל זחאלקה: תגיד לה שלא תקטע אותי.

יוליה מלינובסקי: אתה לא חייב לענות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה בידי המשרד שיכול לקבל החלטות ולשנות את המצב.

ג'מאל זחאלקה: שלוש נקודות מהירות.

ג'מאל זחאלקה: נקודה ראשונה היא פערים יש גם בין בנים לבנות.

ג'מאל זחאלקה: משרד החינוך בכלל לא מטפל בזה.

ג'מאל זחאלקה: בחברה הערבית זה אסון גדול.

ג'מאל זחאלקה: פשוטו כמשמעו וזה לא מטופל.

ג'מאל זחאלקה: אין תכנית.

ג'מאל זחאלקה: הנקודה השנייה, עניין המנהלים.

ג'מאל זחאלקה: מספר המנהלים, אם אתה רוצה להביא לתוצאות, צריך לטפל במנהלים.

ג'מאל זחאלקה: גם קל יותר וזה יביא לתוצאות.

ג'מאל זחאלקה: אני הבאתי הצעת חוק לניוד מנהלים כדי לאפשר למשרד החינוך לקחת מנהל מצליח, מנהל טוב ולשים אותו בבית ספר חלש כדי שיביא שינוי.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה כלי שצריכים להשתמש בו.

ג'מאל זחאלקה: הנקודה השלישית היא הספרים.

ג'מאל זחאלקה: ספרי הלימוד.

ג'מאל זחאלקה: הבת שלי למדה בבית ספר צרפתי.

ג'מאל זחאלקה: אני פעם אביא לכם כדי שתראו איך נראה ספר.

משה שגיא: צרפתי, זה בית ספר נוצרי?

ג'מאל זחאלקה: לא.

ג'מאל זחאלקה: צרפתי חילוני לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: צרפתי של מדינה צרפתית.

ג'מאל זחאלקה: יש בית ספר כזה בירושלים ברחוב הנביאים.

ג'מאל זחאלקה: גרתי כאן.

ג'מאל זחאלקה: אתה רואה ספר, תאווה לעיניים.

ג'מאל זחאלקה: רוצים ללמוד.

ג'מאל זחאלקה: אני רואה את הספרים עכשיו, איך הם נראים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להשקיע גם בתוכן אבל גם בצורה של הספר, בצבעים שלו, אפילו אם צריך – לסבסד את זה.

ג'מאל זחאלקה: אלה דברים שאפשר לעשות.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, שינויים קטנים שיביאו לתוצאות גדולות.

מסעוד גנאים: אני מורה לשעבר ומאלה שמאמינים שמערכת החינוך ובתי הספר לא צריכים להיות בית חרושת, לא לציונים ולא לתעודות.

מסעוד גנאים: אני מאמין שבסוף המטרה צריכה להיות לבנות את האדם, להכין אותו לחיים.

מסעוד גנאים: זו המטרה של מערכת החינוך.

מסעוד גנאים: אני רוצה לברך על שני דברים, את המשרד ואת כבוד השר.

מסעוד גנאים: הראשון הוא ההמשכיות.

מסעוד גנאים: הוא לא בא עם כותרת בומבסטית שהוא רוצה אלא עם תכנית עבודה והוא ממשיך את הטוב שהיה לקודמו, במיוחד בקשר לתקציב הדיפרנציאלי והלימוד המשמעותי.

ג'מאל זחאלקה: אתה מתכוון לזבולון המר.

מסעוד גנאים: לא.

מסעוד גנאים: אני מתכוון לשי פירון.

מסעוד גנאים: אני חושב שמבין כל היעדים שהזכיר השר, והם כולם חשובים, צמצום הפערים הוא המבחן.

מסעוד גנאים: הוא בסוף המבחן של הצלחת השר והמשרד.

מסעוד גנאים: לכן אני רוצה לשמוע במה צומצמו הפערים בין החינוך הערבי לחינוך היהודי.

מסעוד גנאים: בקשר לבינוי.

מסעוד גנאים: יש את תכנית החומש של 17,000 הכיתות שמסתיימת ב-2021 ואני שואל כמה נבנו בחינוך הערבי.

מסעוד גנאים: צריך גם לציין את עובדות הסיורים בשטח של המנכ"ל בכל יום שישי.

מסעוד גנאים: אנחנו מרגישים את זה ומעריכים את זה.

מסעוד גנאים: זה חשוב מאוד שלא באים אל המנכ"ל אלא הוא בא כדי לבחון את השטח.

נפתלי בנט: לידיעה, אני עושה ביקור פתע פעם בשבוע.

נפתלי בנט: ביקור פתע.

נפתלי בנט: פשוט בא עם הנהג שלי לתוך בית ספר.

מסעוד גנאים: תבורך.

מסעוד גנאים: זה טוב מאוד.

מסעוד גנאים: אני מקווה שאכן הפערים יצומצמו.

מסעוד גנאים: יש שני דברים חשובים שאני עובד עליהם.

מסעוד גנאים: הראשון, מאחר וגם השר ביקר בג'לג'ולי כאשר קרה המקרה הזוועתי של חמושים שנכנסו וירו בתלמיד בתוך בית הספר, אבטחת בתי הספר, שמירה על בתי הספר הערביים, כל התקנים, 540 שהוקצו, אוישו.

מסעוד גנאים: עכשיו חסרים 200 תקנים.

מסעוד גנאים: הכוונה ל-200 בתי ספר ערביים שהם בלי שומר.

מסעוד גנאים: יש כמה תכניות כמו תכנית קרב שיש מכרז שהוא קרוב.

מסעוד גנאים: אני חושב שחשוב מאוד שהשר והמשרד ייתנו ביטחון כלכלי לעובדים בתכניות האלה ולמדריכים שיש להם את הניסיון, שיהיו בקריטריונים של המכרז הבא.

מסעוד גנאים: תודה.

יעקב מרגי: אדוני יושב ראש, לא הייתי בתחילת הדיון אבל ראיתי שיש כאן

יעקב מרגי: דיון על משרד החינוך ולכן ביטלתי את מלאכתי ובאתי לומר לשר ולמנכ"ל וליושב ראש שמה שקורה כאן מתכתב עם מה שקורה בוועדת החינוך.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לכם שבשנתיים-שלוש האחרונות אנחנו עוסקים בתוספות, בהזרמות של משאבים, בפרויקטים שאתם מכירים אותם ובטח מנו אותם, החל מצפיפות בכיתות, מה שהתחיל בתחילת הקדנציה, גננת מלווה, סייעת שנייה, בתי ספר של החופשות של החגים.

יעקב מרגי: עכשיו קיימנו דיון מעקב על היערכות בתי הספר של חופשות החגים.

יעקב מרגי: פרויקטים שהם מצמצמים פערים כמו התקצוב הדיפרנציאלי, מרום.

יעקב מרגי: רק משפט אחד.

יעקב מרגי: למרות סיפור ההצלחה של מרום, תתפלאו לשמוע שגם בתי ספר האדומים שהם במדד טיפוח גבוה ואין בהם את המיזם הזה, את הפרויקט הזה של מרום, גם שם יש עלייה לא מבוטלת בזכות התקצוב הדיפרנציאלי.

יעקב מרגי: אני שמח שהמשרד מחויב לצמצום הפערים.

יעקב מרגי: עדיין הפערים הם גדולים אבל העשייה היא רבה.

יעקב מרגי: אדוני יושב ראש הוועדה, רציתי רק לומר לשר, למנכ"ל ולחברי ועדת הכספים.

יעקב מרגי: לכם זה נראה מספר כמספר תקנה וסעיף תקציבי אבל אצלנו ובמשרד החינוך זו עבודה שגם השלטון המקומי, צריך לומר מילה טובה, באמת נענה לאתגרים האלה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

נפתלי בנט: השותפות עם חבר הכנסת יעקב מרגי, אנחנו פשוט ביחד עושים את המלאכה.

משה שגיא: זה דווקא יפה מאוד אבל את הכסף אני מעביר לכם.

בצלאל סמוטריץ': התכוונת לומר שאת הכסף אני לא מעביר לכם.

חנין זועבי: הביקורת היא רק בתוך ועדת החינוך?

נפתלי בנט: אני כרגע בתהליך מאוד קשה ומאוד קריטי של החינוך המיוחד.

נפתלי בנט: רפורמה היסטורית בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם.

יוסף ג'בארין: אדוני היושב ראש, אחד הנושאים המוצלחים יחסית מהשנים האחרונות בעבודה של משרד החינוך הוא הנושא של תקצוב דיפרנציאלי אלא שאני מזהה שני קשיים.

יוסף ג'בארין: קושי ראשון, ולדעתי הוא העיקרי, שעד עכשיו התקצוב הדיפרנציאלי לא הגיע לחטיבה העליונה למרות הפערים שמשרד החינוך עצמו מכיר בהם.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על השקעה של 24,000-25,000 בחינוך היהודי לעומת 17,000 בחינוך הערבי.

יוסף ג'בארין: זה פער אדיר.

יוסף ג'בארין: לדעתי זה עכשיו האתגר של משרד החינוך, האם ממשיכים את התקצוב הדיפרנציאלי גם לחטיבה העליונה.

יוסף ג'בארין: אני גם מוסיף שככל שזה נוגע ליסודי ולחטיבת הביניים, לפי המספרים שאני מכיר, גם בהסתמך על מרכז המחקר של הכנסת, בסוף 2019, גם אחרי סיום התקצוב הדיפרנציאלי ביסודי ובחטיבת הביניים, לא נגיע לשוויון מלא ועדיין יישארו פערים.

יוסף ג'בארין: לכן נראה לי שכמובן צריך להגיע לחטיבה העליונה אבל גם לראות איך מתקנים את העיוות שנוצר ביסודי ובחטיבת הביניים ולהגיע שם לנוסחה שוויונית.

יוסף ג'בארין: אגב, המספרים ברורים ולא אחזור עליהם.

יוסף ג'בארין: למשל, בכל מה שקשור לחטיבת הביניים, כיום יש פער של 40 אחוזים בשעות ההוראה בין יהודים לערבים במדד הטיפוח החלש.

יוסף ג'בארין: אלה פערים מאוד גבוהים.

יוסף ג'בארין: הצביעו חבריי על סוגיית המורים הערבים.

יוסף ג'בארין: יותר מ-15,000 מורים ערבים לא נקלטים למערכת.

יוסף ג'בארין: צריך לחשוב ביחד אתנו ועם הנהגת הציבור הערבי איך מתמודדים עם זה.

יוסף ג'בארין: סוגיית השפה הערבית.

יוסף ג'בארין: אני מודע לכך שהייתה החלטה לתרגם את תעודת הבגרות וכמובן זה מבורך, אבל צריך להמשיך את המגמה.

יוסף ג'בארין: אני מצביע על כך שעד היום יש בחינות בגרות שהן בעברית ויש ספרי לימוד בעברית בבתי הספר הערבים.

יוסף ג'בארין: זה פשוט בלתי מתקבל על הדעת.

יוסף ג'בארין: לא יכול להיות מצב שעד היום עדיין מבחני בגרות וספרי לימוד בבתי הספר הערבים יהיו בעברית.

יוסף ג'בארין: זה נושא מאוד חשוב.

יוסף ג'בארין: הערה אחרונה.

יוסף ג'בארין: היה לנו דיון מאוד חשוב, שצמרת המשרד לא הגיעה אליו, על קליטת מרצים ערבים בהשכלה הגבוהה.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על נתון של שניים עד שלושה אחוזים מרצים ערבים באוניברסיטאות ובמכללות בישראל.

יוסף ג'בארין: זה נתון מביש.

יוסף ג'בארין: השר כיושב ראש המל"ג נדרש כאן להיכנס לתמונה ולפעול כדי לשנות את תמונת המצב הזאת.

משה שגיא: תודה רבה.

משה שגיא: אני רוצה לבקש ממשרד האוצר.

משה שגיא: השר דיבר קודם על המוכר שאינו רשמי ואמר שהוא חותם על התקנות כדי להחזיר את זה בחזרה אלא שהבעיה היא שמשרד האוצר לא נותן תקציב.

משה שגיא: אני אבקש בהמשך תשובה.

משה שגיא: חבר הכנסת סמוטריץ, איפה אתה?

מיקי רוזנטל: הוא מצייץ משהו נגד בג"ץ.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב ראש, אדוני השר.

יוליה מלינובסקי: אני אהיה מאוד מאוד קצרה ותמציתית.

יוליה מלינובסקי: אני לא אפתח כאן בנאום ארוך.

יוליה מלינובסקי: שאלה ראשונה.

יוליה מלינובסקי: איך המשרד רואה ומה הוא עושה לצמצום עבודה קבלנית במערכת החינוך?

יוליה מלינובסקי: היה על זה דיון מאוד רציני בוועדה לביקורת המדינה ונדהמנו לראות את מספר המורים שהם מורים לכל דבר ועניין ונקראים מדריכים.

יוליה מלינובסקי: הם בדרך כלל בקרן קרב ובתכניות אחרות וכל חמש שנים יש להם זכיין חדש.

יוליה מלינובסקי: בזמנו פירון שם את זה על סדר היום ואמר שהוא יפעל לצמצום המספרים אבל זה לא קורה.

יוליה מלינובסקי: זה כואב וזה לא צריך להיות כך.

יוליה מלינובסקי: אם אדוני ירצה, אני מוכנה להפיץ את זה בפורום אחר או להיפגש עם המנכ"ל.

יוליה מלינובסקי: היה דיון שלא הייתי רוצה שיתקיים.

יוליה מלינובסקי: זה לא היה נעים.

יוליה מלינובסקי: דבר שני.

יוליה מלינובסקי: מה שמאוד מפריע לי במערכת החינוך זה נושא האלימות במערכת החינוך ולא דווקא כלפי מורים.

יוליה מלינובסקי: רק לאחרונה פניתי לאדוני השר אבל משום מה לא קיבלתי ממך תשובה.

יוליה מלינובסקי: היה מקרה של ילד – תושבים חוזרים אבל בגדול אלה עולים חדשים - שקיבל מכות מ-30 ילדים בבית הספר בנתניה בגלל שיש לו מבטא רומני.

יוליה מלינובסקי: אני לא חושבת שמישהו מאתנו היה רוצה להיות בסיטואציה כזאת.

יוליה מלינובסקי: בצפת היו חמישה מקרי אלימות של ילדים בגלל מבטא רוסי.

יוליה מלינובסקי: להזכירכם, אנחנו מדינת עלייה, אנחנו מדינה עם מבטא ולכל אחד מבטא משלו.

יוליה מלינובסקי: בעיני זה לא מקובל.

יוליה מלינובסקי: רק לפני כמה ימים נחשפתי בחולון לתושבים חוזרים שאנחנו רוצים שהם יחזרו לארץ.

יוליה מלינובסקי: הם נכנסים למערכת החינוך ומגיעה להם עזרה, כבר חודש הם מחכים לאישור למרות שזה מגיע לילדים.

יוליה מלינובסקי: לא אכנס לנושא הסעות.

יוליה מלינובסקי: הלשכה שלי מפוצצת בפניות.

יוליה מלינובסקי: כדי לקבל הסעה, אתה צריך להרים עולמות.

יוליה מלינובסקי: אתם צריכים להיות נגישים.

יוליה מלינובסקי: המשוואה משתנה.

יוליה מלינובסקי: הפקידות במשרד החינוך חושבת שהיא עושה טובה שהיא מאשרת הסעה לילד אבל זה לא נכון וזה לא צריך להיות כך.

יוליה מלינובסקי: אני טיפלתי בכמה מקרים של חינוך מיוחד שהיו צריכים עזרה וסיוע והסעות – נשברתי שם.

יוליה מלינובסקי: כל הלשכה שלי עבדה על הסיפורים האלה.

יוליה מלינובסקי: זה לא עובד כמו שצריך.

יוליה מלינובסקי: חוץ מחינוך, מתמטיקה, אנגלית וספרות, יש עוד דברים אחרים בחינוך.

יוליה מלינובסקי: דבר אחרון אליו אני רוצה את תשומת לבך אדוני השר.

יוליה מלינובסקי: שוויון מגדרי.

יוליה מלינובסקי: צריך ללמד את הילדים מגיל קטן על שוויון מגדרי ועל הערכים.

יוליה מלינובסקי: הבן שלי מספר לי שהבנות לא יכולות לעשות א', ב', ג'.

יוליה מלינובסקי: אמרתי לו שהאימא שלו והבנות בבית הספר יכולות לעשות בדיוק כפי שהוא יכול ויכולות לעשות מה שהן רוצות.

יוליה מלינובסקי: מה שנכניס להם היום לראש, זה מה שנקבל בעוד מספר שנים כשהם ילכו לצבא.

יוליה מלינובסקי: עוד דבר אחד אחרון אדוני היושב ראש.

סתיו שפיר: גפני, יהיה לך זמן גם לעשות דיון תקציבי?

יוליה מלינובסקי: אני מסיימת.

יוליה מלינובסקי: אתה דיברת על ביקורי פתע.

יוליה מלינובסקי: לאחרונה משרד החינוך העניק פרס חינוך.

יוליה מלינובסקי: במקרה העיר בחרה בית ספר הכי חדיש בתוכה, שבוע לפני הגעת ועדת הפרס צבעו את הדשא בירוק וניקו את הכביש ובסוף באה ועדת חינוך לאותו מקום.

יוליה מלינובסקי: באותה עיר יש בית ספר שהוא על הפנים.

יוליה מלינובסקי: אם אתה רוצה לדעת מה קורה במערכת החינוך, אדוני השר ואדוני המנכ"ל, תבואו לביקורי פתע ושלא יצבעו לכם את הדשא בירוק.

משה שגיא: אני מקריא את רשימת הדוברים כי באמצע השר יצטרך לצאת אבל המנכ"ל נשאר כאן לתת את התשובות.

משה שגיא: בצלאל סמוטריץ, סתיו שפיר, מוטי יוגב, חנין זועבי, שולי מועלם, יונס ואאל, מיכל בירן ומירב בן ארי.

בצלאל סמוטריץ': שלושה דברים קצרים, אדוני השר, מעבר לכל הדברים שנאמרו.

משה שגיא: דבר בכל זאת על המוכשר.

משה שגיא: לא רק לכתוב לי מכתבים.

בצלאל סמוטריץ': בטח.

בצלאל סמוטריץ': ראשית, אני מחזק את ידיך לא להיבהל מזעקות ההדתה.

בצלאל סמוטריץ': למדו יהדות והרבה בבתי הספר ויהדות אוטנטית.

בצלאל סמוטריץ': לא צריך לפחד מזה.

מיכל בירן: שמי שרצח את רבין.

מיכל בירן: שבת מצווה - - -

משה שגיא: מיכל, אני לא מסכים.

משה שגיא: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

משה שגיא: אני לא מסכים לזה.

משה שגיא: מותר לסמוטריץ להגיד כל מה שהוא רוצה, כמו שאני אאפשר לך.

מיכל בירן: אם נאמרים דברים שלא מגיבים עליהם, זה כאילו נורמטיבי אבל זה לא נורמטיבי.

משה שגיא: לא.

משה שגיא: אני אאפשר לך להגיד מה שאת רוצה וגם אם אני לא ארצה לשמוע, אני אשמע.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, אתה יודע מצוין כמה סוגי יהדות.

בצלאל סמוטריץ': יש יהדות, יש איסלם, יש נצרות, יש בודהיזם.

בצלאל סמוטריץ': יש יהדות אחת אוטנטית מסורתית היסטורית ואותה צריך ללמד ולהנגיש למי שרוצה מקרב ילדי ישראל.

בצלאל סמוטריץ': שתי סוגיות שאני לא בטוח שמה שאני אומר עכשיו יהיה פופולרי.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאין מנוס מלפתוח את הסכמי המורים גם בחוק.

בצלאל סמוטריץ': בסוף סוגיית קיצור החופשות שאתם באומץ רב מאוד עסקתם בה עכשיו, אבל עשיתם תיקון קוסמטי כי בסוף זה כמו שאמרת קודם, זאת הרשות המקומית, זה למצוא עובדים מתנדבים, זה חצי בייבי-סיטר.

בצלאל סמוטריץ': צריך לחתוך חודש בחופש הגדול שהוא חופש ארוך מדי שפוגע.

בצלאל סמוטריץ': דיברתם קודם על המשא ומתן המתיש שעשיתם עם ארגוני המורים כדי להגיע בסוף לתוצאה הטובה של שדרוג השכר התחילי של המורים החדשים.

בצלאל סמוטריץ': מה לעשות, מערכת חקיקה ישנה עם ארגוני עובדים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אני אומר את זה כבן לשני מורים וכאח לשני מורים.

בצלאל סמוטריץ': אני אוהב את המורים, מעריך אותם, מוקיר אותם, גדלתי בבית כזה ועדיין יש המון שינויים שצריך לעשות במערכת והסכמי המורים ההיסטוריים לאורך השנים מאוד מכבידים היום כאיזו משקולת גדולה על היכולת להתחדש ולהתאים.

בצלאל סמוטריץ': דובר כאן על הצורך להתחדש בשיטות ההוראה.

בצלאל סמוטריץ': אין מה לעשות, אם ארגוני המורים – אלה לא המורים, אני בטוח שהרוב המוחלט של המורים רוצים לשתף פעולה עם התהליכים האלה גם כשהם יודעים שהם צריכים לעבוד קצת יותר קשה בשביל זה – אבל אם יהיה מי שיבלום את זה מקרב ארגוני המורים, צריך יהיה להעביר את זה בחוק.

בצלאל סמוטריץ': לא צריך להיבהל.

בצלאל סמוטריץ': אתה איש של מהפכות ואל תפחד מזה.

בצלאל סמוטריץ': יהיה לך גיבוי גם בציבור ובטח בבית הזה.

בצלאל סמוטריץ': תשלומי הורים.

בצלאל סמוטריץ': שוב, לא פופולרי.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שלא נכון לבטל תשלומי הורים.

בצלאל סמוטריץ': צריך להגביל, צריך לפקח, צריך לוודא שזה מאוזן.

בצלאל סמוטריץ': בסוף יש משהו מחנך.

בצלאל סמוטריץ': כשאדם מוציא כסף על משהו, הוא מעריך אותו.

בצלאל סמוטריץ': כך אני גדלתי, כך חונכתי, ואני רוצה שאנשים ידעו להעריך את החינוך שהם מקבלים במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אז ההורים יגבו את מערכת החינוך ויגבו את המורים ויעזרו למאמץ הגדול שאתם עושים במערכת החינוך היום, לא לעשות הנחות לתלמידים ולדרבן אותם ללמוד.

בצלאל סמוטריץ': מה שמקבלים בחינם, לא מייחסים לו חשיבות.

יוליה מלינובסקי: מקבלים במחיר מופרז.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי.

בצלאל סמוטריץ': לפקח, לשים תקרה, לראות שזה פרופורציונאלי למה שהורים יכולים לשלם כדי שכמו שאמרנו קודם לא יהיה חינוך לעשירים וחינוך לעניים, אבל כן, אני רוצה שאנשים ישלמו על השירות הזה.

בצלאל סמוטריץ': יש דבר אחד חשוב מאוד והוא תיקון התקנות של המוכשר.

בצלאל סמוטריץ': גפני, אתה יודע מצוין שכולנו מחכים שאתם תקיימו את ההסכם הקואליציוני והכסף הזה יבוא מהאוצר.

בצלאל סמוטריץ': זאת התחייבות עליה קמה הקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': אתה צודק ואני מחזק את ידיך בעניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': זה נמצא בהסכם הקואליציוני שלכם, לדרוש את הכסף הזה מהאוצר.

בצלאל סמוטריץ': ביום שהוא יהיה, משרד החינוך יחתום על התקנות.

משה שגיא: כל הכבוד לכם.

משה שגיא: ממש כל הכבוד.

משה שגיא: אתם שולטים במשרד החינוך.

משה שגיא: בשנייה אחת זה נגמר.

משה שגיא: הוא אומר לאוצר.

משה שגיא: אתה יודע כמה כסף הוסיפו לחינוך?

משה שגיא: אני גם שיבחתי אותם על זה.

בצלאל סמוטריץ': צריך להוסיף עוד כסף כדי שגם זה יטופל.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו משלבים ידיים ביחד.

משה שגיא: אני צריך ללמוד ממך פוליטיקה.

בצלאל סמוטריץ': הייתה לי אמירה אחת קודם שרציתי לומר.

בצלאל סמוטריץ': אם היית שר חינוך כשאני הייתי תלמיד בית ספר, יכול להיות שהייתי יודע מתמטיקה ויכול להיות שלא היית סובל אותי היום כחבר כנסת כי הייתי מגיע לאפיקים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': אם היית שר חינוך כשגפני היה ילד, יכול להיות שגם אותו היית מקבל בכנסת.

משה שגיא: אתה מדבר על המוכשר בלהט.

משה שגיא: חברת הכנסת סתיו שפיר, תשתדלי להצטמצם.

בצלאל סמוטריץ': הסיכום היה שכאשר הדיון לא יהיה ענייני, נפתלי יצא.

בצלאל סמוטריץ': כדאי שהוא יישאר ענייני גם כשסתיו מדברת.

משה שגיא: עזוב.

משה שגיא: זה מתנהל נורמלי.

משה שגיא: זה בסדר.

סתיו שפיר: אני אשמח שהדיון יהיה תקציבי בעיקר מאחר ואנחנו אמורים לדון תקציב.

סתיו שפיר: השר בנט, אתה היית איש עסקים ואתה מנהל ויש לך מנכ"ל מצוין שהוא עם ניסיון עשיר בניהול.

סתיו שפיר: מעניין אותי איך אתם מנהלים את התקציב.

סתיו שפיר: היום, על מנת לצמצם פערים, ואנחנו יודעים שהיום יש פערים עצומים עדיין במערכת החינוך, בחינוך הממלכתי-דתי ילד מקבל בין 3,000 ל-5,000 שקלים יותר פר ילד מאשר בחינוך הממלכתי הרגיל וזה יותר מאשר בחינוך החרדי ובחינוך הערבי שמקבל הכי מעט.

סתיו שפיר: את היקף תשלומי ההורים, סל תלמיד, תשלומים שמגיעים מקרנות ומעמותות לבתי ספר, רשויות מקומיות, אתם לא יודעים לחשב.

סתיו שפיר: תשובה שהחזיר לי מנכ"ל המשרד ממש לא מזמן אחרי דיון בוועדת השקיפות אמרה שסל התלמיד משקף יותר משאבים שהרשות המקומית משקיעה בבתי הספר וכולי.

סתיו שפיר: הדברים האלה לא שקופים לנו משרד החינוך בהיעדר דיווח סדור ממשרד הפנים.

סתיו שפיר: הייתה כאן עכשיו התקדמות בדיון הקודם ואמר מנכ"ל משרד הפנים שבעקבות הדיון אצלנו אתם החלטתם להקים ועדה ולהציג את הנתונים האלה אבל בכל זאת אני מנסה להבין.

סתיו שפיר: כשאתם מנסים לנהל את תקציב 2019 מתוך מחשבה על צמצום פערים בין בתי הספר, בהיעדר הנתונים האלה, איך אפשר לצמצם פערים?

סתיו שפיר: אתם לא יודעים היום בפועל כמה מקבל בית ספר.

סתיו שפיר: כשהצגתם את המצגת, אין לנו באמת נתונים אמיתיים לא על צמצום מספר התלמידים בכיתות, לא על תשלומי הורים, כל הדברים ההכרחיים כדי שנוכל להבין איך אנחנו יכולים להעביר משאבים לבתי הספר שמקבלים פחות ולצמצם פערים כך שגם נגיע להישגים.

סתיו שפיר: אתם אנשים של יעדים, מדדים והישגים.

סתיו שפיר: אני חושבת שזה הדבר שבו הכי ראוי להראות את זה.

סתיו שפיר: שאלות נוספות.

סתיו שפיר: תקציב של פרויקטים מיוחדים ברשויות המקומיות עלה ממיליון ב-2010 ל-33 מיליון בשנת 2016.

סתיו שפיר: אנחנו לא מקבלים את התקציב ברמת התקנות, אז אני לא יודעת מה התקציב ל-2018 ולא ל-2019.

סתיו שפיר: בבקשה, מה הוא ואיך הוא מתחלק בין הרשויות המקומיות.

סתיו שפיר: האגף לתרבות יהודית שגדל מ-90 מיליון ל-168 מיליון שקלים, שוב, כמה הוא מקבל בדיוק בחלוקה, לא כולל את בתי הספר החרדים שמתוקצבים דרכו.

סתיו שפיר: רק בהקשר של פעילויות בתוך הרשויות המקומיות.

סתיו שפיר: לא מזמן הייתה חשיפה בטלוויזיה שהרבה מהכספים האלה עברו לאירועים בשעות הערב או למבוגרים בהשתתפות חברי הבית היהודי.

סתיו שפיר: האם הדבר הזה טופל?

סתיו שפיר: איך מתחלק התקציב הזה גם ברמת התקנה?

סתיו שפיר: בכלל, אם אפשר להתייחס לנושא התקנות.

סתיו שפיר: אנחנו כאן נדרשים להצביע על תקציב המדינה כשלא ראינו ביצועים ל-2017.

סתיו שפיר: אין לנו נתוני ביצוע של 2017, אין לנו תקנות של 2018 ואין לנו תקנות של 2019.

סתיו שפיר: האם אתה היית יכול להצביע על תקציב מדינה בהתחשב בנתונים האלה, אם היית עכשיו חבר כנסת שמצביע עליו?

סתיו שפיר: דבר נוסף בהקשר לדיון הקודם שהיה.

סתיו שפיר: פיקוח על תכניות לימוד חיצוניות.

סתיו שפיר: נאמר על ידי נציגי המשרד שלא יודעים היום לפקח על מה מעבירות עמותות וכל מיני ארגונים חיצוניים בתוך בתי הספר וכי רק עכשיו התחלתם את התהליך.

סתיו שפיר: האם זה אומר משהו על התקציב והאם אתם מוציאים את הארגונים האלה מתוך בתי הספר?

סתיו שפיר: בהתחשב בזה שאתם לא יודעים לשלוט באיזה תכניות לימודים הם מעבירים לילדים.

סתיו שפיר: סוגיה נוספת שעוד לא שמעתי את עמדתך לגביה.

סתיו שפיר: מהרבה מבתי הספר הדתיים לבנות מגיעות תלונות מתלמידות שלא נותנים לצה"ל ולא נותנים לארגונים לקידום שירות נשים בצבא.

סתיו שפיר: בתי הספר הדתיים, חלקם, לא מאפשרים לארגונים האלה להיכנס לבית הספר כדי להעביר הדרכה לקראת שירות צבאי לנשים.

סתיו שפיר: בחלק מהמקרים נשמעות טענות מצד נערות צעירות שמאיימים אליהן בבית הספר שאם לא ילכו לשירות לאומי אלא לשירות צבאי, זה יפגע בציונים שלהן.

סתיו שפיר: אתה מדבר הרבה בעד שירות משמעותי ומה לגבי השירות המשמעותי לנשים?

סתיו שפיר: האם הוא לא חלק מהעניין הזה?

סתיו שפיר: מה עמדתך לגבי כניסה של צה"ל לבתי ספר?

סתיו שפיר: למה צה"ל לא יכול לעשות הכנה לצו ראשון והכנה לגיוס כמו שהוא עושה בבתי הספר הרגילים?

סתיו שפיר: דבר אחרון בנושא הזה.

סתיו שפיר: לאחרונה שמענו הרבה מאוד קריאות מצד רבנים מתוקצבים, קשתיאל, לווינשטיין וקרנר, דברים שנאמרים כמו נשים בימינו הן כלום, תבוא לשיעור של נשים - כולן או נרדמות או הולכות, אישה רוצה להיות אסטרונאוטית, עדיף שתלך להקים משפחה ולעשות ילדים, הומואים הם סוטים, והרבנים האלה מקבלים תקציב מדינה של כ-10 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: איפה עמדת שר החינוך בעניין הזה?

חנין זועבי: אני רוצה להתייחס לכמה סוגיות שלא הועלו כאן ואני חושבת שהן מאוד חשובות.

חנין זועבי: כל מה שהועלה חשוב.

חנין זועבי: הסוגיה הראשונה היא לגבי הנשירה.

חנין זועבי: אנחנו סובלים בבתי הספר הערביים מרמת נשירה מאוד גבוהה ובמחסור בתכניות מניעת נשירה.

חנין זועבי: היה דיון בוועדת החינוך על מפקחי סדר ועל מחסור בתקציב למפקחי הסדר ולתכניות האלה.

חנין זועבי: ברמה השנייה, כאשר לא מדובר בנושאים שקשורים בצורה ישירה לתקצוב אלא לתכנון ולאסטרטגיה, אבל גם התכנון וגם האסטרטגיה קשורים לתפוקה בסופו של דבר.

חנין זועבי: כלומר, גם הם נושאים תקציביים.

חנין זועבי: הסוגיה שאנחנו תמיד שמים במרכז הכשרת מורים ערביים, רמה של המכללות הערביות.

חנין זועבי: אם אתם שואלים אותנו חברי הכנסת הערבים מה העדיפות הראשונה שלנו, יותר תקציבים או יותר מורים טובים, אנחנו לא רוצים תקציבים.

חנין זועבי: אנחנו רוצים מורים יותר טובים.

חנין זועבי: אנחנו יכולים לחסוך.

חנין זועבי: האאוט-פוט של האימפוט התקציבי של משרד החינוך, התפוקה שלו בבתי הספר הערביים הרבה יותר נמוכה מאשר אותו אימפוט שאתה שם בבתי הספר היהודים.

חנין זועבי: למה?

חנין זועבי: למה אתה לא לוקח את אותה תפוקה?

חנין זועבי: זה קשור לרמת המורים.

חנין זועבי: הסוגיה הזאת לא נמצאת באג'נדה של משרד החינוך כי אין סוגיה כזאת בחינוך היהודי.

חנין זועבי: כלומר, יש פרמטרים לחינוך היהודי והשאלה כמה החינוך הערבי לוקח מהסעיף הזה של החינוך היהודי.

חנין זועבי: אנחנו צריכים שינוי פרספקטיבה.

חנין זועבי: משרד החינוך צריך להגיד קודם כל, אולי לפני תקציבים, רמת המורים והמסחור של מכללות ערביות.

חנין זועבי: מה אנחנו שומעים?

חנין זועבי: אנחנו שומעים שמכרז של מכללה ערבית חדשה, רמת המכרז, רמת הסטנדרטים של המכרז הזה, זאת כאילו עבודה ערבית, מגיע לערבים סטנדרט ג' ו-ד', כאר המכללה שעכשיו דנים בה היא מכללה שהציון האקדמי שלה הוא 62 אחוזים.

חנין זועבי: לכן אני חושבת שזה לא רק ברמה התקציבית אבל זה קשור לתפוקה.

חנין זועבי: אנחנו צריכים ועדה של חוקרים גם ערבים שיבואו וביוזמת משרד החינוך יגבשו נייר עמדה למשרד החינוך איך לעצב את הרמה האקדמאית במכללות האלה ואיך לא לפתוח עוד מכללה ברמה ג' ו-ד'.

חנין זועבי: הסוגיה האחרונה.

חנין זועבי: כמעט ואין קשר בין המסלולים החינוכיים בחינוך העל יסודי לבין התעסוקה.

חנין זועבי: אנחנו, הערבים במיוחד, צריכים התאמה אסטרטגית בין משרד הכלכלה אולי ומשרד החינוך על התאמה בין המסלולים בבתי ספר יסודיים לבין התעסוקה כי בסופו של דבר נפלטים מובטלים ממערכת החינוך.

חנין זועבי: תודה.

נפתלי בנט: אני חורג כבר בהרבה זמן.

נפתלי בנט: שמוליק נשאר.

סתיו שפיר: זה התקציב הגדול במדינה.

מיקי רוזנטל: זה לא בסדר.

מיקי רוזנטל: הדיון הוא ענייני.

משה שגיא: הוא מאוד חשוב.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב ראש, השר, אני רוצה לחזק אותך ודרכך את המנכ"ל ואת כל צוות משרד החינוך.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת לדבר על ארבעה דברים.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לחלוטין שמערכת החינוך, המטרה שלה היא גם השגיות וגם ערכים.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק חושבת שהשינוי שאתם מובילים בשלוש השנים האחרונות צריך להמשיך.

שולי מועלם-רפאלי: היו כאן כמה שנים בהן מרוב שדיברנו על הכלה, את התלמידים המצוינים קצת השארנו בצדי הדרך ואני חושבת שצריך מאוד מאוד להסתכל על תלמידים חלשים אבל לגמרי לא להזניח את התלמידים שהם בעשירון העליון, במאיון העליון, של מדינת ישראל כי גם הם חשובים מאוד למדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: (היו"ר מיקי רוזנטל)

מיקי רוזנטל: שולי, עוד הערה אחת כי אנחנו רוצים גם תשובה אחת מהשר.

מיקי רוזנטל: על אחת הוא יענה.

מיקי רוזנטל: בבקשה בקצרה.

שולי מועלם-רפאלי: צמצום הפערים מחייב גם מחשבה על הנגשה של השכלה גבוהה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רואה ברכה גדולה בתקציב הדיפרנציאלי.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שההשכלה הגבוהה עדיין נמצאת באזורים מאוד מסוימים של החברה הישראלית.

שולי מועלם-רפאלי: אפשר לדבר על הרבה מאוד נושאים.

שולי מועלם-רפאלי: אני אשים כאן את הנושא של זנות קטינים כיוון שאני עוסקת בזה ימים ולילות 80 אחוזים מהקטינים, צעירים וצעירות בזנות, הם תלמידי מערכת החינוך.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שזאת אמירה שמשרד החינוך חייב לבדוק היכן היא מתכתבת עם היום יום של הנערים והנערות האלה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: השר צריך ללכת.

מיקי רוזנטל: הוא יענה על שאלה אחת מכל השאלות לפי בחירתו.

מיקי רוזנטל: מנכ"ל המשרד נשאר אתנו והוא ימשיך לענות לנו על כל תהיותינו.

מיקי רוזנטל: תודה.

סתיו שפיר: לשם מה אנחנו עורכים דיון תקציבי?

מיקי רוזנטל: אנחנו ממשיכים כאן את הדיון.

מיקי רוזנטל: בבקשה אדוני.

מיקי רוזנטל: אף אחד לא יפריע.

מיקי רוזנטל: כולם יוכלו להמשיך לשאול שאלות.

מיקי רוזנטל: השר יענה.

סתיו שפיר: אנחנו לפני תקציב, על התקציב הגדול שיש בממשלה ואנחנו רוצים לקבל את התשובות מהשר.

מיקי רוזנטל: תודה לך.

מיקי רוזנטל: אדוני השר יענה על מה שהוא בוחר.

נפתלי בנט: קודם כל, תודה רבה.

נפתלי בנט: זה לפחות אחד הדיונים היותר משמעותיים ושמחתי לגלוש הרבה מעבר לזמן שהוקצב.

נפתלי בנט: אני חושב שדיברו כאן הרבה דברי טעם.

נפתלי בנט: אני רוצה לציין בפרט את חברי הכנסת מהמגזר הערבי שעלו על הרבה נקודות אמיתיות, בעיקר הקו שעצם הפניית משאבים, זה לא מספיק.

נפתלי בנט: אנחנו שופכים המון על המגזר הערבי אבל האמירות שלהם הן מאוד נכונות.

נפתלי בנט: לשפוך כסף, זה קל.

נפתלי בנט: החלק הקשה הוא לנהל את זה בצורה נכונה ובעיקר בדגש על בחירת מנהלים.

נפתלי בנט: דובר כאן על סוגיית המנהלים ואני אסביר לכם מה אנחנו עושים ולא עושים.

נפתלי בנט: זה גם מתכתב עם מה שבצלאל העלה.

נפתלי בנט: בצלאל דיבר על שינוי היחס לארגונים.

נפתלי בנט: אני קיבלתי החלטה אסטרטגית, אפשר לאוהב אותה או לא, שאני שם יעדים ברי השגה ולא רוצה לבזבז את כל הקדנציה על משהו אידיאלי שלא יקרה ואז באמת היעדים שפירטתי.

נפתלי בנט: אבל היכן כן אפשר לעשות פיצוח?

נפתלי בנט: אלה המנהלים.

נפתלי בנט: יש 200,000 עובדי הוראה אבל רק פחות מ-5,000 מנהלים.

נפתלי בנט: זה מספר נהיל.

נפתלי בנט: האסטרטגיה שלנו היא להתמקד בהם ואני חייב לומר שעל זה אני מתכוון לרכז מאמץ ביתרת הקדנציה שאני מקווה שתהיה מאוד ארוכה.

נפתלי בנט: יש רק 5,000 מנהלים.

נפתלי בנט: החתירה שלי היא כל מנהל יהיה מעולה.

נפתלי בנט: בהינתן כל התנאים האחרים שווים לטוב ולרע, מנהל מעולה יגיע לבית ספר עם אותם אילוצים, ועדים וחלק מהמורים מצוינים וחלק פחות, הוא יזניק את בית הספר ומנהל בינוני יגרום לדרדור בית הספר.

נפתלי בנט: לכן על זה הדגש.

נפתלי בנט: לכן גם בהסכם השכר הגדלנו להם את המשכורת לראשונה אחרי הרבה זמן מעבר למורים.

נפתלי בנט: אנחנו גם מגדילים את הגמישות ומנהלים בצורה נכונה את העסק של לשחרר מנהלים לא טובים.

נפתלי בנט: אין מה לעשות.

נפתלי בנט: להיות "קשוחים" בעניין הזה.

שולי מועלם-רפאלי: גם הקביעות.

נפתלי בנט: בזה אנחנו מסתדרים.

נפתלי בנט: הרי יש דרכים לשחרר מי שלא טוב, אם אתה נותן לו התרעה, אתה מודד את ההישגים.

נפתלי בנט: זה נכון שהארגונים נלחמים למען זכויות המורים אבל אתה מנהל את זה בצורה רצינית עם ראיות, עם עובדות אמיתיות, וגם הם מוכנים להחלפה.

נפתלי בנט: דבר שני שמיקי דיבר עליו הוא שיפור איכות ההוראה.

נפתלי בנט: אנחנו הכנסנו לראשונה מבחני כניסה גם למכללות להוראה - לא היו מבחני כניסה קודם – וגם עוד נקודת בקרה לפני הכניסה להוראה, אז יש עוד מבחנים.

נפתלי בנט: אנחנו גם מרחיבים את היקף ההתמחות בזמן לימודי ההוראה.

נפתלי בנט: זאת אומרת, נראה הרבה יותר סטודנטים להוראה כבר בתוך הכיתות, חלקם יירתעו ויבינו שזה לא בשבילם, וזה בסדר גמור אבל עדיף שזה יקרה לפני.

קריאה: מה עם מבחני התאמה?

נפתלי בנט: בוודאי.

נפתלי בנט: המבחנים שאני מדבר עליהם הם בעיקר מבחני התאמה במכונים פסיכוטכניים, פסיכולוגיים, על הדבר הזה.

נפתלי בנט: אנחנו שואפים להגיע למאה אחוזים תוך שנתיים מהיום בעניין הזה.

נפתלי בנט: נקודה אחרונה שאף אחד לא העלה וחשוב לי לומר.

נפתלי בנט: אני מגדיר כאן יעד.

נפתלי בנט: תוך ארבע שנים מסוף שנת הלימודים הנוכחית, אני רוצה שכל ילד שני במדינת ישראל ילמד בחינוך טכנולוגי מקצועי אבל איכותי.

נפתלי בנט: זה לא במקום בגרות, זה לצד בגרות.

נפתלי בנט: הנושא הזה, איבדנו אותו והחזרנו אותו.

נפתלי בנט: לגבי נושא התקציב.

נפתלי בנט: יש בצורה מאוד מאוד מפורטת.

נפתלי בנט: אין לנו כמובן את 2019 אבל את 2017 ו-2018 יש באתר משרד האוצר.

סתיו שפיר: את מה יש?

סתיו שפיר: אין תקנות.

נפתלי בנט: כן.

סתיו שפיר: אין תקנות, כולל הסיפור של ארגוני הנוער שהיום לא יודעים כמה תקציב יש להם.

נפתלי בנט: לגבי הטלוויזיה החינוכית, נקודה אחרונה שעלתה כאן.

סתיו שפיר: רגע.

סתיו שפיר: סליחה.

נפתלי בנט: זה מפריע לי.

נפתלי בנט: אמרתי, הכול נמצא באתר ונשמח להושיב אותך.

סתיו שפיר: המנכ"ל שלך אמר שאין לכם את הנתונים האלה.

נפתלי בנט: אנחנו מאוד גלויים ומאוד גאים בהתנהלות.

סתיו שפיר: אין לכם את הנתונים האלה.

סתיו שפיר: אתה יודע שאין לכם אותם.

סתיו שפיר: תשלומי הורים, השקעה של קרנות, עמותות – אין לכם את הנתונים.

נפתלי בנט: כל הנתונים שיש לנו נמצאים באתר.

סתיו שפיר: ברשויות מקומיות אין לכם.

מיקי רוזנטל: אני רוצה מאוד שתתייחס לחינוכית.

נפתלי בנט: אני אפרוס לכם את התמונה.

נפתלי בנט: בוודאי שאני בעד המשך קיום החינוכית אבל אני גם חבר בקואליציה שחתום על הסכם קואליציוני ואני מחויב להסכם הקואליציוני.

נפתלי בנט: החינוכית כפופה לתאגיד, לחוק התאגיד והיא בתוכו.

נפתלי בנט: אני חתום על הדבר הזה, אז אני לא יכול לבוא בדרישה אולטימטיבית ולהגיד.

נפתלי בנט: אני בהחלט אומר שאם יביאו את הכסף, חד משמעית אני תומך בזה.

נפתלי בנט: אם יביאו חוק לוועדת שרים לחקיקה, נתמוך בזה.

נפתלי בנט: אנחנו בעד העניין הזה אבל אני לא יכול במצפון שקט לבוא ולהילחם על משהו שאני חתום עליו בכניסה לממשלה.

נפתלי בנט: אני מאוד מקווה שנוכל לשמר.

נפתלי בנט: אני חושב שזה נכס שצריך להיות מנוהל קצת יותר טוב.

נפתלי בנט: הם גם עשו את העבודה שלהם ואני בהחלט תומך.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך אדוני השר.

נפתלי בנט: תודה רבה לכולם.

מיקי רוזנטל: אנחנו מודים לך על השתתפותך.

מיקי רוזנטל: אנחנו מקווים שבפעם הבאה תבוא ליותר זמן.

מיקי רוזנטל: יש לנו הרבה סוגיות.

מיקי רוזנטל: אנחנו מבקשים תשובות על כל התהיות שעלו כאן ואני מקווה, מר אבואב, שהן רשומות לפניך.

מיקי רוזנטל: אחרי שחברי הכנסת יסיימו לשאול את השאלות, נאפשר לאנשים שאינם חברי כנסת לשאול את השאלות.

ואאל יונס: אדוני היושב ראש, רציתי לפרגן כשהשר נמצא כאן ורציתי לומר שמבורך הביקור שעשיתם בבית ספר ג'לג'ולי אבל אנחנו לא רוצים לחכות לעוד מקרה טרגי חס וחלילה כדי שיתקיים ביקור נוסף.

ואאל יונס: האלימות בבתי הספר הערבים היא מעל ומעבר.

ואאל יונס: כולם שומעים ורואים את זה.

ואאל יונס: כנראה יש חוסר בחינוך בתוך בתי הספר.

ואאל יונס: נכון שעשיתם רפורמה באנגלית, במתמטיקה ובמדעים אבל חינוך עדיין חסר.

ואאל יונס: חסרים הרבה שיעורי חינוך והרבה הדרכה והשקעה בתחום הזה.

ואאל יונס: בבתי ספר טכנולוגיים, יש נשירה בהם והחברים דיברו כאן על נשירה רבה בבתי הספר הערביים.

ואאל יונס: בתי ספר טכנולוגיים יכולים לקחת את הילדים האלה שנושרים ולשלב אותם בחברה תקינה עם מקצוע כך שלא יידרדרו לעולם הסמים ולעולם התחתון.

ואאל יונס: יש צפיפות בבתי הספר הערביים.

ואאל יונס: קיבלתי כמה פניות בזמן הקצר שאני כאן.

ואאל יונס: יש צפיפות רבה והיא גורמת לכך שהילד לא יכול ללמוד טוב וגם מתקיים חיכוך בין ילדים, מה שגורם בעיות ומקרין על בית ספר ואחר כך על השכונה.

ואאל יונס: הרבה מורים נוסעים מהצפון לדרום ומהדרום לצפון וזה אומר עלויות והשקעת זמן.

ואאל יונס: הגיע הזמן לפתור את בעיית הצפיפות ולפתור את בעיית המורים שנוסעים הרבה.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך.

מיקי רוזנטל: לדעתי זאת פעם ראשונה שאתה בוועדת הכספים.

ואאל יונס: לא.

מיקי רוזנטל: לא ראיתי אותך.

מיקי רוזנטל: תבורך על כניסתך לכנסת.

מיקי רוזנטל: אנחנו נאפשר אחר כך שאלות נוספות.

מיקי רוזנטל: אנחנו קודם כל רוצים לשמוע חלק מהתשובות, בבקשה מר אבואב.

שמואל אבואב: שאלה ראשונה היא לגבי תנועות הנוער.

שמואל אבואב: השר דיבר על כך שהגדלנו בצורה משמעותית.

שמואל אבואב: פתחנו 93 סניפים.

שמואל אבואב: הנוער העובד, מאבו סנאן, אבן יהודה וגדרה.

שמואל אבואב: הצופים פתחו בעשרה מקומות – יבנה, ראש העין.

שמואל אבואב: השומר הצעיר פתח בשבעה מקומות.

שמואל אבואב: בני עקיבא בשבעה מקומות.

שמואל אבואב: הצופים הערבים והדרוזים.

שמואל אבואב: כאמור, 93 סניפים חדשים נפתחו ברחבי הארץ בכל המגזרים.

שמואל אבואב: השאלה השנייה הייתה בהקשר לקייטנת הפסח וקיצור ימי החופש.

שמואל אבואב: המדיניות של השר, כפי שנקבעה, היא שמקצרים את ימי החופש באמצעות קייטנה בפסח וקייטנה בחנוכה.

שמואל אבואב: על אף סד הזמן ועל אף הקושי לגייס כוח אדם בזמן הקצר הזה, 94 רשויות נעתרו לקול קורא, נרשמו ומדי יום, קבוע, בשעה 7:30 בבוקר עד שעה 8:30 בבוקר, אנחנו עושים סבב ועוברים ישוב ישוב ובודקים כמה ילדים נרשמו, כמה כוח אדם גויס וכמה כוח אדם חסר.

שמואל אבואב: הוצאנו קמפיינים בתקשורת כדי לגייס סטודנטים.

שמואל אבואב: פנינו לכל המכללות.

שמואל אבואב: פנינו למדריכים בקרן קרב כדי ליצור גיוס רחב היקף.

שמואל אבואב: אני מאמין בהערכה צנועה שבסוף כמה מאות אלפי ילדים ייטלו חלק בקייטנת הפסח וזה יהיה המשך בחנוכה.

שמואל אבואב: באשר לעניין של התקציב, שנאמר שרוצים בסוף לדעת במספרים מה התקציב לפערים.

שמואל אבואב: תכף אנשי המשרד ישיבו אבל אני רוצה לומר.

שמואל אבואב: בתקציב הדיפרנציאלי, שזאת הפעם הראשונה שהמשרד משנה את מדיניותו, סיימנו להעביר בשנה הזו ליסודי ולחטיבת הביניים.

שמואל אבואב: נשארה לנו עוד מנה אחת בשנה הבאה.

שמואל אבואב: ההיקף התקציבי הוא מיליארד ו-200 מיליון שקלים ואנחנו ניגשים, אני מקווה שנסגור את זה עם האוצר, בשנה הבאה, בעוד שנתיים ובעוד שלוש שנים לסיים את הפרק שדובר אודותיו, ובצדק, השלמת המהלך הדיפרנציאלי בתיכונים.

שמואל אבואב: אז נראה את התוצאה שלאט לאט הפער מצטמצם אבל בצורה משמעותית.

שמואל אבואב: חברי הכנסת הערבים שמלווים את זה מקרוב יודעים שמה שהיה, הוא לא בר השוואה למה שיש היום.

שמואל אבואב: יש תוספת משמעותית של שעות.

שמואל אבואב: תכף אני אגע בהרחבה.

שמואל אבואב: נשאלה שאלה לגבי החינוך ההתיישבותי, מתי ימונה מנהל.

שמואל אבואב: אנחנו יצאנו למכרז, סיימנו פחות או יותר את הליך הפרסום.

שמואל אבואב: אני מעריך בהערכה זהירה שבתוך שבועות בודדים אנחנו ניגש למכרז ואני מעריך שחודש מהיום, חודש וחצי מהיום, ימונה או תמונה מנהל או מנהלת לחינוך התיישבותי.

שמואל אבואב: אני רוצה לגעת בפערים בחברה הערבית ובכל השאלות שהעלו.

שמואל אבואב: נושא מספר אחד, המנהלים.

שמואל אבואב: רבותיי, אנחנו מיפינו - זה לא היה פשוט, זה מורכב, זה גם לא קל – את בתי הספר שבהם לא מגיעים להישגים.

שמואל אבואב: בנינו שבעה תבחינים כדי שזה לא יהיה שרירותי, כדי שזה לא יהיה מתלהם, כדי שזה לא יהיה מנטיית לבו של אדם כזה או אחר - מיצב שתכף נדבר על זה, בגרות, נשירה, תמונה חינוכית, תמונת המצב של הצוות.

שמואל אבואב: כתוצאה מכך זיהינו עשרות מנהלי בתי ספר, עשרות בתי ספר שאני מעריך בהערכה זהירה וצנועה שבפעם הראשונה נצליח.

שמואל אבואב: אני מעריך שבשנה הזו נצליח להביא לסיום עבודה של עשרות מנהלי בתי ספר כדי שנהדק גם את המינויים החדשים.

שמואל אבואב: אנחנו הולכים השנה בארבע תחנות זמן למנות מנהלים.

שמואל אבואב: אנחנו ממנים ליושבי ראש אנשים מקצועיים.

שמואל אבואב: זאת תקופת בחירות.

שמואל אבואב: הלחץ הפוליטי על הוועדות והלחץ הפוליטי של הרשויות המקומיות להכניס אנשים פוליטיים הוא בהיקפים גדולים.

שמואל אבואב: לכן אנחנו ממנים אנשי מקצוע ואני חותם מינוי-מינוי.

שמואל אבואב: מה שלא ייראה, יבוא לדיון אצלנו.

שמואל אבואב: אנחנו סוגרים עד כמה שניתן את השער של לחצים פוליטיים וממשיכים למנות אנשי מקצוע.

חנין זועבי: אתם עושים זאת באזורים מסוימים, גיאוגרפיים?

שמואל אבואב: דקה.

שמואל אבואב: את יודעת שאנחנו משקיעים מאוד בחברה.

חנין זועבי: בסדר, אבל אני לא צריכה לקבל את אותה תשובה כל פעם.

שמואל אבואב: בפעם הראשונה בחברה הערבית חוג לכל ילד.

שמואל אבואב: אספנו את כל רכזי החוגים, ישוב-ישוב, כדי לבדוק כמה ילדים נרשמו ביסודי, כמה בחטיבות הביניים, כמה הולכים למנהיגות צעירה.

שמואל אבואב: אנחנו רואים היקפים שלא היה להם אח ורע בבני הנוער והילדים שמצטרפים לחוג לכל ילד בחברה הערבית.

שמואל אבואב: אנחנו רואים את המנהיגות הצעירה הולכת למשימות חשובות מאוד, להתנדבות, לעשייה חברתית.

שמואל אבואב: הכנסנו, גם כשזה שנוי במחלוקת, אני יודע שתכף יגידו לי את זה, יותר ויותר מורים לשל"ח בבתי הספר.

שמואל אבואב: הכנסנו את תרועת שזה החיבור של בוגרי י"ב לאקדמיה, ולמה?

שמואל אבואב: כי אלפי ערבים יוצאים מחוץ למדינת ישראל ללמוד לא משום שהם רוצים אלא משום שלא מתקבלים בגלל השפה ובגלל המבחן הפסיכומטרי.

שמואל אבואב: הכנסנו ל-50 רשויות ערביות, פי שניים מאשר בעבר.

שמואל אבואב: עובדים עם הילדים בכיתות י"א-י"ב ומחברים אותם לאקדמיה.

שמואל אבואב: אותו דבר נעשה גם בקרב המורים.

שמואל אבואב: אני רוצה לדבר על עובדות בשנה האחרונה.

שמואל אבואב: צמצמנו את הפער בחברה הערבית באנגלית כיתה ה'.

שמואל אבואב: אם תרצו, אני אקריא את המספרים.

שמואל אבואב: במתמטיקה, כיתה ה'.

שמואל אבואב: המיצב עלה, הפער מצטמצם.

שמואל אבואב: במדעים כיתה ח'.

שמואל אבואב: הבגרות עלתה בשנה האחרונה ל-60 אחוזים.

שמואל אבואב: פער של תשעה אחוזים בין היהודים לערבים.

שמואל אבואב: פעם הפער היה עצום ואני מאמין בהערכה זהירה שנסיים עכשיו את מועד החורף.

שמואל אבואב: שלחנו לכל הילדים מכתב הביתה.

שמואל אבואב: עשינו ב-100 בתי ספר היערכות להשלים את המבחן האחרון ואני מעריך שבשנה הזו אנחנו מצמצמים בצעד נוסף את הפערים.

שמואל אבואב: לכן, כשאני מסתכל מצד אחד על החינוך הבלתי פורמלי, מצד שני על המיצב, מצד שלישי על הבגרות, מצד רביעי על כמה הולכים בסוף לאקדמיה – לדעתי אנחנו בכיוון הנכון.

שמואל אבואב: אני רוצה לעבור לעניין של הפערים בכלל בחברה ולאו דווקא בקרב הערבים.

שמואל אבואב: שלושה כלים אסטרטגיים מוליכים אותנו לעסוק בזה.

שמואל אבואב: האחד הוא התקציב הדיפרנציאלי עליו דיברתי.

שמואל אבואב: הדבר השני הוא תכנית חומש.

שמואל אבואב: לכל מגזר שיש בו פערים, הכנו תכנית חומש.

שמואל אבואב: בדואים, ערבים, דרוזים, מזרח ירושלים, יוצאי אתיופיה, עולים ולכן ההתמקדות הזאת פעם אחת בדיפרנציאלי ופעם שנייה באוכלוסיות ממוקדות מאפשרת לנו ליצור את החליפה המתאימה לכל אוכלוסייה.

שמואל אבואב: בתוך כך גם החרדים.

שמואל אבואב: הכלי השלישי האסטרטגי הוא בתי ספר אדומים.

שמואל אבואב: מיפינו את כל בתי הספר.

שמואל אבואב: הגענו תמונת מצב שיש כ-500 בתי ספר שהם אדומים ובהם צריך לרכז מאמץ.

שמואל אבואב: עד כאן אמרנו דבר שהוא התגלה.

שמואל אבואב: כל בית ספר מקבל בין שלוש לחמש שנים, מנהל בית ספר שהצליח או מורה מצטיין – הוא מלווה את בית הספר על פי יעדים ומטרות.

שמואל אבואב: נשאלה שאלה על ידי חבר הכנסת יוסי יונה שבא בטענה על קרן המלגות.

שמואל אבואב: אני רוצה להשיב נתונים עובדתיים.

שמואל אבואב: אנחנו חילקנו לכ-4,000 בתי ספר מלגות לתלמידים בהיקף של 108 מיליון שקלים.

יוסי יונה: בשלוש שנים הייתה ירידה.

יוסי יונה: ב-2016, 2017 ו-2018 הייתה ירידה לפחות על פי הנתונים שנמצאים.

משה שגיא: בביצוע לא ירד.

שמואל אבואב: צריך לשפוט אותנו לפי מה בסוף החלק שחולק.

שמואל אבואב: השלמנו את החסר וחילקנו בשנה הזאת 108 מיליון שקלים לכ-4,000 בתי ספר, ל-230,000 ילדים.

שמואל אבואב: הסכום לא פחת משנה שעברה על אף שבספר זה כתוב.

שמואל אבואב: השלמנו את הפער כדי שנחלק את הסכום שחולק בשנה שעברה.

מיקי רוזנטל: מאיפה לקחתם?

שמואל אבואב: פשוט מאוד.

שמואל אבואב: לקחנו את סיום השנה, ראינו איזה סעיפים לא הגיעו לכדי ניצול ועשינו השלמות לפי סדר עדיפות.

יוסי יונה: ברשותך, אמרתי לשר שמונחת על שולחנה של הכנסת הצעת חוק שבעצם קוראת לפיקוח ובקרה של ועדת החינוך של הכנסת על תשלומי תל"ן.

יוסי יונה: השר נשאל האם הוא מוכן לתמוך.

יוסי יונה: זו עבודה הכי בסיסית שאנחנו אמורים לעשות כוועדת חינוך.

שמואל אבואב: אני אגע במשפט והשר ישיב את מה שהוא חושב מבחינת המדיניות שלו.

שמואל אבואב: אם אתה מסתכל בהתבוננות אובייקטיבית, בוא נתחיל עם זה שאני מסכים אתך.

יוסי יונה: בסוגריים.

יוסי יונה: אתה יודע שבמקרים רבים בבתי ספר מממנים באמצעות התשלומים הללו גם שעות תקן.

יוסי יונה: אתה מודע לבעיה הזאת?

שמואל אבואב: רגע.

שמואל אבואב: אני מסתכל האם המשרד מתקדם שנה אחר שנה בצמצום תשלומי הורים ובהיקף האכיפה.

שמואל אבואב: התשובה היא כן.

שמואל אבואב: האם המצב טוב?

שמואל אבואב: לא.

שמואל אבואב: האם צריך לבטל תשלומי הורים?

שמואל אבואב: הלוואי שנהיה פטורים מהעניין הזה.

סתיו שפיר: אנחנו לא יודעים מה הם היום.

סתיו שפיר: אין נתונים לגבי תשלומי הורים.

שמואל אבואב: אני אגע בזה.

שמואל אבואב: זה משהו אחר.

שמואל אבואב: תכף אני אגע בזה.

שמואל אבואב: אני רוצה לסיים את העניין של האנגלית.

שמואל אבואב: אנחנו באנגלית רוצים להגיע מ-59 אחוזים, ארבע וחמש יחידות, ל-70 אחוזים.

שמואל אבואב: נשאלה השאלה על ידך ועל ידי אחרים האם זה גם בפריפריה או שאנחנו רק מחזקים את החזקים.

שמואל אבואב: התשובה היא כדלקמן: גם במתמטיקה.

שמואל אבואב: התחלנו ב-520 בתי ספר שהגישו חמש יחידות ואנחנו מגיעים ל-700 בתי ספר.

שמואל אבואב: לא הגענו למנוחה ולנחלה אבל הרוב הם בפריפריה.

שמואל אבואב: אני לא רוצה להשלות ולומר שהשלמנו את המערכה.

שמואל אבואב: הביטחון שנותנים, צמצום המגמה, פעם היה צריך להגיע למספר ילדים כדי לדרבן יותר ויותר ילדים בפריפריה להגיע לתוצאה הזאת.

שמואל אבואב: חברת הכנסת יוליה שלא כאן שאלה לגבי אלימות בנתניה.

שמואל אבואב: צריך להשיב גם למי שלא כאן?

שמואל אבואב: (היו"ר משה גפני)

משה שגיא: כן, אם אפשר, בקצרה.

משה שגיא: לאלה שנמצאים יותר באריכות.

שמואל אבואב: עלתה טענה על אירוע קשה של ילדים שהיכו עולה חדש בצורה קשה ביותר.

שמואל אבואב: המשטרה באה לשם, המשטרה עצרה גם חלק מהילדים, המשטרה מטפלת בזה וזה לא נסגר בין כותלי בית הספר.

שמואל אבואב: זה דבר חמור מבחינתנו ולכן זה מטופל ברמה הפלילית.

שמואל אבואב: לגבי המורים.

שמואל אבואב: ההסכם שאנחנו עשינו הוא מעלה את השכר מ-6,400 שקלים למורה מתחיל ל-8,000 שקלים.

שמואל אבואב: למה זה שינוי כל כך משמעותי?

שמואל אבואב: למה זה לא דבר שולי?

שמואל אבואב: תמיד ארגוני המורים רוצים להעמיק בתוספת למורים הקיימים.

שמואל אבואב: אף אחד לא רוצה להוסיף שכר למורה שעוד לא נכנס בשערי המערכת.

שמואל אבואב: הפער בינינו לבין ה-OECD הוא עצום בקרב המורים המתחילים.

שמואל אבואב: בסוף יש 13,000 סטודנטים שאנחנו צריכים לשדר להם בואו למערכת.

שמואל אבואב: ב-6,400 שקלים אי אפשר לשדר להם לבוא.

שמואל אבואב: לכן העלאה ל-8,000 שקלים, זה שינוי משמעותי.

יוסי יונה: שיבחנו אתכם.

שמואל אבואב: כרגע המשימה שלנו היא להעמיק את הטיפול במנהלים.

שמואל אבואב: התפקיד הולך ונעשה מורכב יותר, הפער בין המורים למנהלים הצטמצם ואנחנו צריכים לעסוק בזה.

שמואל אבואב: שאלה חברת הכנסת סתיו שפיר כמה שאלות.

שמואל אבואב: לפני שהאנשים שלנו ישיבו על המספרים.

שמואל אבואב: עלתה טענה שגם עלתה בוועדת השקיפות שאתם לא יודעים את הנתונים של הרשויות המקומיות ולכן הדיווח הוא דיווח של חסר.

שמואל אבואב: השבתי אז שאת צודקת.

שמואל אבואב: מאז באנו בדברים עם מנכ"ל משרד הפנים ולפני ארבעה ימים סגרנו אתו שמקימים צוות שנותנים לנו את הנתונים מהרשויות.

שמואל אבואב: עד אז יכולנו לפנות אבל לא קיבלנו את הנתונים.

שמואל אבואב: זאת לא התחמקות.

שמואל אבואב: אני גם אמרתי לך את זה אז.

שמואל אבואב: אין דבר יותר חשוב מאשר שקיפות.

שמואל אבואב: ברגע שהמספרים משתקפים לציבור, זה עושה את כל העבודה.

שמואל אבואב: אין לנו שום עניין להסתיר את זה.

שמואל אבואב: לכן אנחנו משתפים.

שמואל אבואב: את רואה איך זה הולך ומתפתח בהיקפים.

שמואל אבואב: נשאלה שאלה לגבי הפרויקטים.

משה שגיא: בטח עשית אתמול הרבה מצוות מכיוון שהיום הולך לך.

משה שגיא: מנכ"ל משרד החינוך יגיד שהשקיפות זה הדבר הכי חשוב.

שמואל אבואב: זה חשוב.

משה שגיא: לא אמרתי שלא.

משה שגיא: גם אני חושב כך.

משה שגיא: היא יושבת ראש ועדת השקיפות.

סתיו שפיר: רק לגבי ארגוני הנוער והתקצוב שלהם לשנת 2019.

סתיו שפיר: ארגוני הנוער, מכינות אופק, שנת שירות.

סתיו שפיר: הם מאוד מודאגים.

סתיו שפיר: קשה לתכנן לשנה הבאה בלי לדעת מה התקציב.

שמואל אבואב: משה, יש את הפירוט של תנועות הנוער, ארגוני הנוער, המכינות לרבות אופק וגם שנת השירות?

סתיו שפיר: גם מה שנמצא בתקציבים שמתחלקים בין האוצר, לביטחון, לחינוך.

סתיו שפיר: כל שנה זה יוצר תסבוכת שוועדת כספים נדרשת ברגע האחרון לתקן אותה.

שמואל אבואב: אני אומר את זה בזהירות.

שמואל אבואב: על אף העובדה שיש לנו קיצוץ בסביבות 10 אחוזים, אנחנו עשינו כאן מיתון מאוד משמעותי כדי לא לפגוע ביחידות האלה של תנועות הנוער, ארגוני הנוער, המכינות הקדם צבאיות, שנת השירות ואופק.

שמואל אבואב: אנחנו מגיעים לדעתי באופק השנה ל-21 מכינות.

שמואל אבואב: תכף הוא ייתן את המספרים המדויקים.

מיקי רוזנטל: אדוני, הבטחתי שתי שאלות למוזמנים.

משה שגיא: כן, אני הולך לתת להם.

שמואל אבואב: אני מסיים.

שמואל אבואב: לגבי המצוינות עליה נשאלתי.

שמואל אבואב: המצוינות מחולקת אצלנו לשלוש קטגוריות.

שמואל אבואב: בין אחוז אחד לשלושה אחוזים, אני מערך שיש לנו כ-17,000 תלמידים.

שמואל אבואב: בין ארבעה אחוזים לשמונה אחוזים ובין שמונה לעשרים אחוזים.

שמואל אבואב: בסך הכול להערכתי קרוב ל-100,000 תלמידים נמצאים אצלנו בתכניות של ברוכי כישרון ומצוינות וזה בהיקף הולך וגדל משנה לשנה.

שמואל אבואב: להערכתי יש היום כ-57 מרכזים כאלה.

שמואל אבואב: אנחנו בכל שנה פותחים עוד שני מרכזים ומרחיבים את ההיקף.

שמואל אבואב: הדבר האחרון, הנושא הטכנולוגי.

חנין זועבי: גם לגבי הנשירה.

שמואל אבואב: בטכנולוגי קבענו שלושה יעדים.

שמואל אבואב: היום יש לנו 151,000 תלמידים שנמצאים בטכנולוגי.

שמואל אבואב: אנחנו נעלה את המספר ל-171,000.

שמואל אבואב: המטרה השנייה, היום רק 35 אחוזים מוסמכים ואנחנו נעלה את זה ל-70 אחוזים בהסמכה.

שמואל אבואב: הדבר השלישי, תלמידים שיוצאים לחשיפה בתעשייה, היום אנחנו ב-11,700 ואנחנו נגיע ל-27,000.

שמואל אבואב: בכך אנחנו ניתן תנופה, כפי שהמדיניות של השר להגדיל את ההיקף.

שמואל אבואב: נשירה.

שמואל אבואב: אנחנו זיהינו את הנשירה המרכזית בשבעה ישובים ערביים ובדרום בקרב הבדואים.

שמואל אבואב: בעיה מספר אחת של הבדואים היא שיש לנו היום 4,000 ילדים בגילי שלוש-ארבע שהם עדיין לא בגני ילדים כתוצאה מהיעדר יכולת ליצור בינוי קונבנציונאלי ואנחנו נגררים אחר הבנייה הארעית.

שמואל אבואב: אנחנו כבר הצבנו בשנה הזאת 50 גני ילדים.

שמואל אבואב: אני מעריך שעד סוף השנה אנחנו נגיע ל-80-90 גני ילדים ליד הפזורה כדי להביא יותר ויותר ילדים.

שמואל אבואב: הבעיה השנייה שלנו בנשירה היא במעבר מכיתה ט' ל-י'.

שמואל אבואב: יש לנו נפילה ואנחנו מגיעים אצל הבדואים ל-30 אחוזים נשירה של ילדים של מגיעים לכיתה י"ב, ואת זה אנחנו חייבים להרחיב.

משה שגיא: תודה רבה.

משה שגיא: הרב דוד טקשה, מנהל פורום מוכש"ר.

דוד טקשה: ברשות הרב גפני, אנחנו שומעים כאן על הישגים גדולים שמשרד החינוך עושה, פרויקט מנהלים, בתי ספר אדומים, רפורמת סרדינים, צמצום פערים במוסדות השונים ואנחנו מסתכלים ושואלים את עצמנו האמנם?

דוד טקשה: אנחנו מייצגים למעשה, אולי אפשר לומר את האוכלוסייה הסוציו אקונומית הנמוכה ביותר במדינת ישראל ומזה חמש שנים קוצץ לנו התקציב ב-50 אחוזים.

דוד טקשה: אנחנו, המוכר שאינו רשמי, קיצצתם לנו את התקציב ב-50 אחוזים.

דוד טקשה: כבוד המנכ"ל קיבל משכורת החודש ולנו לא היה לתת למורים שלנו משכורת החודש והם קיבלו רק בסביבות 60 אחוזים או 70 אחוזים.

דוד טקשה: זה מה שאתם עושים במדינת ישראל.

דוד טקשה: ילדינו גם לומדים במסגרת משרד החינוך.

דוד טקשה: אנחנו לא צריכים ליפול לכל הפוליטיקה שנמצאת בין משרד החינוך לבין האוצר.

דוד טקשה: גם ילדינו לומדים כאן.

דוד טקשה: אנחנו נמצאים במצב נורא ואיום.

דוד טקשה: תודה.

אביבית ברקאי אהרונוף: אדוני המנכ"ל, כ-11 אחוזים מהתלמידים הם תלמידים עם מוגבלות.

אביבית ברקאי אהרונוף: לאחרונה עוברת כאן רפורמה, יש לומר במהירות, במסגרתה תתאפשר או ימשיך להתאפשר מצב שבו רק למי שיש אמצעים, הוא יכול לשלב את הילד שלו ומשפחות שאין להן אמצעים כלכליים לא יוכלו לשלב את ילדם בתוך מערכת החינוך הרגילה, זאת כאשר המדיניות של משרד החינוך היא שילוב והכלה.

אביבית ברקאי אהרונוף: ידוע לי על כל מיני תקציבים שחלקם אמורים להגיע לבתי ספר לתמיכה ולפיתוח מקצועי אבל גם אם התקציבים הללו יעברו, בהנחה שתלמידים רבים יגיעו למוסדות החינוך הרגילים, מאחר והם לא יקבלו זכאות לשירותי חינוך מיוחד, אם מחשבים, רואים שכל תלמיד עם מוגבלות בחינוך הרגיל יקבל פחות.

אביבית ברקאי אהרונוף: נקודה שנייה היא הנושא של ההנגשה.

אביבית ברקאי אהרונוף: ללא הנגשה אי אפשר לשלב ילדים בבתי הספר.

אביבית ברקאי אהרונוף: לפי חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, משרד החינוך צריך להנגיש את בתי הספר עד חודש מאי 2019.

אביבית ברקאי אהרונוף: לא ראיתי לזה התייחסות בתקציב.

אביבית ברקאי אהרונוף: כיום רק רבע מבתי ספר מונגשים.

אביבית ברקאי אהרונוף: נקודה שלישית הנושא של הנגשה פרטנית.

אביבית ברקאי אהרונוף: ניתן לזה תקציב של כמיליארד שקלים שאמורים להתפרס על פני שבע שנים, כל שנה 135 מיליון שקלים.

אביבית ברקאי אהרונוף: מהרגע שזה התחיל, היו עודפים ברשויות מקומיות שלא מימשו את זה.

אביבית ברקאי אהרונוף: לא ראיתי שהתקציב הזה עבר משנה לשנה.

אביבית ברקאי אהרונוף: אשמח להתייחסות לגבי שלושת הנושאים.

משה שגיא: לפני שמשרד החינוך משיב על ארגוני הנוער - - -

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים לקבל כאן כל מיני נתונים שביקשנו.

סתיו שפיר: גם על פתיחת בתי הספר לאוטיסטים ולאנשים עם מוגבלות.

משה שגיא: כן, לפני שאתם משיבים אני רוצה לדעת ממשרד האוצר.

משה שגיא: השר אמר שהוא חותם על התקנות אבל את הכסף צריך להעביר ממשרד האוצר.

משה שגיא: אני רוצה לקבל תשובה על זה לגבי המוכש"ר.

נעה היימן: התקציבים הקואליציוניים - - -

משה שגיא: מה זאת אומרת קואליציוניים?

משה שגיא: מדובר על שינוי תקנות.

נעה היימן: הנושא מעוגן בהסכם קואליציוני בין סיעת יהדות התורה.

נעה היימן: כלל התקציבים הקואליציוניים מעוגנים כולם, הסכומים שלהם מעוגנים בהחלטות ממשלה.

נעה היימן: כלל ראשי הסיעות חתמו בערב התקציב האחרון גם על כלל המקורות שיופנו לטובת נושאים קואליציוניים.

נעה היימן: סוכם כי כלל התקציב יהיה זהה למה שהיה בשנים 2017-2018.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתם התחייבתם על 2017 ו-2018 לתקציב הזה.

בצלאל סמוטריץ': זה נמצא בהסכם הקואליציוני.

נעה היימן: בשנת 2017-2018, סך הסכום שמוקצה עבור תוספת שעות במוכר שאינו רשמי הוא 84 מיליון שקלים ו-84 מיליון שקלים עברו.

נעה היימן: עלות התקנות היא 45 מיליון שקלים מעבר למה שיש.

בצלאל סמוטריץ': בסוף יש כאן תלמידים שהם אזרחי מדינת ישראל.

משה שגיא: רגע.

משה שגיא: קודם כל עובדות.

בצלאל סמוטריץ': הם עושים מילואים ומשרתים בצבא.

בצלאל סמוטריץ': מקובל עליכם כאוצר שיש תלמידים סוג א' במדינת ישראל ותלמידים סוג ד'?

נעה היימן: זאת לא שאלה למשרד האוצר.

משה שגיא: קודם כל, העובדות.

משה שגיא: אני ראש מפלגה, לא חתמתי על ההסכם הזה.

משה שגיא: לא חתמתי ואני לא מתכוון לכבד שם שום דבר.

משה שגיא: אני מתכוון לא לכבד עוד הרבה דברים שאתם מבקשים.

משה שגיא: עם כל הכבוד, יש ילדים במדינת ישראל.

משה שגיא: אמר את זה הרב טקשה.

משה שגיא: יש כאן עוד אחרים שיכולים גם הם לומר אלא שאין לנו זמן.

משה שגיא: הם מקבלים 50 אחוזים ממה שהם קיבלו ב-2012.

משה שגיא: 50 אחוזים כי שי פירון שינה את התקנות.

משה שגיא: השר היום אומר שהוא רוצה לשנות את זה וזה מה שאת אומרת?

משה שגיא: אני לא חתמתי על ההסכם.

מיקי רוזנטל: פרק את הממשלה.

משה שגיא: אני לא מפרק שום דבר.

משה שגיא: אני מבטל בשבוע הבא את ההצבעות.

משה שגיא: היו אמורות להיות הצבעות ביום שני, אני מבטל אותן.

משה שגיא: לא יהיו הצבעות.

משה שגיא: זאת התשובה, אלי?

משה שגיא: אני לא חתמתי על הדבר הזה.

משה שגיא: ומה פתאום לחתום?

משה שגיא: על הגב של מי?

משה שגיא: בסדר, אלה תשובות שגרתיות.

בצלאל סמוטריץ': אני מתחבר לדברים שלך.

בצלאל סמוטריץ': אני בכלל לא מבין למה זה קשור לחתימות או להסכם קואליציוני.

בצלאל סמוטריץ': זה צריך להיות בתוך התקציב.

בצלאל סמוטריץ': אם יש לכם ויכוחים מקצועיים עם הדרגים המקצועיים של משרד החינוך, תשבו ותגיעו להסכמות בעניין הזה.

נעה היימן: זה לא עלה מול הדרגים המקצועיים של משרד החינוך.

נעה היימן: אם זה היה עולה, הנושא היה עולה - - -

משה שגיא: חבר כנסת מדבר.

בצלאל סמוטריץ': בעיני זאת בושה וחרפה שזה בכלל מתגלגל למגרש פוליטי.

בצלאל סמוטריץ': זה לא אירוע אני צריך לנהל את הפוליטי, זה לא אירוע שגפני צריך לנהל את הפוליטי.

בצלאל סמוטריץ': משרד המשפטים בטח לא יושב כאן אבל זה אירוע שאם היה לנו משרד משפטים נורמלי, אם הייתה פרקליטות נורמלית, היא הייתה פוסלת את כל התקציב הזה מתוקף העובדה שהוא לא שוויוני.

בצלאל סמוטריץ': פוסלת את כל התקציב הזה.

בצלאל סמוטריץ': יש במדינת ישראל אזרחים סוג ד', ואמרו כאן נכון, אלה בדרך כלל החלשים ביותר.

בצלאל סמוטריץ': הם נמצאים בתוך מערכת החינוך.

נעה היימן: אתה פונה - - -

משה שגיא: למה את נכנסת לדבריו?

משה שגיא: הוא חבר כנסת.

משה שגיא: מספיק כבר עם ההתנהגות הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אלה אנשים שעושים צבא, עושים מילואים ומשלמים מסים, משלמים ארנונה ולא יכול להיות שהשכן שלו מקבל איקס.

בצלאל סמוטריץ': אמרה מדינת ישראל שהיא נותנת פחות למוכר שאינו רשמי כי היא רוצה לעודד אנשים להיכנס לחינוך הממלכתי.

בצלאל סמוטריץ': לגיטימי.

בצלאל סמוטריץ': אבל הפחות הזה הוגדר והפחות הזה צריך לאפשר קיום בכבוד.

בצלאל סמוטריץ': את יודעת מה?

בצלאל סמוטריץ': זה עוד הרבה יותר גרוע כיוון שהרגולציה על המוסדות העלה עולה וגוברת משנה לשנה ודורשים מהם לעמוד בסטנדרטים של המוסדות הממלכתיים.

בצלאל סמוטריץ': הם חייבים לשלם למורים את כל הסכמי השכר של ארגוני המורים.

סתיו שפיר: למה אתם מסכימים?

סתיו שפיר: ממש מרגש לשמוע את הדברים האלה אבל למה אתם מסכימים?

סתיו שפיר: אתם חותמים על הסכמים קואליציוניים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא קשור להסכם קואליציוני.

בצלאל סמוטריץ': מה הסכם קואליציוני בזה?

סתיו שפיר: הם יעברו כאן

סתיו שפיר: בצורה שונה לחלוטין אם זה יעוגן בבסיס התקציב.

סתיו שפיר: בואו נדרוש שיהיה תקציב שוויוני.

סתיו שפיר: אתם משחקים וכשנוח לכם - - - כל התקציב יהיה שוויוני, בבקשה.

סתיו שפיר: תילחם על זה שבחינוך הממלכתי, בחינוך החרדי והערבי יקבלו כסף כמו שמקבלים בממלכתי דתי.

משה שגיא: אני לא רוצה את הוויכוח הזה.

משה שגיא: אני מבקש להבהיר לחברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להשלים.

משה שגיא: אני אתן לך.

סתיו שפיר: הוא מדבר בשם השוויון.

סתיו שפיר: פעם ראשונה.

משה שגיא: אני רוצה לומר משהו.

משה שגיא: מדובר על המוכר שאינו רשמי שיש לו שתי קטגוריות, מאז ומתמיד.

משה שגיא: בין 55 אחוזים מהתקציב של הממלכתי לבין 75 אחוזים.

משה שגיא: מה שקרה זה ששר החינוך הקודם עשה תקנות שהורידו אותם ב-50 אחוזים.

משה שגיא: זאת אומרת, הם מקבלים 50 אחוזים ממה שהיו מקבלים על פי ההחלטות הללו.

משה שגיא: ביקשתי מהשר, וגם בצלאל ביקש, והיו עוד פניות אלי, להחזיר את התקנות בחזרה כמו שהיה ב-2012, לפני ששינו אותן ופגעו בהם.

משה שגיא: אני שאלתי את השר עכשיו והוא אמר שהוא מוכן לחתום על התקנות.

משה שגיא: התקנות מוכנות.

משה שגיא: הוא גם התייעץ עם משרד המשפטים והכול מסודר אלא שמשרד האוצר לא מוכן לתת את הכסף.

משה שגיא: אמרה נועה היימן שהיות וחתמו כולם, כל ראשי המפלגות, שהם לא מבקשים יותר כסף, אז הם לא מבקשים יותר כסף.

משה שגיא: אומר בצלאל, וגם אני אומר, ראשית, אני לא חתמתי, ושנית, מה זה קשור לכל העניין הזה?

משה שגיא: אין להם כסף לשלם משכורת למורים.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא בוויכוח.

סתיו שפיר: אנחנו ממש לא בוויכוח.

מיקי רוזנטל: אני אגיד את זה יותר ברור.

מיקי רוזנטל: אני חושב שכל ילדי ישראל צריכים לקבל בדיוק את אותו תקציב.

סתיו שפיר: ברור.

סתיו שפיר: תקציב שוויוני וזה צריך להיות מעוגן בבסיס התקציב.

מיקי רוזנטל: אין בכלל שאלה.

מיקי רוזנטל: אתה מכיר את עמדתי בעניין הזה.

משה שגיא: בצלאל, תשלים את הדברים.

בצלאל סמוטריץ': אני אשלים כי מיקי זרק תוך כדי הדברים סקטוריאלי, לא סקטוריאלי.

בצלאל סמוטריץ': רוב המוכר שאינו רשמי שלא מתוקצב היום, הוא בכלל ערבי.

בצלאל סמוטריץ': לדבר עלי כסקטוריאלי במונחים האלה, זה קצת בעייתי.

משה שגיא: כן.

משה שגיא: באמת הרוב הם ערבים.

בצלאל סמוטריץ': ודאי, מכיוון שהחרדים ברובם נמצאים ברשתות והרשתות כן מתוקצבות והדתיים הלאומיים נמצאים ב-99,999 אחוזים בתוך הממלכתי.

משה שגיא: לא.

משה שגיא: גם אצלכם יש היום.

בצלאל סמוטריץ': אבל רובם נמצאים בממלכתי וגם מקבלים 100 אחוזים תקצוב.

בצלאל סמוטריץ': שוב, לגיטימי שהמדינה אומרת שהיא רוצה לעודד את החינוך הממלכתי ונותנת לו יותר אבל אי אפשר לא לאפשר קיום למוכר שאינו רשמי.

משה שגיא: נכון, בגלל איזו החלטה.

בצלאל סמוטריץ': ואי אפשר להחמיר עליו את הרגולציה כל הזמן ולדרוש ממנו לשלם את ההפרשות הסוציאליות ולקנוס אותו אם הוא לא עומד בזה ולהגיד שאני לא נותן לך את המינימום שאני צריך לתת כדי להעמיד להם.

סתיו שפיר: יש דבר פשוט והוא להגיד שאתם לא מצביעים על התקציב עד שלא נכנס כל הכסף לבסיס בצורה שוויונית לכל ילד בין אם הוא יהודי או ערבי, חרדי, חילוני או דתי, כך שבאמת יצומצמו הפערים במערכת החינוך.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שיש כאן פוטנציאל לשיתוף פעולה חוצה מחנות.

בצלאל סמוטריץ': אני בעד.

מיקי רוזנטל: זו הצעה מצוינת.

סתיו שפיר: בואו נצביע עכשיו על ההצעה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': השר לא הספיק לענות על זה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לומר משפט אחד לפרוטוקול כיוון שהשר לא הספיק להתייחס לדברים.

בצלאל סמוטריץ': יש טענות כבר שנים כלפי החינוך הדתי שמקבל.

בצלאל סמוטריץ': תלמיד בקצה בחינוך הדתי מקבל פחות מתלמיד בחינוך הממלכתי הרגיל.

בצלאל סמוטריץ': מבנה מערכת החינוך הדתית, זה קשור לגודל הישובים, כיוון שאנחנו נמצאים בישובים קטנים לא בערים גדולות - - -

משה שגיא: אני מציע לא להיכנס לזה.

בצלאל סמוטריץ': הבן שלי – בעזרת השם יהיו לך ילדים והרבה, אני מאחל לך – לא מקבל היום שקל יותר אלא הוא מקבל פחות בבית הספר, פחות בשירותים, פחות במעבדות וכולי.

סתיו שפיר: זה לא נכון.

סתיו שפיר: אלה נתוני מערכת החינוך.

סתיו שפיר: זה פשוט לא נכון.

משה שגיא: בואו לא ניכנס למכלול.

סתיו שפיר: זה לא נכון עובדתית.

סתיו שפיר: אלה נתוני מערכת החינוך.

בצלאל סמוטריץ': הוא עולה יותר והוא מקבל פחות.

משה שגיא: אני מבקש להפסיק את הדיון הזה.

משה שגיא: זה לא הדיון שעומד כאן.

משה שגיא: אני לא נכנס לדיון הזה.

משה שגיא: יש לי מה לומר בדיון הזה.

סתיו שפיר: לבצלאל נתת את מלוא הזמן לומר את הדברים.

משה שגיא: בסדר, הוא פנה אלי כמה פעמים.

סתיו שפיר: אם נדבר בדיון הזה גם על התקציבים ממש, גם נוכל לפתוח את המספרים האלה.

סתיו שפיר: גפני, לכם יש דרך אמיתית עכשיו שאנחנו שבוע לפני ההצבעה ואפילו פחות, ההצבעה על התקציב בוועדה, להודיע למשרד האוצר הנכבד שהמשחקים האלה לא עובדים יותר וגם הפוליטיקאים לא משתפים אתם יותר פעולה ורוצים תקציב ענייני באמת.

סתיו שפיר: ההצבעה היא הצבעה של חברי הכנסת.

משה שגיא: אני מבקש לדעת האם כולם במשרד האוצר אומרים את אותו הדבר, שזה המצב?

משה שגיא: שלא יעבירו את הכסף הזה?

בצלאל סמוטריץ': אגב, מדובר על גרושים.

משה שגיא: אני יודע.

משה שגיא: אני שואל אם זאת העמדה של כולכם.

בצלאל סמוטריץ': ידעו להעביר לכנסייתי 50 מיליון שקלים.

מיקי רוזנטל: עזוב, גם להם מגיע.

בצלאל סמוטריץ': אין לי בעיה אבל עכשיו מדובר על סכום יותר קטן.

משה שגיא: אתם רוצים לתת לי להשלים את העניין הזה?

בצלאל סמוטריץ': עשו כאן העברות של מיליארדים מסעיף לסעיף.

משה שגיא: בצלאל, אתה לא תורם עכשיו לעניין.

מיקי רוזנטל: גם ההוא היה יהודי.

מיקי רוזנטל: הוא מומר אבל הוא היה יהודי.

משה שגיא: אמר שר החינוך שהוא מושלם עם התקנות והוא יחתום עליהן.

משה שגיא: הוא סיכם עם משרד המשפטים.

משה שגיא: אני שואל האם זאת עמדתכם הסופית שאתם לא תעבירו את הכסף.

משה שגיא: נדמה לי שאלה 41-42 מיליון שקלים כדי להשלים את הפער הזה.

משה שגיא: האם זאת עמדתכם הסופית שאתם את הכסף הזה לא מעבירים?

נעה היימן: אני רוצה לחדד את הדברים.

נעה היימן: הנושא לא עלה בדיונים המקצועיים של משרד החינוך.

נעה היימן: שר החינוך לא העלה את הנושא בדיונים המקצועיים של משרד החינוך.

נעה היימן: כלל התקציב המועבר למוכר הרשמי, מועבר בהתאם לחוק, בהתאם לתקנות ואין כאן שום דבר שמשרד האוצר עושה בניגוד.

בצלאל סמוטריץ': אם היה כאן בג"ץ נורמלי - - -

משה שגיא: רגע.

משה שגיא: אני רוצה לשמוע.

מיקי רוזנטל: עזוב את בג"ץ.

בצלאל סמוטריץ': זה היה נפסל.

בצלאל סמוטריץ': אם היה שוויון אמיתי, זה היה נפסל מזמן.

נעה היימן: הנושא היה בדיון בבג"ץ ובג"ץ לא מצא פסול באופן התנהלות הממשלה.

משה שגיא: לא שאלתי אותך על בג"ץ.

סתיו שפיר: ההחלטה היא של חברי הכנסת.

סתיו שפיר: כלל פעם אתה רץ לבג"ץ.

סתיו שפיר: ההחלטה היא של חברי הכנסת.

סתיו שפיר: אנחנו יכולים לא להצביע על התקציב הזה.

סתיו שפיר: אפשר לא להצביע על התקציב הזה.

משה שגיא: אבל אמרת את זה.

משה שגיא: אני יודע, אני מכיר את זה בלעדיך.

סתיו שפיר: אנחנו עושים כאן דיונים מרתוניים על התקציב בלי שום מספר באוויר.

סתיו שפיר: בכלל לא מדברים על תקציבים.

סתיו שפיר: תעצרו את זה כאן.

משה שגיא: אני יודע.

משה שגיא: אל תעזרי לי בזה.

משה שגיא: אני יודע לעצור, אם צריך.

סתיו שפיר: אחר כך מתפלאים שיש פערים.

נעה היימן: אני אחזור למשרד.

משה שגיא: בסדר.

משה שגיא: אני מבקש שתחזרו למשרד – כמעט כל האגף נמצא כאן – ותתנו לי תשובה כי השר אמר כאן באופן פורמלי שהוא חותם היום על התקנות.

משה שגיא: לא רלוונטי הדיון על התקנות אלא רלוונטי הדיון על הכסף.

משה שגיא: אני רוצה לדעת האם אתם מעבירים את הכסף הזה שלכל הדעות הוא פגיעה אנושה ממש במשכורות של המורים.

משה שגיא: אין דבר כזה.

משה שגיא: אף אחד לא החליט על דבר כזה.

משה שגיא: לא לתת לי תשובות על חתימות.

נעה היימן: בקשה תקציבית חדשה.

נעה היימן: מעבר למתוקצב ב-2017 ו-2018.

נעה היימן: אין כאן פגיעה חדשה.

נעה היימן: יש כאן תקציב ל-2017 ו-2018 שעמד על 84 מיליון שקלים לנושא.

בצלאל סמוטריץ': חמור מאוד שזה לא תוקצב.

נעה היימן: כעת מבקשים עוד 45 מיליון שקלים.

משה שגיא: עם כל הכבוד, אני מדבר על 2017 ונדמה לי את יודעת שאני מדבר על זה.

משה שגיא: אני מדבר על 2017, על 2018 ועל 2019.

משה שגיא: על זה אני מדבר.

משה שגיא: אתם יודעים שאני מדבר על זה וזה לא חדש לכם.

משה שגיא: תנו לי תשובה.

משה שגיא: אני מבקש להוריד את ההצבעות מיום שני.

משה שגיא: אין הצבעות ביום שני, אני מודיע לחברי הוועדה.

משה שגיא: ביום שני היו צריכות להיות הצבעות על חוק ההסדרים ועל התקציב אבל אין הצבעות ביום שני.

משה שגיא: לא יישארו ילדי ישראל בצורה הזאת.

משה שגיא: אז לא יהיה תקציב, אז נלך לבחירות ואתם תהיו אשמים.

בצלאל סמוטריץ': יש עוד שבעה-שמונה חודשים להעביר תקציב.

משה שגיא: אני לא אביא את ההצבעות.

משה שגיא: נמצאים כאן מנהלים של תלמודי תורה ושל מוסדות.

משה שגיא: ציון גז ואליהו נוימן רשומים.

משה שגיא: אם אפשר, משפט.

משה שגיא: העצבים שלי לא יכולים לעלות יותר.

משה שגיא: זאת אומרת, לא תצליחו להעלות יותר את העצבים שלי שהם כבר בשיא.

משה שגיא: אחרי כן משרד החינוך צריך להשיב על הדברים שדיברנו.

ציון גז: האמת היא שלא התכוונתי לדבר.

ציון גז: אני מנהל תלמוד תורה בירושלים.

ציון גז: אחרי ששמעתי את דברי הגברת הנכבדה נועה היימן, פשוט כל הקבס משנת 1970 עלה למעלה.

ציון גז: נולדתי ב-1964 בטוניסיה, עליתי ב-1969 לארץ ובבית ספר סמילנסקי ברחובות לא קיבלו אותי.

ציון גז: ב-1978, ספינת הדגל של הישיבות התיכוניות, נתיב מאיר, לא קיבלו אותי ואחר כך, ארבע שנים אחר כך, בגוש, ישיבת ההסדר, ולכן הלכתי למוכש"ר.

ציון גז: את מדברת באותה התנשאות ובאותה - - -

מיקי רוזנטל: עזוב אותה.

מיקי רוזנטל: היא לא קובעת.

ציון גז: ובאותה יהירות.

מיקי רוזנטל: אל תתקוף אותה.

מיקי רוזנטל: היא לא אשמה.

משה שגיא: הרב גז, מיקי רוזנטל צודק.

מיקי רוזנטל: מה היא עשתה לך?

מיקי רוזנטל: היא עושה את עבודתה המקצועית.

מיקי רוזנטל: אני מבקש לא לתקוף אותה.

משה שגיא: הרב גז, יש לי בקשה אליך.

משה שגיא: אל תתקוף אותה.

משה שגיא: זה לא רלוונטי.

משה שגיא: תקוף את הממשלה.

משה שגיא: הממשלה העבירה תקציב והיא מביאה אותו אלינו.

משה שגיא: תקוף את הממשלה.

משה שגיא: תחשוב בלב שאתה מתכוון אליה אבל אל תגיד את זה.

ציון גז: קיבלתי.

ציון גז: אני מתנצל.

ציון גז: אמר שר החינוך, ואני באמת מעריך את השינוי ואת הרפורמות שהוא עושה, וגם המנכ"ל והסמנכ"ל, ממש, אנחנו רואים את השינוי ומרגישים אותו, אנחנו רוצים גם ליהנות מהשינוי הזה, אמר שהוא שר החינוך של כל ילדי ישראל.

ציון גז: אני מרגיש, לצערי הרב, שהוא פספס אותנו.

ציון גז: הוא שאל על מקור מהאוצר, ואנחנו כאן שמענו שני משפטים.

ציון גז: ראשית, שהבת שלו אביגיל מקבלת כיתה של 27 תלמידים עם חמש יחידות מתמטיקה ועם אנגלית מדוברת ועוד כל מיני פרויקטים יפים.

ציון גז: אז שייקחו קצת מהשמנת ומהדובדבן ויחלקו גם לכל האנשים, לכולם.

משה שגיא: המצב הכלכלי של המדינה, לא צריך אפילו להגיד את זה אבל אני אומר לך והחברים כאן יעידו על כך, הוא ברוך השם מצב טוב היום.

משה שגיא: המצב הוא לא מצב רע.

משה שגיא: זה לא מצב שחסר כסף.

משה שגיא: אנחנו מדברים כאן על תקציב אפסי באופן יחסי.

משה שגיא: תקציב המדינה הוא 500 מיליארד שקלים ואנחנו מדברים על סעיף זניח שאין לו שום משמעות תקציבית.

משה שגיא: לא צריך להוריד את זה משום מקום.

בצלאל סמוטריץ': שהוא לא פוליטי.

משה שגיא: לא פוליטי.

ציון גז: יש כאן הזדמנות פז.

ציון גז: כמו שאמרו כאן, רוב המוכש"ר הוא ערבי ונוצרי וחרדי.

משה שגיא: יש היום גם ציונים דתיים.

ציון גז: יש כאן אפשרות להתאחד, כל הממשלה וכל חברי הכנסת, לעשות תיקון קל שהוא לא תיקון גדול והמנכ"ל יכול.

ציון גז: אתה עשית עבודה נפלאה במקומות הקודמים ואתה תעשה גם כאן עבודה נפלאה, לתקן את העוול הזועק לשמים.

אליהו נוימן: שלום.

אליהו נוימן: תודה.

אליהו נוימן: אני מנהל אדמיניסטרטיבי של תלמוד תורה.

אליהו נוימן: כמה דקות ברשותכם.

אליהו נוימן: צר לי מאוד שהשר לא נמצא כאן.

משה שגיא: המנכ"ל כאן.

אליהו נוימן: אני אפנה גם אליו.

אליהו נוימן: תודה לכולכם שהשקעתם.

אליהו נוימן: מעל עשרים מנהלים הגיעו לכאן ביום אחד העמוסים במערכת החינוך כי ראו לנכון שהקול שלהם יישמע.

אליהו נוימן: לצערי הקול כאן נשמע רק לאחר שהשר הלך וכנראה זה גם לא יגיע לאוזניו וחבל כי הפניות שלנו הולכות השכם והערב.

אליהו נוימן: אנחנו נפגשים כאן יותר מדי בכנסת בחודשים ובשנים האחרונות, הבטחות, הבטחות, הבטחות.

אליהו נוימן: הפער הזה, לפי מה שמשרד החינוך מציג בשקיפות תקציבית – וכולם כאן אוהבים שקיפות וידע – הוא בלתי נסבל והוא בלתי הגיוני.

אליהו נוימן: צריך לפתור את זה אחת ולתמיד.

אליהו נוימן: גם למנכ"ל, אנחנו מעריכים את העבודות החיוביות, אבל קשה שלא להגיב ולומר.

אליהו נוימן: האגף המוכר שאינו רשמי, אגף זנוח, חלש, בלי מוטיבציה.

אליהו נוימן: כנסו היום ותראו מה זה החמד, איזה מיתוג, איזה פרגון, איזה משאבים.

אליהו נוימן: באגף המוכר שאינו רשמי, כלום.

אליהו נוימן: זו הכבשה השחורה של משרד החינוך.

אליהו נוימן: השקעה מינימלית.

אליהו נוימן: אני חוזר על רגולציה עצומה, על נהלי תקצוב, על פערים בטיחותיים בין המוסדות הרגילים לאחרים והפער הזה הוא בלתי נסבל.

אליהו נוימן: המון אנשים הגיעו לכאן להשמיע את קולם והלוואי שנשמע תשובה.

אליהו נוימן: אנחנו לא מקבלים תשובה.

אליהו נוימן: רק כדרור.

אליהו נוימן: האוצר, החינוך, החינוך, האוצר.

אליהו נוימן: כשנשמע שזה הסכם קאליציוני, זה בכלל הופך להזוי שזה לא קורה.

משה שגיא: תודה רבה.

משה שגיא: תשיבו בבקשה, גם אם אפשר על זה וגם על הדברים שהועלו כאן קודם על ידי סתיו שפיר ואחרים.

שמואל אבואב: לגבי דבריה של סתיו שפיר.

שמואל אבואב: תראו, קודם כל, תקציב 2019 עוד לא אושר ולכן מה שאני אומר זה בזהירות.

שמואל אבואב: הוא לא אושר.

משה שגיא: מאוד נכון אתה עושה כי אף אחד מאתנו לא יודע איך הוא יאושר.

שמואל אבואב: לכן הדברים יכולים להשתנות.

משה שגיא: כן.

משה שגיא: אף אחד לא יודע אם הוא יאושר.

שמואל אבואב: לכן אני אומר את הכול בזהירות יתרה.

שמואל אבואב: נשאלנו לגבי שנת השירות.

שמואל אבואב: אני מעריך שלא תהיה ירידה והתקציב יעמוד על כ-53 מיליון שקלים.

שמואל אבואב: לגבי המחנכים הצעירים.

שמואל אבואב: התקציב יעמוד על 18 מיליון שקלים.

שמואל אבואב: אם נסכם, זאת תוספת בשנתיים האחרונות.

משה שגיא: שנת שירות, 53 מיליון שקלים.

משה שגיא: מה זה הסעיף השני שאמרת?

שמואל אבואב: לגבי מחנכים, צעירים שהולכים לפריפריה ומביאים אתם השתלבות במערכת החינוך, 18 מיליון שקלים.

שמואל אבואב: אני שב ומחדד את דבריי.

שמואל אבואב: זה טרם אישור התקציב.

שמואל אבואב: זו הערכה שלי.

מיקי רוזנטל: מה אתם מייעדים?

שמואל אבואב: עוד לא נסגר התקציב.

שמואל אבואב: לגבי מכינות אופק, שזאת הפריפריה.

שמואל אבואב: אני מעריך שזה יהיה 11.7 מיליון שקלים.

משה שגיא: אתה אומר את זה בזהירות.

משה שגיא: עד שזה לא נגמר, זה לא נגמר.

שמואל אבואב: בדיוק.

משה שגיא: ואני מסכים אתך.

מיקי רוזנטל: זכותנו להעביר מסעיף לסעיף.

משה שגיא: בסדר, אבל הוא צודק כשהוא אומר את זה בזהירות.

משה שגיא: הוא פשוט יושב לידי והוא אומר שעד שאין תקציב, אין תקציב.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך בנוסף לזה.

משה שגיא: כן.

משה שגיא: יכולים להעביר.

שמואל אבואב: מכאן אפשר להבין את מדיניות השר בעניין הזה.

שמואל אבואב: תנועות הנוער כ-103 מיליון שקלים.

שמואל אבואב: אלה התקציבים.

משה שגיא: היה ארגוני הנוער.

שמואל אבואב: אין לי את הכול.

משה שגיא: הייתה שאלה לגבי ארגוני הנוער.

שמואל אבואב: ננסה עד סוף הישיבה.

משה שגיא: אני דיברתי אתכם.

משה שגיא: סתיו שפיר פנתה אלי.

שמואל אבואב: אני אבדוק את זה.

משה שגיא: לגבי המוכר שאינו רשמי.

קריאה: למה זה לא בבסיס התקציב?

שמואל אבואב: משה ישיב כי הוא מכיר את זה.

שמואל אבואב: לגבי החינוך המיוחד.

שמואל אבואב: אני חושב שהניתוח שלכם הוא שגוי.

שמואל אבואב: אני חושב שיש כאן הזדמנות יוצאת דופן לעשות את מה שוועדת דורנר הציבה ועד היום לא עשו את זה, לשלב ילדים בחינוך הרגיל.

שמואל אבואב: היום אנחנו עם 19,000 ילדים וכל שילוב כזה מביא אתו סל שילוב אחר ושונה.

שמואל אבואב: זאת הפעם הראשונה שבתי ספר יקבלו סל בית ספרי ומנהל בית ספר יוכל להתמודד עם הילדים המתקשים ששלחו אותם לחינוך המיוחד כי לא היו כלים להתמודד אתם.

שמואל אבואב: בפעם הראשונה אנחנו נגיע להיקפים של כ-300 כיתות לימוד, פי שלושה ממה שהיה.

שמואל אבואב: היום אנחנו מסיעים ילדים שעה ורבע.

משה שגיא: למה אתה מתרגז?

משה שגיא: אלה דברים טובים.

שמואל אבואב: אני לא אומר את זה ברוגז אלא אני אומר את זה בלהט הדברים.

שמואל אבואב: יש כאן הזדמנות אמיתית.

שמואל אבואב: אנחנו לא יוצרים כאן איזושהי הסוואה למה שאנחנו לא מתכוונים.

שמואל אבואב: השר כיוון במדיניות שלו, אחרי שהוא העלה למעלה מ-300 מיליון שקלים תקציב של החינוך המיוחד שלא היה לזה אח ורע, ללכת לשינוי משמעותי, לשילוב וצמצום הפערים במוכר שאינו רשמי, לבנייה של 300 כיתות לימוד בשנה ולהביא את אותם דברים שעד היום לא באו לידי ביטוי כמו ליווי ילדים.

שמואל אבואב: אנחנו חושבים שהוועדות הממלכתיות הן הוועדות הנכונות, גם אם זה שנוי במחלוקת.

שמואל אבואב: זו דעתנו המקצועית.

שמואל אבואב: אנחנו חושבים שהוועדות האלה יהיו על ידי אנשים אמונים, מקצועיים, שקמים בבוקר למלאכת יומם שהיא לטפל בילדים בחינוך המיוחד.

שמואל אבואב: הם יוכלו ללכת ולייצג אותם בבתי ספר, הם ייצגו אותם בוועדות ולכן תהיה הכוונה נכונה.

שמואל אבואב: מי שבאמת צריך, ילך לחינוך המיוחד ומי שלא, יהיה בשילוב ונאפשר להם להשתלב בצורה נכונה.

שמואל אבואב: כך עשינו בתנועות הנוער ותראו כמה ילדים משתלבים היום, תראו כמה ילדים היום מהחינוך המיוחד משתלבים במכינות קדם צבאיות, בשנת השירות ובארגוני נוער.

שמואל אבואב: הילדים האלה יכולים להיות חלק מהסביבה הטבעית.

משה שגיא: עורכת דין אביבית ברקאי, אני רוצה להגיד לך שאני השתכנעתי מדברי המנכ"ל.

משה שגיא: יכול להיות שיש בעיות, יכול להיות שאת מכירה דברים יותר.

משה שגיא: אני מציע לקבל את הדברים שלו ואם אכן מתברר לך שיש בעיות, תגידי לי.

משה שגיא: אני בידידות עם המנכ"ל הזה.

משה שגיא: אני יכול גם לדבר אתו.

מיקי רוזנטל: זה חשוב לנו, לוועדה כולה.

משה שגיא: אני אומר את זה בשם הוועדה.

מיקי רוזנטל: זו סוגיה מאוד מאוד חשובה.

מיקי רוזנטל: האם ההבטחות הן הבטחות על הנייר או יש סוגיות.

בצלאל סמוטריץ': אלה דיונים בוועדת החינוך.

בצלאל סמוטריץ': לא כאן יהיו הדיונים האלה.

אביבית ברקאי אהרונוף: רק לגבי סוגי הנגשות, אם אפשר לקבל תשובה.

מיקי רוזנטל: החוק הזה מאוד מטריד אותנו.

מיקי רוזנטל: אנחנו ממש לא מקבלים את זה.

שמואל אבואב: את מה?

מיקי רוזנטל: את הדחייה של ההנגשות.

שמואל אבואב: אני רוצה להסביר.

שמואל אבואב: תכף ייתנו לי את הנתון הנכון ולכן אני מסייג את דבריי.

שמואל אבואב: להערכתי אנחנו הקצינו למעלה מ-1,800 בתי ספר להנגשה.

שמואל אבואב: כרגע הביצוע הוא ביצוע נמוך, הוא פחות מ-20 אחוזים ביצוע.

שמואל אבואב: זה כשל.

שמואל אבואב: אין מה לומר.

שמואל אבואב: הכסף הוקצה והוא לא מבוצע.

שמואל אבואב: למה הוא לא מבוצע?

שמואל אבואב: אני כרגע לא מייצג את הרשויות המקומיות אבל טענתן הבלתי קבילה כי בסוף יש חוק, אי אפשר יהיה להתחמק מהחוק, ב-2019 נופל דבר בישראל, צריך לסדר את ההנגשה.

שמואל אבואב: אנחנו העברנו להן את ההרשאות.

מיקי רוזנטל: הן ביקשו לדחות.

שמואל אבואב: אנחנו העברנו לרשויות בצורה שיטתית ומסודרת – תכף יאמרו את הנתון –

קריאה: 145 מיליון שקלים בשנה.

שמואל אבואב: לכמה מוסדות?

קריאה: 300 מוסדות בהנגשה כללית ויש הנגשות פרטניות.

מיקי רוזנטל: במצטבר.

מיקי רוזנטל: תגיד בסך הכול.

שמואל אבואב: כמה העברנו עד היום?

שמואל אבואב: במצטבר.

שמואל אבואב: כמה רשויות קיבלו מאתנו הרשאה תקציבית אליהן לבתי הספר להנגשה?

שמואל אבואב: תבדוק את זה.

שמואל אבואב: להערכתי זה למעלה מ-1,000 אבל תבדוק.

שמואל אבואב: מה הם טוענים, ואני לא כאן לייצג אותם כי זה לא התפקיד שלי.

שמואל אבואב: הם טוענים שהמצ'ינג שהם נדרשים לשלם, אין ביכולתם ולכן הם לא מבצעים את זה.

מיקי רוזנטל: יש חוק במדינת ישראל.

מיקי רוזנטל: מה זה לא יכולים?

מיקי רוזנטל: אנחנו לא מקבלים את זה.

מיקי רוזנטל: בסוף זה יהיה בדיוק כמו יום לימודים ארוך.

מיקי רוזנטל: כל שנה ידחו את זה.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא מקבלים את זה.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא נאפשר את הדבר הזה.

שמואל אבואב: אני מסכים אתכם.

משה שגיא: אתה יכול להגיד משהו לא על העבר אלא על העתיד של המוכר שאינו רשמי?

שמואל אבואב: העתיד יהיה טוב.

משה שגיא: זה אני יודע.

משה שגיא: על אף מה שעושים, יהיה בעזרת השם טוב.

משה שגיא: מה הולך להיות בעתיד?

משה שגיא: עזוב את העבר.

משה שגיא: אני לא רוצה לדבר לשון הרע בחודש אדר.

משה שגיא: מה הולך להיות עם זה?

משה שגיא: לגבי מה שהולך להיות, אני לא יודע.

משה שגיא: זה חלק מההסכמים הקואליציוניים.

משה שגיא: מה זה הסכם קואליציוני?

משה שגיא: זה לא משהו שמשרד החינוך יכול לתת עליו תשובה.

משה שגיא: אבל לא קשור להסכם קואליציוני.

משה שגיא: אתם אחראיים על משרד החינוך, יש חלק מהמערכת במשרד החינוך שמקבלת מטבע בריאתה פחות.

משה שגיא: מטבע בריאתה ולקצץ את זה בחצי ואתם תשתקו על זה ולא תנהלו אתם דיונים?

משה שגיא: לא נראה לי.

משה שגיא: מה אתם מציעים?

שמואל אבואב: אני מציע שאת הסוגיה הזו אנחנו צריכים לסגור, לראות מה המקור התקציבי.

שמואל אבואב: באיזושהי קדנציה הורידו את הסכום הזה והסכום הזה פחת.

משה שגיא: בקדנציה שעברה.

שמואל אבואב: הסכום הזה פחת מהתקציב של משרד החינוך.

שמואל אבואב: כרגע במדיניות של השר ובהכוונה שלו, הוא רוצה להשלים את הסכום הזה.

שמואל אבואב: צריך למצוא מהיכן המקור הכספי שמשלים את הסכום הזה כדי להחזיר למה שהיה.

משה שגיא: אתם תדברו עם משרד האוצר?

שמואל אבואב: השר בא בדברים עם האוצר ואנחנו נמשיך את הקשר הזה.

שמואל אבואב: אני לא רוצה לדבר בשמו.

שמואל אבואב: הוא יציג את דבריו.

שמואל אבואב: זו המדיניות שהוא הורה עליה ואנחנו צריכים לראות איך פותרים את הבעיה הזאת של חוסר הכסף.

משה שגיא: מתי תתנו לי תשובה?

משה שגיא: אומר המנכ"ל שבאים בדברים עם משרד האוצר, צריך למצוא את המקור התקציבי ואני רוצה לדעת מתי אני מקבל תשובה שנמצא המקור התקציבי.

בצלאל סמוטריץ': מה אכפת לך?

בצלאל סמוטריץ': לפני שאתה מקבל, אתה לא תצביע.

נעה היימן: אני יכולה לצאת לדבר עם יוגב.

משה שגיא: דברי עם יוגב ותחזרי אלי.

משה שגיא: בינתיים את ההצבעות אני ביטלתי.

משה שגיא: לא תהיינה הצבעות ביום שני.

משה שגיא: לפי התכנית היו צריכות להיות הצבעות ביום שני אבל לא תהיינה הצבעות.

משה שגיא: לא תהיה אפליה כל כך בוטה ועוד להכניס אותי לעסק הזה, שאני כאילו חתמתי על סיכום.

משה שגיא: לא חתמתי.

משה שגיא: שלא תגידו את זה עוד פעם כי זה פשוט שקר.

משה שגיא: לא חתמתי ואני לא התכוונתי לחתום כי אם הייתי חותם, הרבה דברים לא הייתי יכול לעשות בהם שינויים.

משה שגיא: אני יושב ראש הוועדה ואם לא יהיה את הכסף, אני מודיע קבל עם ועולם, אם לא יהיה את הכסף למוכש"ר, אין תקציב.

משה שגיא: אני לא מביא את זה להצבעות.

משה שגיא: תודה רבה.

משה שגיא: הישיבה נעולה.