ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 990, 2018-03-08 13:18

משה גפני: אנחנו עוברים לדיון בנושא של נקודות זיכוי במס לסטודנטים שסיימו תואר.

מיקי רוזנטל: אני מבקש לקבל את הנוסח.

משה גפני: הוויכוח בעניין הזה של הסעיף הזה הוא האם אנחנו מאריכים את המועד כפי שהאוצר מבקש לשבע שנים, האם אנחנו בכלל מבטלים את זה, האם אנחנו הולכים לשנתיים או הולכים לשלוש שנים.

משה גפני: זה הדיון.

קריאה: או שש.

משה גפני: לא הייתה הצעה כזאת.

משה גפני: הייתה הצעה שלי לשנתיים, הייתה הצעה שלכם לשבע שנים.

מיקי רוזנטל: והייתה הצעה שלי לבטל את זה בכלל.

משה גפני: כן.

משה גפני: לא יבטלו.

משה גפני: אני מניח שלא יבטלו.

משה גפני: אני קיבלתי פנייה גם מנשיא המדינה.

משה גפני: אתמול המנכ"ל שלו דיבר אתי ואמר שהוא מבקש שלא נריב עם המל"ג ועם ה-ות"ת, שהם מבקשים לכבד את ההסכם עם האוצר כמות שהוא.

משה גפני: שבע שנים.

מיקי לוי: אין סיכוי.

בצלאל סמוטריץ': גם הסטודנטים חתומים על זה.

מיקי רוזנטל: לא יהיה.

בצלאל סמוטריץ': אתה פוגע בסטודנטים.

בצלאל סמוטריץ': אתה עושה פוליטיקה.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: זה לא פוגע בסטודנטים.

מיקי לוי: אתה פוגע באלה שסיימו ללמוד.

משה גפני: בצלאל, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

מיקי לוי: באלה שסיימו ללמוד.

מיקי לוי: מה זה שייך לסטודנטים?

מיקי רוזנטל: זאת נקודת זיכוי לאקדמאים.

מיקי רוזנטל: לא לסטודנטים.

משה גפני: מיקי, אני קורא לך לסדר.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: שבע לא יהיה.

משה גפני: מה שיהיה, יהיה שנתיים.

שאול מרידור: יש עוד מספרים.

שאול מרידור: אני מציע חמש.

מיקי רוזנטל: יש דברים שאנחנו לא מסכימים עליהם, אבל כאן אני לא מבין אותך.

מיקי רוזנטל: זאת פרורוגטיבה שלהם.

מיקי רוזנטל: למה לפגוע בהם?

מיקי רוזנטל: המצב הוא לא כזה שלמדינה קשה, צריך לחתוך בבשר החי.

מיקי רוזנטל: מה קרה?

בצלאל סמוטריץ': יש בהחלט משהו מקומם מאוד כאן, בצורת ההתנהלות של האוצר.

בצלאל סמוטריץ': האוצר הופך את המל"ג ואת הסטודנטים לבני ערובה בעניין הזה וזה אכן בעייתי.

בצלאל סמוטריץ': אבל עובדתית, נכון לרגע זה, יש הסכם שנחתם באצטלא של משרד החינוך עם המל"ג וה-ות"ת והתאחדות הסטודנטים שמעניק ככל הנראה הרבה מאוד דברים טובים להשכלה הגבוהה ולסטודנטים, לאותם אקדמאים שלומדים, שזה נכון שזה בתמורה.

בצלאל סמוטריץ': ואגב, בואו לא נגלגל עיניים כאן, כבר כמה וכמה שנים אין את ההטבות האלה של נקודות זיכוי.

מיקי לוי: זה לא נכון.

מיקי לוי: רק שנה אחת.

מיקי לוי: ב-2015 לא נגענו.

קריאה: חמש שנים.

מיקי לוי: ב-2015 זה לא הופיע.

מיקי לוי: תבדוק אותי.

מיקי לוי: אל תגלגלו עיניים.

מיקי לוי: זה לא הופיע בתקציב 2016.

קריאה: ב-2016 זה כן הופיע.

מיקי לוי: מי עשה את 2015-2016?

מיקי לוי: לא אני.

מיקי לוי: ב-2015 כשזה עבר בקריאה ראשונה, זה לא הופיע.

בצלאל סמוטריץ': כשאתה היית סגן שר אוצר, האריכו את ההחרגה.

מיקי לוי: חד משמעית אני אומר כן.

מיקי לוי: 39 מיליארד שקלים, 3.8 אחוזים גירעון, לא היה מהיכן להביא את הכסף.

מיקי לוי: אבל בתקציב 2015 שהוגש ועבר בקריאה ראשונה, זה לא הופיע.

מיקי לוי: אתה אומר שהם תופסים אותם בני ערובה.

מיקי לוי: אתה אומר.

קריאה: אבל אתה דחית את זה לשנתיים.

קריאה: לכן זה לא הופיע ב-2015.

בצלאל סמוטריץ': תקשיבו, כשאתה היית סגן שר אוצר דחית את זה לשנתיים ולכן ב-2015 זה לא הופיע, כיוון שמ-2014 נדחה ל-2015.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: זה הוחזר.

מיקי לוי: זה לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': זה לא הוחזר.

בצלאל סמוטריץ': המקור של נקודות הזיכוי האלה הוא לא לעזור אלא לעודד את ההשכלה הגבוהה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים לתמרץ אנשים ללכת ללמוד ולהוציא תואר כדי שיהיו לנו אנשים משכילים במשק.

בצלאל סמוטריץ': אומרים שמי שילך לעשות תואר, יקבל אחרי שהוא יסיים את התואר את הנקודות האלה.

בצלאל סמוטריץ': זה הרציונל .

בצלאל סמוטריץ': בסוף זה כן חלק מהתקציב שלה השכלה הגבוהה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא משהו כמו נקודות זיכוי למשפחות עם ילדים.

בצלאל סמוטריץ': המטרה היא לעודד אנשים להיכנס להשכלה הגבוהה ולעשות תואר.

קריאה: כאן מקור הטעות שלך.

בצלאל סמוטריץ': כך אני תופס את זה.

בצלאל סמוטריץ': כך אני מכיר את זה.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שאני טועה.

מיקי לוי: אתה אומר בני ערובה.

מיקי לוי: אתה אמרת.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהאוצר היה צריך לתת גם את התקציב הזה וגם את התקציב הזה.

רועי פולקמן: תמיד אפשר גם וגם אבל המציאות היא לא גם וגם.

מיקי לוי: אנחנו לא ביקשנו להגיד גם וגם.

מיקי לוי: ב-2015 זה לא הופיע בתקציב.

מיקי לוי: התקציב שעבר ב-2015 בקריאה ראשונה, זה לא הופיע בו.

מיקי לוי: תביא את שגית ותשאל אותה.

בצלאל סמוטריץ': כי ב-2014 דחית לשנתיים.

בצלאל סמוטריץ': כיוון שעכשיו ישבו על המדוכה כל מי שאחראי על ההשכלה הגבוהה ונאמנים עלי שרוצים בטובתה - - -

משה גפני: בסדר, אני לא מקיים את הדיון.

משה גפני: מה אתה מציע?

בצלאל סמוטריץ': אני אומר שאני חושב שצריך להיצמד לשבע כי זה הסיכום שחתמו עליו אנשים שזה תפקידם.

בצלאל סמוטריץ': מאחר ואתה מתנגד מאוד, בוא נלך על חמש.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': כי כל שנה שאתה מוריד, זה מוריד להם כסף.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה אומר שנתיים, אתה תרסק היום את ההשכלה הגבוהה.

מיקי רוזנטל: אין קשר בין הדברים.

רועי פולקמן: מה זה אין?

רועי פולקמן: זה אותו כסף.

מיקי רוזנטל: אתה רואה את העולם דרך כסף.

מיקי רוזנטל: אני לא רואה אותו דרך כסף.

רועי פולקמן: זאת ועדת הכספים.

משה גפני: רועי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

משה גפני: אנחנו לא מקיימים דיון על זה.

משה גפני: שכל אחד יציע את ההצעה שלו ונצביע.

מיקי רוזנטל: המדינה לא יכולה להגיד לאנשים שיעשו הרבה ילדים ואנחנו ניתן לכם הטבת מס ואחר כך יום אחד היא תגיד שהיא מבטלת את זה.

מיקי רוזנטל: עשו את זה בעבר עת המדינה לא יכלה לשלם קצבאות ילדים בהיקפים גדולים, היא צמצמה אבל היא לעולם לא ביטלה.

רועי פולקמן: אנחנו לא מבטלים.

משה גפני: מי זה אנחנו?

רועי פולקמן: הוא אמר שמבטלים.

רועי פולקמן: לא מבטלים.

מיקי רוזנטל: תגיד מה שאתה רוצה.

משה גפני: אני אעצור את הדיון.

משה גפני: מספיק.

מיקי רוזנטל: אנחנו כל הזמן מתווכחים בינינו וזה לוקח יותר זמן.

מיקי רוזנטל: אני אגיד, אתה תגיד, הוא יגיד.

רועי פולקמן: אני מתנצל.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך שבמהותה זאת קודם כל הטבת מס שנועדה גם לעודד אנשים לצאת להשכלה גבוהה אבל זה לא חלק מהעניין.

מיקי רוזנטל: דבר שני.

מיקי רוזנטל: זה הסכם שערורייתי.

מיקי רוזנטל: זה בדיוק העניין.

מיקי רוזנטל: לא שאלו את מי שהוא צד בהסכם, שאלו את אגודת הסטודנטים שבוודאי יש להם עניין בנושא.

משה גפני: מה אתה מציע?

מיקי לוי: עם כל הכבוד גפני, אתה קודם כל אומר שלא נקבע לממשלות הבאות.

מיקי לוי: אני לא יודע מי יהיה.

מיקי רוזנטל: זה הנימוק המרכזי.

משה גפני: מה אתה מציע?

משה גפני: אני עוד לא אמרתי כלום.

מיקי רוזנטל: אני אומר שקודם כל אי אפשר דקה אחת יותר משנתיים.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: כי אחר כך אתה יודע, ההוא עם השפעת.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא מזכירים אותו יותר כאן.

מיקי רוזנטל: תסביר לו, הוא לא מבין.

מיקי רוזנטל: שנתיים זה הגג.

מיקי רוזנטל: אם זה יותר משנתיים, אנחנו נתחיל להסתייג.

רועי פולקמן: זאת נראית לי ציוניות מצד האופוזיציה בדרך שהיא מציגה את זה.

רועי פולקמן: מדובר בהטבה.

רועי פולקמן: לא מבטלים אותה.

רועי פולקמן: הייתה החלטה שבמקום לתת אותה לכולם, אנחנו רוצים לשים פוקוס על צמצום פערים.

רועי פולקמן: נקודות הזיכוי האלה הן לכולם וצמצום הפערים הוא מתעדף את השכבות החלשות יותר.

רועי פולקמן: זאת תפיסת מדיניות לגיטימית.

רועי פולקמן: עם כל הכבוד, ברור שתמיד רוצים לתת יותר.

רועי פולקמן: מעצם טבען, ההטבות האלה שמגיעות לקבוצות החזקות יותר באוכלוסייה, תמיד טוב אם אפשר לתת כסף, ברור שאפשר לתת.

רועי פולקמן: באה המדינה ואומרת שהיא לא מבטלת, היא רוצה – אם אתם שואלים אתי – לתמיד שבמקום שיהיה שלוש, אולי מלכתחילה לא היה צריך את זה בכלל.

רועי פולקמן: ביקשו הסטודנטים לא לומד לתמיד, למה?

רועי פולקמן: כי בשבילם זה כלי למיקוח.

רועי פולקמן: מה קורה?

רועי פולקמן: מעשית, אני אומר לך, מוסרית, ברמה של האידיאולוגיה, גם אתם בתפיסת העולם כמו שאני מכיר אתכם, צריכים לבטל את הדבר הזה כי זאת הטבה שבסוף אפשר לחלק את הכסף הזה נכון יותר לשכבות יותר חלשות.

רועי פולקמן: אבל הסטודנטים אמרו אל תבטלו כי אם זה נבטל, עם זה אנחנו יודעים לבוא כל פעם אחת לכמה שנים לעימות עם האוצר ועם משרד החינוך ולקבל.

מיקי לוי: הסטודנטים האלה נשארים שבע שנים?

רועי פולקמן: לא.

בצלאל סמוטריץ': להפך.

רועי פולקמן: יבואו הסטודנטים בעוד כמה שנים, נגיד חמש שנים, ויאמרו שיש בעיה חמורה מאוד של ספריות והם רוצים 20 מיליון שקלים לספריות במוסדות, במכללות.

רועי פולקמן: זה כלי שבאים ומנהלים דיון לתעדף למטרות.

רועי פולקמן: ישבו משרד החינוך, מל"ג, התאחדות הסטודנטים, חברי כנסת.

רועי פולקמן: לכן האמירה הצדקנית, חברים, די.

רועי פולקמן: אם אתם שואלים אותי, בואו נפטור את כולם ממס.

רועי פולקמן: אנחנו רוצים שזה יגיע למעונות סטודנטים, לתחבורה ציבורית, למלגות לסטודנטים.

מיקי לוי: יש עודף תקציבי אדיר שלא היה מאז ומעולם.

מיקי לוי: תתעדף את זה.

רועי פולקמן: מתעדפים אבל צריך לעשות שינוי מדיניות ולא רק תוספות.

רועי פולקמן: אנחנו חושבים שהשנתיים האלה זה פחות יעיל לצמצום פערים ואנחנו חושבים שצריך להעביר את הכסף יותר לצמצום פערים.

רועי פולקמן: גפני, אני פונה אליך בעניין הזה.

רועי פולקמן: הטיעון העקרוני, יש לו הצדקה וכשבאים כל הגורמים, כולל הנציגים, זאת לא מציאות רגילה שמגיעות לכאן כל מיני קבוצות ואומרות שזה עושה להן עוול.

רועי פולקמן: זה לא עושה עוול, זה לא פוגע באף סטודנט.

רועי פולקמן: זה ויכוח שיש כאן פוליטיקה של תקציב.

רועי פולקמן: זה לא פוגע באף אחד.

רועי פולקמן: בבקשה, בוא נכריע.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להביע את דעתו?

משה גפני: אני לא פותח דיון.

קריאה: אבל הם טועים בפרטים.

משה גפני: אז הם טועים.

משה גפני: לא חשוב, שיצביעו לפי הטעות בפרטים.

משה גפני: אני מבקש לדעת מחברי הוועדה מה העמדה של כל אחד.

רועי פולקמן: נגייס את הקואליציה.

משה גפני: איזו קואליציה?

משה גפני: יש כאן דיון.

רועי פולקמן: אמרת שלא יהיה דיון.

משה גפני: יש כאן דיון שאנחנו צריכים להחליט מה.

משה גפני: האם אנחנו מדברים על שבע שנים, על חמש שנים, על שלוש שנים, על שנתיים.

30696: יושב ראש התאחדות הסטודנטים הארצית.

30696: שלום לכולם.

30696: חבר הכנסת רוזנטל, בעקבות מה שאמרת.

30696: בסופו של דבר אני חושב שהמסגרת של הדיון כאן לא ברורה וחשוב מאוד להבהיר אותה.

30696: הוויכוח שאתם מנהלים, בסופו של דבר אין לו קשר לתפיסות העולם שלכם.

30696: אם אתם רוצים כמוני, עיני, שמי שיגיע להשכלה הגבוהה אלה אוכלוסיות שהיום לא מגיעות, אז צריך לחזק את האוכלוסיות שלא מגיעות.

30696: הטבת המס הזאת, חשוב להגיד, אף אחד לא דיבר על זה בשלושת הדיונים שהיו כאן, יש תת ניצול אדיר של ההטבה הזאת מכיוון שרובם לא מצליחים לממש אותה.

30696: הנתון מדבר על פחות מ-50 אחוזים.

30696: אז מה קורה?

30696: בסוף האוצר שיושב כאן, וכביכול כולנו לא מסכימים אתו, כל הכסף יישאר אצלו.

30696: במקום להשאיר את הכסף באוצר - - -

משה גפני: לא מנצלים את כל הכסף הזה?

30696: לא מנצלים אותו בכלל.

משה גפני: אז למה הסכום הוא 120 מיליון שקלים?

30696: אני לא אחראי על תת ניצול.

משה גפני: אתה לא אחראי על כלום.

30696: אני אומר שאני רוצה שהכסף יגיע למקום הנכון.

30696: אם החברה הישראלית חשובה לנו, בואו נעזור לאוכלוסיות להגיע להשכלה גבוהה ולא למי שסיים תואר.

30696: אין בזה שום הגיון.

משה גפני: תדעו שאנחנו מדברים על מציאות בה כל הנתונים האלה הם נתונים שאסור לנו להסכים להם.

משה גפני: לפי דעתי אסור לנו להסכים ואני אומר את זה גם לך, רועי.

משה גפני: בסדר, איך שאתם רוצים.

משה גפני: נצביע ונחליט לפי העניין.

30696: יושב כאן לידי אדם עם תואר ראשון שאומר שהוא לא ידע שיש דבר כזה.

משה גפני: אתה לא יכול להתערב יותר.

קריאה: ההטבה הזאת לא עובדת.

משה גפני: אני במקומך הייתי יושב קצת מהצד.

30696: למה?

30696: אני גאה בזה שמסיטים את התקציבים למקום הנכון.

משה גפני: אני בדרך להציע הצעה.

משה גפני: נמצאים כאן אנשים שמדברים על העניין הזה והם לא קשורים לנושא של ההפחתה הזאת, של הארכת המועד וכולי.

משה גפני: עם כל הכבוד, לא ה-ות"ת קשור לעניין הזה, לא התאחדות הסטודנטים קשורה לעניין הזה, לא הסטודנטים עצמם.

משה גפני: אנחנו מדברים על מי שיוצא לעבודה.

משה גפני: אנחנו מדברים על נקודות זיכוי.

משה גפני: בשבוע שעבר העלינו נקודות זיכוי גם לגברים והפכנו את נקודות הזיכוי להוראות קבע כדי לעודד אנשים לצאת לעבודה ואנחנו רוצים לעודד את הסטודנטים לצאת לעבודה.

משה גפני: המציאות הזאת גורמת לכך שלקחו את כל הגורמים האלה שקשורים לזה בקשר שאין לו קשר ישיר בכלל אלא הם כאילו נמצאים בתוך העניין ואמרו להם שייתנו להם הטבות, כפי שאמרתי קודם, הטבות לא משמעותיות.

משה גפני: לא מוכנים לצבוע את זה.

משה גפני: הם אומרים שייתנו להם הטבות ולכן הם יסכימו לדחות את ההטבה הזאת לשבע שנים.

משה גפני: לשבע שנים.

משה גפני: שיבטלו את זה.

משה גפני: למה צריך בכלל את נקודת הזיכוי.

משה גפני: לא צריך לתת.

רועי פולקמן: זה כלי למשא ומתן.

משה גפני: נכון.

משה גפני: הכול כלי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מציע שנצביע על שלוש שנים.

משה גפני: אתם לא רוצים, בסדר, בסוף ייפול מה שאין.

משה גפני: לא יהיו לנו שנתיים.

שאול מרידור: אנחנו מבקשים שזה יהיה יותר משלוש שנים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אני מציע שיהיו שלוש שנים.

משה גפני: אם לא יהיו שלוש שנים, תהיה בעיה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להציע הצעה.

בצלאל סמוטריץ': נכון לרגע זה המצב שההסכם שחתום עם המל"ג-ות"ת והסטודנטים, הוא מדורג באופן שכל שנה - - -

מיקי לוי: אבל הם לא קובעים.

בצלאל סמוטריץ': רק רגע.

בצלאל סמוטריץ': תקשיב להצעה.

מיקי רוזנטל: הוא יקשור אתכם עד 2019, אז יהיה לו כתב אישום.

מיקי רוזנטל: עד אז אתם מחובקים אתו.

מיקי רוזנטל: מה הקשר?

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, ודאי שיש קשר מכיוון שהסטודנטים מייצגים את אלה שמעוד שנה הם אלה שאמורים לקבל את נקודות הזיכוי האלה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להציע שהאוצר יתחייב שלמרות ההסכם שנחתם, הוא הסכם מדורג.

בצלאל סמוטריץ': אם אנחנו נוריד את זה לחמש שנים, את השנתיים שבין החמש לשבע, האוצר לא יוריד את הכסף.

משה גפני: הצעת את זה.

מיקי רוזנטל: אנחנו מקבלים את הפשרה.

בצלאל סמוטריץ': האוצר יסכים שהוא לא יוריד את השנתיים - - -

מיקי רוזנטל: אנחנו מקבלים את זה.

רועי פולקמן: שהוא לא מקזז.

מיקי לוי: זאת העמדה שלך.

רועי פולקמן: הוא אומר חמש שנים אבל לא מקזזים לשבע שנים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נוריד לחמש שנים אבל בתנאי שהאוצר כאן יתחייב שאת השנתיים האלה הוא לא מקזז למל"ג-ות"ת ולסטודנטים למרות שזה מה שכתוב בהסכם, אלא הוא ייתן להם את כל מה שהוא התחייב.

משה גפני: אתם לא יכולים לקחת את זה לפרק זמן כל כך ארוך.

משה גפני: אני גם קיבלתי הסכמות האוצר.

משה גפני: אם אתם רוצים, אני אומר גם את השם.

משה גפני: אני מציע שלוש שנים.

משה גפני: שלוש שנים זה הרבה זמן.

משה גפני: שלוש שנים זה עד הממשלה הבאה ואתם יכולים להביא אחר כך, כמו שהבאתם אצלי, הבאתם כבר פעם אחת דחייה של שנה ועכשיו תהיה דחייה של שלוש שנים.

משה גפני: יהיה לכם מספיק זמן.

מיקי לוי: לעומת זאת אתה רוצה לחייב את כל הממשלות עד שנת ה-100 למדינה.

בצלאל סמוטריץ': אבל הוא חייב אותן בהסכם שהוא חתם עם מל"ג-ות"ת.

בצלאל סמוטריץ': שם עושים תכנון ארוך טווח.

בצלאל סמוטריץ': אתה חייב במערכת ההשכלה תכנון ארוך טווח.

מיקי לוי: בגלל שגפני אמר שלוש שנים, אני נוטה להסכים.

בצלאל סמוטריץ': אנשי האוצר, מה אתם אומרים אל ההצעה?

משה גפני: הם רוצים לבטל את הכול.

שאול מרידור: אם זה יוסכם, נלך על זה.

משה גפני: על חמש?

שאול מרידור: אם יהיה חמש.

משה גפני: לא.

בצלאל סמוטריץ': גפני, אני לא מבין אותך.

בצלאל סמוטריץ': אתה מגדיל את העוגה.

בצלאל סמוטריץ': בהצעה שלי אתה מגדיל את העוגה.

בצלאל סמוטריץ': זאת לא שמיכה קצרה.

משה גפני: לא יהיה חמש.

בצלאל סמוטריץ': בהצעה שלי אנחנו מגדילים את כל העוגה.

משה גפני: על ארבע שנים תסכימו?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אני מתחיל עם ההסתייגויות.

בצלאל סמוטריץ': תעשו הסתייגויות.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מאיים עלי.

בצלאל סמוטריץ': ייקח עוד שעה.

משה גפני: אני לא מבין את ההתעקשות הזאת.

מיקי לוי: זה לא בסדר.

מיקי לוי: זה לא יפה.

מיקי לוי: זה לא מתנהל כמו שצריך.

משה גפני: כמה אתם אומרים?

מיקי לוי: אתה אמרת שלוש ואני מכבד את מה שאמרת.

משה גפני: מי בעד שלוש שנים?

בצלאל סמוטריץ': התייעצות סיעתית.

מיקי רוזנטל: אי אפשר באמצע התייעצות סיעתית.

מיקי רוזנטל: אין דבר כזה.

מיקי רוזנטל: זה לא בתקנון.

מיקי לוי: אני מבקש חוות דעת משפטית.

דוד ביטן: יש לנו רוב.

דוד ביטן: מה זה משנה?

דוד ביטן: אתה נגד הקואליציה?

משה גפני: התקיים כאן דיון.

משה גפני: הם מחליטים שבע שנים?

משה גפני: זה לא נגד הקואליציה.

משה גפני: לא הקואליציה החליטה.

משה גפני: אין מקום שאתה לא שם את ידך.

משה גפני: במוכר שאינו רשמי רציתי לראות אותך נלחם כך.

משה גפני: בסדר, לא חשוב.

בצלאל סמוטריץ': לא נלחמתי?

משה גפני: אמרתי שלא?

משה גפני: שלחת לי מכתבים.

משה גפני: ועוד איך נלחמת.

משה גפני: אני רוצה לומר לחברים.

משה גפני: בדיון היה מדובר על שנתיים.

משה גפני: אמרו כולם את דעתם, ואני הבנתי שבסופו של דבר אנחנו נסכים על שלוש שנים.

משה גפני: פתאום התברר לי שלא מסכימים גם על שלוש שנים.

משה גפני: הצעתי ארבע שנים ואמרת לי כן ובתנאי שלא יקוזז מהמוסדות להשכלה גבוהה.

שאול מרידור: בסדר.

משה גפני: מי בעד אישור ארבע שנים?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – 5 ההצעה לארבע שנים נתקבלה.

מיקי לוי: אני נמנע.

משה גפני: הסכמנו שהוא יימנע.

משה גפני: זה עבר לארבע שנים.

משה גפני: שאול, אני מודה לך.

שגית אפיק: האופוזיציה, אתם הסרתם את ההסתייגויות שלכם לנקודות זיכוי לאקדמאים?

מיקי רוזנטל: כן.

משה גפני: אנחנו עוברים לפרק ג' (מסים).