ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 598, 2018-04-24 12:00

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 24 באפריל 2018, ט' באייר התשע"ח, הנושא על סדר היום: הצעת חוק הספורט (תיקון - פטור מביטוח לעוסקים בספורט עממי), התשע"ח-2017, של חבר הכנסת יואל רזבוזוב וקבוצת חברי כנסת.

יעקב מרגי: המשרד זה משרד התרבות והספורט.

יעקב מרגי: מאחר ואתם לא מרכז ההסברה, אני לא אתחשבן איתכם.

יעקב מרגי: הבאתי את החוק בזכות יואל רזבוזוב.

דודו מלכא: אנחנו איתו כל הזמן.

יעקב מרגי: משרד התרבות, שעושה כנסים - -

דודו מלכא: אנחנו מהזה של הספורט.

יואל רזבוזוב: מאגף אחר.

יעקב מרגי: יואל, אתה רוצה לומר לנו כמה מילים על החוק?

יואל רזבוזוב: קודם כל, תודה על הדיון הזה, זה לא מובן מאליו בפגרה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת מרגי, יושב-ראש הוועדה, מבין את החשיבות.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו מצליחים להעביר את זה כבר במושב הקיץ, זה יחול כבר מספטמבר והרבה מהאזרחים שאוהבים ספורט יוכלו לעסוק בספורט.

יואל רזבוזוב: הרעיון של התיקון לחוק הוא לעודד פעילות ספורטיבית שהיא לא בהכרח מקצוענית.

יואל רזבוזוב: יש כמה הסתייגויות לגבי עממי, חובבני, ספורט שעבורו לא מקבלים שכר, ספורט שאנשים עושים מעל גילאי 18 בשביל עצמם, בשביל הבריאות והנפש.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה בסופו של דבר יחסוך כסף למדינה.

יואל רזבוזוב: ככל שיותר אנשים יעסקו בספורט, כך המדינה תחסוך כסף במערכת הבריאות ובעוד מקומות.

יואל רזבוזוב: המטרה של החוק, כמו שאמרתי, היא לעודד אנשים, למנוע כפל ביטוחים.

יואל רזבוזוב: יש אנשים שהם חובבנים, שהם עושים ספורט בשביל עצמם פעם, פעמיים בשבוע, שלוש פעמים בשבוע, סטודנטים שהם מבוטחים גם באוניברסיטה, יש להם ביטוח תאונות אישיות אבל מכריחים אותם לבטח את עצמם עוד פעם.

יואל רזבוזוב: גם הם עושים ספורט לא בשביל שכר אלא בשביל עצמם.

יואל רזבוזוב: גם אלה שמשחקים בליגות נמוכות, אלה שמקבלים עד שכר המינימום, שמקבלים 1,000, 2,000 ש"ח לחודש, נאלצים לשלם ביטוח.

יואל רזבוזוב: אני שמעתי על סכום של 4,000 שקל בשנה, שזה מה שחברות הביטוח דורשות.

יואל רזבוזוב: הם גם מבוטחים במקומות אחרים.

יואל רזבוזוב: הם גם עובדים, כי הם צריכים פרנסה, להתפרנס ממשהו.

יואל רזבוזוב: הם עובדים במקומות עבודה מסודרים.

יואל רזבוזוב: שם ישנם ביטוחים.

יואל רזבוזוב: לחלק יש במשפחה.

יואל רזבוזוב: אשתי מורה, אז יש לנו משהו מהסתדרות המורים וכל מיני.

יואל רזבוזוב: לכל אחד יש את הביטוחים משלו.

יואל רזבוזוב: הרבה פעמים אנחנו מגיעים לכפל ביטוחים ברור.

יואל רזבוזוב: יש לי פה את הפוליסות של ביטוח תאונות אישיות על פי חוק הספורט.

יואל רזבוזוב: זה הרבה הרבה פחות מכסה מאשר ביטוחים פרטיים שאנשים עושים או ועדים בעבודה מסודרת.

יואל רזבוזוב: יש פה ושם כמה הסתייגויות, כמה תיקונים.

יעקב מרגי: אבל הוא בכל מקרה מבוטח במסגרת אחת כלשהי, לא?

יואל רזבוזוב: הוא מבוטח.

יואל רזבוזוב: עוד פעם, כל האנשים במדינת ישראל מבוטחים על ידי ביטוח לאומי.

יואל רזבוזוב: שתיים, לכולם יש קופת חולים.

יואל רזבוזוב: אם מישהו נפצע, לא כולם רצים ישר לתבוע.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, בחלק מהמקרים אנשים צריכים להציג ביטוח, קיום ביטוחי.

יואל רזבוזוב: בחלק מהמקומות שהם עושים פעמיים בשבוע ספורט הם לא יהיו מחויבים בביטוח.

יואל רזבוזוב: הרי בסופו של דבר אם יש מכשול של 3,000,4,000 שקל בשנה, אנשים פשוט מעדיפים לא לשחק בשום מסגרת.

יעקב מרגי: כשאתה אומר ספורט עממי, זה בתוך מסגרת מסוימת?

יואל רזבוזוב: מסגרת מסוימת.

יואל רזבוזוב: לדוגמה, מישהו משחק טניס פעם בשבוע באיזו שהיא ליגה.

יואל רזבוזוב: הוא משחק טניס.

יואל רזבוזוב: באים אליו, מחייבים אותו לשלם 4,000 שקל בשנה.

יואל רזבוזוב: הוא פעם בשבוע.

יואל רזבוזוב: יכול להיות שהבן אדם בכלל מבוטח מהעבודה.

יואל רזבוזוב: גם אם הוא לא מבוטח וחס וחלילה קורה משהו, אז יש קופת חולים.

יואל רזבוזוב: יש מספיק מסגרות היום שמבטחות אותו, הוא לא צריך את הביטוח הזה.

יעקב מרגי: משרד התרבות, אתם רוצים לדבר?

30686: תודה אדוני היושב-ראש.

30686: העמדה של משרד התרבות והספורט היא לתמוך, יחד עם זאת יש כמה נקודות שאנחנו כן רוצים להעלות.

30686: אמרנו אותן בפני ועדת שרים לחקיקה, אנחנו נגיד אותן גם כאן.

30686: אנחנו חושבים שצריך לקבוע, לתת במסגרת התיקון אפשרות לספורטאי לבטח את עצמו, שהוא יוכל להחליט אם הוא רוצה שהאיגוד או ההתאחדות יבטחו אותו או שהוא רוצה לבטח את עצמו.

מירב ישראלי: שזה תיקון שמוצע בהצעת החוק.

קריאה: רשאי.

30686: כן.

יעקב מרגי: עם רשאי אין לה בעיה.

30686: נכון.

30686: עכשיו, במקום שבו הספורטאי בחר לבטח את עצמו, אנחנו רוצים לקבוע חובה על האגודה לוודא שאכן הביטוח שהוא מציג לה עולה בקנה אחד עם התקנות שקיימות היום לגבי חובות הביטוח שקובעות סכומים מזעריים.

30686: אנחנו רוצים לקבוע חובה על האגודה לוודא לפני כל תחרות שהביטוח עדיין בתוקף.

דודו מלכא: לא כל תחרות.

30686: אז?

דודו מלכא: פעם בשנתיים.

30686: בתחילת עונה?

דודו מלכא: כן.

30686: בסדר.

30686: דבר נוסף שבטח נדבר עליו בהמשך – דודו, אולי תרצה להתייחס – זה שסעיף 1(2) בנוסח מיותר, משום שממילא חובת הביטוח חלה על מי שלא עוסק בספורט עממי אלא עוסק בספורט תחרותי ורשום באיגוד או בהתאחדות.

מירב ישראלי: רק שאני אבין, אין מסגרות שהאיגודים מארגנים ומשתתפים בהם ספורטאים חובבנים?

מירב ישראלי: אין דבר כזה?

יואל רזבוזוב: רוב הספורטאים הם חובבנים.

דודו מלכא: זו דוגמה טובה מה שנתת.

דודו מלכא: אנחנו רוצים לעשות אבחנה בין ספורטאים שרשומים באיגוד לספורטאים שאינם רשומים.

דודו מלכא: מאוד יכול להיות שאיגוד האתלטיקה ירצה לארגן תחרות עממית, שזה גם הוגדר בבדיקות רפואיות.

דודו מלכא: החובה שלו היא לגבי הספורטאים שרשומים אצלו באיגוד.

דודו מלכא: אם פלוני אלמוני מזדמן לתחרות הזאת, הוא יכול להצהיר איזו שהיא הצהרה, אין לנו בעיה עם זה.

דודו מלכא: אנחנו בכלל לא רוצים לעסוק באוכלוסייה הזאת, אנחנו רוצים לעסוק אך ורק ב-130,000 ספורטאים שרשומים באיגודי הספורט.

יואל רזבוזוב: מישהו בן 25 משחק טניס.

יואל רזבוזוב: הוא לא מקבל שכר.

יואל רזבוזוב: הוא עושה את זה פעם בשבוע.

יואל רזבוזוב: הוא עוזר לאיזו קבוצה בליגה.

יואל רזבוזוב: יכול להיות גם פעם בחודש.

דודו מלכא: אם הוא רשום באיגוד, הוא צריך שיהיה לו ביטוח.

דודו מלכא: גם אם הוא יביא ביטוח מעצמו שהוא עשה ברמה האישית, אין לנו בעיה עם זה, אנחנו מסכימים.

דודו מלכא: רק מה שמירב אמרה זה שמיותר להתייחס לאלה שלא רשומים באיגודים.

דודו מלכא: מי שלא רשום – אין צורך.

יעקב מרגי: לא, הוא אומר לך שייתכן מאוד שבאיזו ליגה נמוכה שאין לו מזה שכר מי יודע מה, אם בכלל, אתה מחייב אותו בביטוח של 4,000.

יעקב מרגי: הוא אומר לך: אני חי עם זה טוב שיש ביטוח בריאות ממלכתי, שזה במקרה הכי נמוך.

יעקב מרגי: אם הוא תלמיד – ביטוח תאונות, זה הפטור שהוא רוצה להעניק לו.

יעקב מרגי: השאלה אם אתם שם או לא שם.

יעקב מרגי: בליגה הנמוכה הוא רשום כחבר.

דודו מלכא: אין לנו מחלוקת על זה.

דודו מלכא: בסדר, הוא יכול להביא את הביטוח משל עצמו.

יעקב מרגי: הוא לא מביא לך שום ביטוח.

יואל רזבוזוב: סעיף (2) אומר: מי שלא מקבל שכר לא מחויב.

דודו מלכא: אנחנו חושבים שכל מי שרשום באיגוד.

דודו מלכא: קשה לנו לדעת אם הוא מתאמן פעם אחת, 5 פעמים או 10 פעמים.

דודו מלכא: ההגדרה היא מאוד clear-cut, מה שנקרא, מאוד דיכוטומית, כן או לא.

דודו מלכא: אם הוא רשום באיגוד – חייב, לא רשום –לא חייב.

יואל רזבוזוב: אז הוא לא יכול לשחק.

דודו מלכא: היום כל אחד מחויב על פי האגודה שלו.

דודו מלכא: ההצעה שלך היא טובה, כיוון שאז אנחנו מאפשרים לאותו ספורטאי לא לעשות גם דרך האיגוד או האגודה - -

יעקב מרגי: זה הקטע של כפל ביטוחי.

דודו מלכא: הסכמנו.

יעקב מרגי: הסכמתם.

יעקב מרגי: פטור מביטוח - -

דודו מלכא: לא.

יעקב מרגי: אם הוא רשום באיגוד, בענף כלשהו, אתם תחייבו ביטוח.

דודו מלכא: נכון מאוד.

יעקב מרגי: גם כדי שכדור הפינג-פונג לא ייכנס לבית.

דודו מלכא: חד וחלק.

דודו מלכא: לא רוצים לפטור אותו

אמיר נבון: היום ספורטאים שרשומים באיגוד, למשל קטינים - אני מכיר את זה מהכדורגל - שיש להם ביטוח - -

מירב ישראלי: יש פטורים היום.

אמיר נבון: זה אחד מהפטורים.

מירב ישראלי: לא, הוא רוצה להוסיף פטור נוסף.

דודו מלכא: זה לא פה.

דודו מלכא: כבר עשינו את זה.

יעקב מרגי: זה נכלל בכפל ביטוחי.

יעקב מרגי: אם הוא קטין, הוא כבר מבוטח.

יעקב מרגי: זה נכלל בכפל ביטוחי.

יעקב מרגי: אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: אני הבנתי את הקושי.

דודו מלכא: אני רוצה רגע להוסיף רקע.

יואל רזבוזוב: יש לנו פה סעיף שהעברנו בכנסת הזאת.

יעקב מרגי: בחוק הקודם?

יואל רזבוזוב: כן, שספורטאים המשתתפים בפעילות ספורט שמעסיק מארגן או תומך בה כפעילות נלווית לעבודה, ומבוטחים על פי פרק ה' לחוק ביטוח לאומי – הם פטורים.

יואל רזבוזוב: אנחנו הכנסנו קבוצה מסוימת.

יעקב מרגי: אבל זה מקומות עבודה.

יעקב מרגי: במקומות עבודה עומדת לו האפשרות של תאונת עבודה.

אבי לוי: מה שהוא התכוון - -

יעקב מרגי: זה בדיוק זה.

יעקב מרגי: זו הסיבה שנתנו פטור, שלא יהיה כפל ביטוחי.

אבי לוי: מי שמקבל מעל שכר מינימום עובר להיות, לפי החוק הזה - -

יעקב מרגי: ביטוח לאומי.

אבי לוי: גם אם הוא רשום באיגוד.

מירב ישראלי: זה כבר קיים.

מירב ישראלי: גם אם הוא רשום באיגוד, משחק בליגה ג' הכי הכי נמוכה והקבוצה החליטה לתת לו 5,000 שקל בחודש או 6,000 שקל, הוא פטור מביטוח לפי החוק.

מירב ישראלי: הוא חובבני.

יעקב מרגי: אבל הוא מבוטח.

אבי לוי: אם איתו בקבוצה משחק שחקן שלא מקבל כסף, שלא רוצה לקבל שכר, מחייבים אותו לעשות ביטוח שעולה לו כמעט 4,000 שקל.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: יש פה איזה מצב - -

דודו מלכא: אני רוצה רגע לתת איזה שהוא תיאור מצב, יותר קל יהיה לנו.

דודו מלכא: הרי עד לפני התיקון האחרון של חבר הכנסת רזבוזוב ומיקי זוהר - היינו פה לפני כשנה - היו מחייבים את כל המערכת, את כל ה-130,000.

יעקב מרגי: בביטוח, לא משנה אם הוא מבוטח או לא מבוטח.

דודו מלכא: לא משנה בית ספר, לא בית ספר, ביטוח, לא ביטוח.

דודו מלכא: באנו והסדרנו את זה.

דודו מלכא: מה שעכשיו חבר הכנסת רזבוזוב רוצה להוסיף זה עוד נדבך של אי כפילות, זה הכל.

דודו מלכא: עם זה אין לנו בעיה.

יעקב מרגי: השאלה היא כזו: האם יש מציאות מסוימת - גם יואל בקטע הזה שהוא לא רוצה כפל, הוא יזם שלא יהיה כפל ביטוחי - שמשחק או מתאמן בפעילות ספורט עממי יהיה מחויב בביטוח כשהוא לא עובד, כשהוא לא תלמיד?

דודו מלכא: ההגדרה הזאת של ספורט עממי - אנחנו לא מטפלים בה.

יעקב מרגי: אתה לא מכיר אותה.

דודו מלכא: היא בקטגוריה של פעילות שכל אחד עושה בזמנו החופשי.

דודו מלכא: זה בסדר.

דודו מלכא: ברגע שהוא תחת מערכת מאוגדת, מסודרת, כמו איגוד, מבחינתנו אם הוא מתאמן פעם בשבוע או 5 פעמים זה היינו הך.

יעקב מרגי: יפה, אני מבין אותך.

יעקב מרגי: השאלה שנשאלת היא כזו: האם מבחינת

יעקב מרגי: כם כיסוי של ביטוח בריאות ממלכתי, ביטוח תאונות במקרה של קטין בבית ספר, ביטוח של תאונת עבודה, ביטוח לאומי, מכסה?

דודו מלכא: ההגדרות כאן של הביטוח הן מאוד מינימליסטיות.

דודו מלכא: ההגדרה כאן היא מאוד מינימליסטית, עד כדי כך שכמעט ידוע לנו שכל אלה שמבטחים מבטחים מעל מה שכתוב פה.

דודו מלכא: אפילו היה לנו דיון עם שוק ההון, עם הממונה על הביטוח.

דודו מלכא: הוא לא הסכים להתערב ולא הסכים לשנות את ההגדרות.

דודו מלכא: חשבנו שצריך להעלות אותן.

דודו מלכא: כיוון שהמינימום הזה הוא ממש מינימום הכרחי, אנחנו לא רואים שום צורך להוריד אותו.

אבי לוי: אני חייב להמשיך את הדברים של דודו על תמונת המצב.

אבי לוי: לפני החלת החוק, בקרב התלמידים והילדים היו 200,000 ספורטאים, או 100,000 ספורטאים – במסגרת ההתאחדות לכדורגל היו 50,000 ספורטאים - שמרכזי הפועל או מכבי המרכזיים היו עושים ביטוח לכולם.

אבי לוי: כשהיו 40,000 ילדים, שחקנים באים לחברת ביטוח, חברת הביטוח הייתה גובה 200 שקל מילד.

אבי לוי: ברגע שהחוק יצא הילדים יצאו מהסיפור, נשארו רק הבוגרים, נשארו 7,000 שחקנים.

אמיר נבון: הבוגרים הלא מקצוענים.

אבי לוי: הבוגרים הלא מקצועניים שמשחקים בכייף שלהם.

אבי לוי: ואז לחברת ביטוח נשאר לבטח 5,000 איש במקום 100,000 איש.

אבי לוי: היא רוצה להמשיך להרוויח את הכסף שהיא הרוויחה.

יעקב מרגי: היא העלתה את הפוליסה?

אבי לוי: אם שחקן רוצה לשחק כדורגל בבאר שבע, בדימונה, בליגה ב' או בליגה ג', כשהוא בא להתאמן פעם בשבוע וביום שישי-שבת הוא משחק, הוא יודע להיות אחראי על עצמו.

אבי לוי: הוא יודע שהוא חובבן, הוא יודע שהוא לא בא בשביל להתפרנס מזה.

אבי לוי: הוא עובד בחברת חשמל, הוא שוטר.

יעקב מרגי: כן, אבל הוא לא רוצה לדפוק לעצמו את הרצועה הצולבת או הקרסול לכל החיים.

אבי לוי: כשאני רוצה להירשם לריצת מרתון, נותנים לי לחתום על מסמך שאני אחראי על עצמי.

יעקב מרגי: זה כן.

אבי לוי: אני רץ 10 פעמים בשנה במרוצים כאלה.

אבי לוי: אם אני בא לשחק כדורגל, אני יודע שאני אחראי.

יעקב מרגי: אז אתה מבחינתך מתחבר לרציונל של החוק.

יעקב מרגי: אתה אומר: אם מתאמן יבקש פטור, נאפשר לו, אלא אם כן הוא לא חבר באיגוד.

אבי לוי: מה קורה בחברת ביטוח?

אבי לוי: אם היא ביטחה 5,000 שחקני כדורגל אבל יש לה 50 מקרים של תביעות, בשנה הבאה היא מעלה את הפרמיה גם על כאלה שלא נפצעו בכלל.

יעקב מרגי: ברור.

אבי לוי: אם זה הופך להיות שכל אחד פרטי יכול לבטח את עצמו, אז זה יהיה כמו במכוניות, שאם אני עוד לא עשיתי תאונות ולא נפגעתי אף פעם, תמיד חברת הביטוח תיקח ממני את הפרמיה הכי נמוכה.

אבי לוי: אם אני אבוא כשחקן כאשר אני אחרי ניתוחים, אז היא תגיד לי: אתה ברמת סיכון יותר גבוהה.

אבי לוי: כמה שזה ספורט שהוא תחת האיגודים, עדיין זה ספורט חובבני.

יעקב מרגי: יש פה את משרד האוצר?

יעקב מרגי: יש לכם מה לומר?

חדוה קולפניצקי: אגף שוק ההון.

חדוה קולפניצקי: אנחנו לא יזמנו את החוק.

יעקב מרגי: מה דעתכם על החוק?

יעקב מרגי: אני יודע שאת לא יזמת את החוק.

יעקב מרגי: אני חתום על החוק.

חדוה קולפניצקי: אנחנו לא יזמנו גם את חובת הביטוח.

חדוה קולפניצקי: אנחנו לא רואים לנכון לחייב מבוטחים בביטוח חובה, זה גורם להרבה בעיות.

חדוה קולפניצקי: אנחנו גם לא תומכים בכפל ביטוח, כי זה פיצוי ופיצוי.

יעקב מרגי: זה לא פיצוי ופיצוי, כי חברות הביטוח כיסו את עצמן.

יעקב מרגי: הם חוקרים, הם שואלים אם תבעת במסגרת כזו או אחרת.

חדוה קולפניצקי: אבל מקבלים סכום פיצוי.

חדוה קולפניצקי: אם נקבע שעמדת בהגדרת מקרה הביטוח, אתה תקבל את סכום הפיצוי גם מכאן וגם מכאן, ובלבד שעמדת בהגדרת תנאי הביטוח.

חדוה קולפניצקי: אנחנו תומכים בחוק.

חדוה קולפניצקי: אנחנו לא רואים לנכון לחייב מבוטחים בחובת ביטוח.

אבי לוי: אני רוצה רק להמשיך, להגיד לך מה קורה כרגע, תמונת מצב.

אבי לוי: מה שקרה היום זה שבאים ראשי הקבוצות, מחייבים להציג לנו, להתאחדות לכדורגל, לפני תחילת העונה חובת ביטוח.

אבי לוי: אז מה עושים?

אבי לוי: יש לנו הצהרה שאומרת: אם אתה משלם מעל 5,000 שקל, מעל סכום המינימום לשחקנים שלך, אתה פטור מביטוח.

אבי לוי: תחתום לנו שזה מה שאתה משלם להם, אנחנו לא בודקים מה כל אחד מקבל.

אבי לוי: הם חותמים, או שהם הולכים לעשות ביטוח.

אבי לוי: הוא צריך לבטח 20 שחקנים.

אבי לוי: אם הוא מגיע לחברת הביטוח דרך מרכז הפועל, מוציאים ממנו 80,000 או 100,000 שקל, שזה לא התקציב השנתי שלו לקיים את הפעילות.

אבי לוי: מה הם עושים?

אבי לוי: לפעמים הם חותמים שכולם מקבלים 5,000 שקל ושכל אחד ישבור את הראש.

אבי לוי: מה שקורה עם החוק זה שלילדים, לנוער ולהורים זה עזר בצורה מאוד מאוד טובה, פתאום משפחה שיש לה שלושה ילדים שמשחקים כדורגל או ספורט אחר פטורה מתשלומי הביטוח שהיו לה בעבר.

אבי לוי: הספורטאים המבוגרים שהם לא מקצועניים - - הרי בליגת העל ובליגה הלאומית כולם מבוטחים, בעלי הקבוצות מבטחים אותם ברמות ביטוח פי 20 ממה שכתוב פה.

אבי לוי: החובבנים שרוצים לשחק מוצאים את עצמם שהם לא יכולים לשחק, ואז קבוצות, שזה יותר פריפריה, וקבוצות - -

יעקב מרגי: מה שטוב אצלך זה שהצגת באיזון גם את הקושי עם הוצאת החלקים וגם את הקטע הזה של - -

30686: מי ידאג - -?

אבי לוי: הם דואגים.

אבי לוי: זה אנשים עובדים, זה ספורטאים שעובדים.

ליאור ברק: לשאלה שעלתה פה על עניין חוק ביטוח בריאות ממלכתי אני אגיד שתי מילים.

ליאור ברק: אין לנו בעיה ברמת העיקרון עם הצעת החוק.

ליאור ברק: לגבי הסעיף שפוטר ויגרום לזה שתהיה אוכלוסייה מסוימת שלא יהיה לה בכלל ביטוח או לא תהיה לה חובת ביטוח בכלל, צריך לדעת - -

יואל רזבוזוב: יש ביטוח בריאות, יש ביטוח לאומי.

יואל רזבוזוב: אין לה ביטוח נוסף.

ליאור ברק: לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, שמכוחו זכאי לקבל את השירותים כל אזרח בארץ לא משנה אם הוא משחק או לא משחק, יש מגבלות מסוימות שיכול להיות שרלוונטיות יותר לענייני ספורט.

יעקב מרגי: אנא פרט.

ליאור ברק: לדוגמה, יש טיפולי פיזיותרפיה שיכול להיות שהם מאוד מאוד קשורים לפציעות ספורט אבל בסל הם מוגבלים ל-10,12 טיפולים.

ליאור ברק: חברת הביטוח יכולה לממן לך את השאר, אבל הקופה לא תממן לך יותר מזה.

ליאור ברק: לדוגמה, אם נפצעת ואתה רוצה לעשות ניתוח אצל מומחה מסוים, אז הקופה אומרת לך: סליחה, יש בית חולים איכילוב, הנה התור הבא.

ליאור ברק: אם אתה רוצה לבחור רופא, כמו שהרבה פעמים ספורטאים רוצים, אתה צריך לעשות ביטוח פרטי.

ליאור ברק: דוגמה נוספת, טיפולי שיניים שלא נמצאים היום בסל, למעט ילדים וקשישים שהם לא האוכלוסייה הרלוונטית לענייננו.

ליאור ברק: טיפולי שיניים לא נמצאים בחוק ביטוח - -

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: לאחרונה אדם בגיל 80 התחיל לרקוד.

יעקב מרגי: אל תזלזל בזה.

ליאור ברק: אני מניח שרוב האנשים מעל גיל 75 והילדים עד גיל 18 שעברו עכשיו בחקיקה שקידם שר הבריאות לא נמצאים באוכלוסייה הזאת.

ליאור ברק: לדוגמה, טיפולי שיניים.

ליאור ברק: אם מישהו קיבל באיגרוף מכה בשתי שיניים שהוא צריך לתקן, או כל פעילות אחרת - -

יעקב מרגי: אני חשבתי שאתה הולך לכיוון אחר.

יעקב מרגי: אתה יודע, אני כמי שנפגע לאחרונה בתאונת דרכים קיבלתי שירותי בריאות, נכון?

יעקב מרגי: לא ראיתי שמערכת הבריאות יודעת לתבוע את זה מחברת הביטוח, את כל ההוצאות שקשורות.

יעקב מרגי: הבן שלי נפצע בתחרות ליגה שהיא לכאורה ממוסדת, נכון?

יעקב מרגי: הוא נזרק - סליחה על הביטוי - לאותה פוליסת ביטוח: תתמודד.

יעקב מרגי: את כל הטיפול שהוא קיבל עד היום ביטוח ממלכתי צריך לתת לו – טיפולי פיזיותרפיה, ביקורות באורתופדיה.

יעקב מרגי: זה כבר מעל חצי שנה.

יעקב מרגי: כשאני אתבע מהפוליסה את הנכות שלו או את הפגיעה, מה שלא יהיה - אני לא דואג לכם.

יעקב מרגי: אתם לא טובים.

ליאור ברק: אני אגיד שני דברים.

יעקב מרגי: זה לא קשור לדיון, אבל על הדרך.

ליאור ברק: אחד, תאונות דרכים כמו גם תאונות עבודה נכנסו לתוך חוק ביטוח בריאות ממלכתי, לכן אין הבדל בין הדברים, למעט שירותים שלא נמצאים בסל שזה ממש חריג.

ליאור ברק: לגבי העניין השני - כן, קופות חולים היום כן תובעות.

ליאור ברק: יש להן סעיף 22 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יעקב מרגי: הן יכולות לתבוע, הן לא תובעות.

ליאור ברק: נכון שלא תמיד יש להן את כל המידע.

ליאור ברק: גם לפעמים ספורטאי שיבוא ויגיד: "נפצעתי" לא חייב לפרט איפה הוא נמצא, אם הוא חבר באגודה.

יעקב מרגי: הוא מפרט לאורתופד.

יעקב מרגי: מה, האורתופד דואג למזכירות?

יעקב מרגי: הוא לא דואג למזכירות.

ליאור ברק: נכון.

ליאור ברק: אז אני אומר, לפעמים יש לקופה את המידע.

יעקב מרגי: במיון אתה מדווח: נפגעתי במשחק כדורגל.

ליאור ברק: אני אתן לך שתי דוגמאות.

ליאור ברק: אם אתה זוכר, היה בזמנו בחור - -

יעקב מרגי: לחברת ביטוח אתה אומר: תשמע, הרכב שהסיע אותי עשה תאונה, כאשר הוא שואל אותך: זה היה נסיעה בתשלום או לא.

יעקב מרגי: אם זו נסיעה בתשלום, הוא אומר לך: לך תתבע את חברת הביטוח.

יעקב מרגי: זה לא הדיון.

יעקב מרגי: אני פשוט דואג לסל הבריאות ולתקציב קופות החולים.

ליאור ברק: סל הבריאות הוא סל טוב.

יעקב מרגי: חברות הביטוח הפכו להיות החמצן של המדינה, לא - -

ליאור ברק: אני רוצה שתהיה בפני הוועדה העובדה שלאדם שלא יהיה ביטוח בכלל, ואולי בתחום הספורט - -

יעקב מרגי: במצבים מסוימים.

ליאור ברק: במידה מסוימת הוא לא יקבל את כל השירותים שהוא מקבל היום.

יעקב מרגי: הבנו.

יעקב מרגי: רבותיי, זה לא דיון פתוח, זו חקיקה.

יעקב מרגי: אני חרגתי, כי הערכתי קושי מסוים בלהגדיר את הפטור, איזו אוכלוסייה הולכת לצאת מהפטור.

יעקב מרגי: אני מציע שנקרא את החוק.

יעקב מרגי: אחרי שנקריא את התיקון, נבקש התייחסויות ונגיע למשהו תכליתי יותר.

יעקב מרגי: כל מי שירצה להתייחס מימין או משמאל יקבל את האפשרות.

יעקב מרגי: בקשה.

מירב ישראלי: הצעת חוק הספורט (תיקון – פטור מביטוח לעוסקים בספורט עממי), התשע"ח-2017 תיקון סעיף 7 1.

מירב ישראלי: בחוק הספורט, התשמ"ח-1998, בסעיף 7 – בסעיף קטן (א), במקום "ביטח אחד הגופים האמורים ספורטאי הנוטל חלק בתחרות ספורט מסוימת – יהיו הגופים האחרים פטורים מביטוח כאמור" יבוא "כמו כן, יהא רשאי ספורטאי לבטח את עצמו לפי חוק זה; ביטח אחד מן האמורים ספורטאי הנוטל חלק בתחרות ספורט מסוימת ונמסר לגופים האחרים אישור המבטח על הביטוח – יהיו הגופים האחרים פטורים מביטוח כאמור"; בסעיף קטן (א1), אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) ספורטאים המשתתפים בפעילות ספורט שאין בגינה תשלום שכר או כל תמורה אחרת.

מירב ישראלי: " זה נכנס תחת סעיף הפטור הכללי שיש לנו בחוק.

יעקב מרגי: התייחסויות?

יעקב מרגי: בוועדת שרים אתם תמכתם ללא סייג?

30686: עם ההסתייגויות שלנו.

מירב ישראלי: שקראתי קודם?

30686: כן, עם ההסתייגויות שאמרת בהתחלה.

יעקב מרגי: מעבר לזה?

מאיר ברנשטיין: קודם כל, אני רוצה ללכת להיסטוריה, אני רוצה להגיד תודה לכולכם שעשיתם את השינויים בחוק.

מאיר ברנשטיין: זה באמת עזר לכל הנושא של ילדים, הורים, מקומות עבודה.

מאיר ברנשטיין: כל הכבוד.

מאיר ברנשטיין: אני בקשר של שנים עם חבר הכנסת רזבוזוב בנושאים האלה.

מאיר ברנשטיין: יוצא מן הכלל, מצוין.

מאיר ברנשטיין: מה שצריך לתקן – בשוליים, אבל המקום טוב.

מאיר ברנשטיין: אני רוצה לדבר על כל הליגות הנמוכות, שזה לאו דווקא כדורגל אלא כל הענפים האחרים.

מאיר ברנשטיין: אני הולך לנושא אחר לחלוטין.

מאיר ברנשטיין: כל מתקני הספורט בארץ שייכים לרשויות מקומיות.

מאיר ברנשטיין: אגודה ששוכרת את המגרש מהרשות המקומית מחויבת בביטוח צד ג', בביטוח זה או אחר.

יעקב מרגי: היא לא נשענת על צד ג' של העירייה?

מאיר ברנשטיין: לא.

מאיר ברנשטיין: העירייה לא תיתן לאף אגודה ולשום גורם להיכנס למתקן בלי שהאגודה עושה ביטוח, בלי שהיא מוודאת שיש ביטוח.

יואל רזבוזוב: גם פה יש כפל ביטוחים.

יעקב מרגי: אני מבין את העירייה שלא רוצה להיות הכתובת להתדיינות משפטית.

מאיר ברנשטיין: אני לא יועץ ביטוח של רשות מקומית, אני אומר מה קיים בפועל.

מאיר ברנשטיין: אותה אגודת ספורט עושה ביטוח אחד על מתקן.

מאיר ברנשטיין: אני אגיד לכם איפה הבעיה.

מאיר ברנשטיין: היא חייבת לעשות את זה, כי אותו ספורטאי שביטח את עצמו באופן פרטי - - אני מכיר את עורכי הדין במדינה.

מאיר ברנשטיין: לאחר מכן הם רצים נגד האגודה, נגד העירייה, נגד המאמן, נגד ונגד.

מאיר ברנשטיין: תהליך מאוד ברור.

יעקב מרגי: אני אגיד לך למה הם עושים.

אבי לוי: גם היום הם עושים את זה.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: אני אגיד לך למה הם עושים את זה.

יעקב מרגי: הם עושים את זה, כי בסוף בסוף הם יגיעו לבירור האחריות .

יעקב מרגי: אף אחד לא יתנדב ויגיד: כן, אני אחראי.

מירב ישראלי: הם יורים לכל הכיוונים.

יעקב מרגי: הם יורים לכל הכיוונים, ובצדק.

מאיר ברנשטיין: אני מסכים שבצדק.

מאיר ברנשטיין: ייתכן שהספורטאי נפצע כי הוא לא התאמן כיאות, ייתכן שלפציעה אין שום קשר למתקן או לדברים אחרים.

מאיר ברנשטיין: לפיכך הספורטאי שביטח את עצמו באופן פרטי יגיש תביעה נגד כולם.

מאיר ברנשטיין: שנית, אני רוצה להגן על האגודה, אני רוצה להגן על הרשות המקומית ועל כולם.

יעקב מרגי: ועכשיו לחוק.

מאיר ברנשטיין: זה לא מופיע פה.

מאיר ברנשטיין: אין לי פה את ההגנה הזאת – לא לרשות המקומית ולא לאגודה.

מאיר ברנשטיין: אני חושב שעצם העובדה שהספורטאי מבטח את עצמו זה לא מספיק.

יעקב מרגי: זו לא האכסניה.

יעקב מרגי: התיקון פה בא לתת פטור מביטוח לעוסקים בספורט עממי.

מאיר ברנשטיין: אני אומר, ליגה ג' זה ספורט עממי, זה מה שהוגדר פה.

מירב ישראלי: צריך גם להבחין בין האפשרות לבטח לבין ביטוח חובה.

מאיר ברנשטיין: אני לא אמרתי.

מאיר ברנשטיין: תמצאו את הדרך.

יואל רזבוזוב: זה לא ישנה את העממי.

יואל רזבוזוב: זה יהיה ספורט ללא שכר.

מאיר ברנשטיין: אני בא ואומר, האגודה עדיין חייבת לתת דיווח.

יעקב מרגי: גם חובבני זה מאוד רחב.

מאיר ברנשטיין: האגודה חייבת לתת אישור להתאחדות לכדורגל, כדורסל, כדוריד, כדורעף שהספורטאי בוטח בצורה מסודרת.

מאיר ברנשטיין: האגודה צריכה לוודא שהכל תקין.

מאיר ברנשטיין: האם היא תחתים את הספורטאי שהוא לא יתבע אותה אם הוא עשה ביטוח פרטי?

מאיר ברנשטיין: כל אגודה תתחיל להתנהג אחרת לפי הייעוץ המשפטי שהיא תקבל.

מירב ישראלי: האגודה לא יכולה להחתים אותו על דבר כזה.

אבי בוחבוט: אני לגמרי במקרה דוגמה קלאסית של כפל ביטוחים.

אבי בוחבוט: במקרה שלי אפילו קצת יותר.

אבי בוחבוט: אני היום מבוטח על ידי קבוצת הכדורגל של המכללה.

אבי בוחבוט: שם משלמים מאות שקלים על הביטוח.

אבי בוחבוט: גם המוסד משלם לי תאונות אישיות וגם מקום העבודה שלי.

אבי בוחבוט: אני משלם היום 4 פעמים ביטוח.

אבי בוחבוט: בוא נגיע לעניין שלנו, הסטודנטים.

אבי בוחבוט: ראינו את הצעת החוק הקודמת של יואל רזבוזוב, המבורכת, בנושא תלמידי בתי הספר.

אבי בוחבוט: כשראינו שנחסך שם הרבה מאוד כסף לכל בתי האב בישראל, אמרנו: למה לא אנחנו הסטודנטים.

אבי בוחבוט: בהתאחדות הסטודנטים ובאס"א ישראל אלפי ספורטאים עושים פעילות ספורט במהלך השנה.

אבי בוחבוט: זה המקום הראשון שלנו.

אבי בוחבוט: אחרי שהצבא קוטע לנו את הספורט בישראל, אנחנו מגיעים לאקדמיה.

אבי בוחבוט: אין לנו שם גוף שמתקצב אותנו.

אבי בוחבוט: אגודות הספורט באקדמיה נתונות לחסדי המוסד.

אבי בוחבוט: אם ההנהלה תומכת בספורט - יש כסף.

אבי בוחבוט: אם לא – לא.

אבי בוחבוט: בכל מקרה אין לנו תקציב.

אבי בוחבוט: זה אומר שהתקציב שלנו מאוד דל.

אבי בוחבוט: כבר השנה נסגרו כמה קבוצות בכמה מכללות בארץ.

אבי בוחבוט: אחת הסיבות העיקריות הייתה העול הביטוחי.

אבי בוחבוט: גם פנינו ליואל בנושא הזה, שיחריג אותנו כמו בתי הספר.

אבי בוחבוט: רוב המוסדות בישראל משלמים ביטוח תאונות אישיות על הסטודנטים.

אבי בוחבוט: בביטוח הספורט הנוסף שדורשים מאיתנו אנחנו לא מצליחים לעמוד.

יעקב מרגי: אני לא יכול לדחוף פטור כאשר אתה אומר לי רוב המוסדות ולא כל.

אבי בוחבוט: אז זהו, לזה אני אגיע.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש סטודנטים שלא משתכרים, שאין להם ביטוח.

אבי בוחבוט: רוב המוסדות כן עושים ביטוח תאונות אישיות לסטודנטים.

אבי בוחבוט: אנחנו עכשיו מכניסים תיקון בחוק אחר, מחייבים את המוסדות דרך התאחדות הסטודנטים כן לבטח את כל הסטודנטים.

אבי בוחבוט: גם מי שלא מבוטח, מבוטח בצד ג' וכו'.

אבי בוחבוט: מי שלא מבוטח יודע.

מירב ישראלי: מה זה, זה חוק המל"ג, זכויות הסטודנט?

אבי בוחבוט: כן, זה חוק דרך המל"ג.

מירב ישראלי: זו הצעת חוק שאתם רוצים לקדם?

אבי בוחבוט: כן.

אבי בוחבוט: זה בנושא אחר.

מירב ישראלי: זה מאוד קשור.

מירב ישראלי: למה התלמידים קיבלו פטור?

מירב ישראלי: כי בחוק לימוד חובה יש סעיף שמחייב לעשות להם ביטוח.

אבי בוחבוט: נכון.

אבי בוחבוט: גם במצב הנוכחי כ-90% מהמוסדות כן מבטחים בביטוח תאונות אישיות.

אבי בוחבוט: הם אף גובים על זה מהסטודנטים סכום מזערי של 20 או 30 שקלים.

אבי בוחבוט: ברוב המקומות המבטחים עדיין צריך לשלם את התשלום הנוסף שאין לנו אותו.

אבי בוחבוט: אין לנו איך לקיים את זה.

אבי בוחבוט: לנו חשוב שהסטודנטים ייכללו, למרות - -

יעקב מרגי: אני לא הייתי מציע כל עוד זה לא סגור הרמטית, כל עוד אין כיסוי מלא לכל הסטודנטים.

אבי בוחבוט: מי שלא יבטח את עצמו.

אבי בוחבוט: כל מוסד יודע על מה הוא מבטח ועל מה לא.

יואל רזבוזוב: למה הם כלולים בחוק?

אבי בוחבוט: אנחנו לא מקבלים שכר.

יואל רזבוזוב: אם הם מציגים שהם מבוטחים, קיום ביטוחי - -

אבי בוחבוט: אנחנו נציג את הקיום הביטוחי.

יואל רזבוזוב: שתיים, אם הוא לא מקבל שכר עבור הפעילות, גם פה הוא יכול להיכלל.

אבי לוי: אצלנו יש ליגת סטודנטים.

אבי לוי: כהתאחדות לכדורגל אנחנו מארגנים לכל המכללות את הליגות.

אבי לוי: כשהם באים להירשם אצלנו, אנחנו אומרים להם: תביאו ביטוח.

אבי לוי: עכשיו הוא אומר שבליגה הפנימית שלהם הוא עושה בעצמו את אותו דבר.

אבי לוי: הוא משחק כדורגל גם מעבר לליגת הסטודנטים.

אבי בוחבוט: זה המוסד מבטח אותי בביטוח תאונות אישיות.

יעקב מרגי: אתה מבקש שבמידה וסטודנט מציג - -

אבי בוחבוט: במידה והמוסד מבטח בביטוח תאונות אישיות את הסטודנט – שלא יצטרכו לגבות כסף על הספורט.

מירב ישראלי: השאלה אם צריך לנסח את הסעיף הראשון לא רק אם הספורטאי מבטח את עצמו, אלא אם הוא מציג ביטוח של גורם אחר.

אבי בוחבוט: כן, של גורם אחר.

אבי בוחבוט: כמו שמקומות העבודה רשומים, כך הייתי מבקש שהמוסדות האקדמיים יהיו רשומים.

יעקב מרגי: הם הבינו אותך.

יוסף פולסקי: גם אנחנו מצטרפים לעמדה שהוצגה על ידי משרד הבריאות ועל ידי משרד התרבות והספורט.

יוסף פולסקי: זה נכון שבביטוח הלאומי יש ביטוח מינימאלי.

יוסף פולסקי: בתאונות הקלות יותר מה שרלוונטי זה תאונות אישיות, בנכויות הקשות, במקרים היותר קשים - הפרק של נכות כללית.

יוסף פולסקי: צריך לזכור שמדובר ברובד בסיסי מאוד, עם קריטריונים לא פשוטים להשגה מכוח החוק.

יוסף פולסקי: יכול להיות שהפטור מביטוח לאלה שלא מקבלים שכר יפגע בספורטאי שמטבע הדברים יש לו רמת סיכון גבוהה יותר.

יוסף פולסקי: אנחנו לא חושבים שזה נכון לוותר בכלל על הביטוח הנוסף, שהוא כן מועיל בסופו של דבר לספורטאי.

אמיר נבון: שני חידודים שדיברנו עליהם גם לפני זה עם חבר הכנסת רזבוזוב.

אמיר נבון: זה מתחבר למה שהסטודנט אמר קודם.

אמיר נבון: החידוד שאנחנו חשבנו הוא כזה: יהיה רשאי הספורטאי לבטח את עצמו, או נערך עבורו ביטוח הכולל את רכיבי הביטוח לפי חוק זה.

אמיר נבון: זה מכסה ספורטאי או כל עובד אחר שיש לו יכולת ביטוח מהעבודה, או אפילו הוסיף את רכיבי הביטוח לביטוח אחר שיש לו בשביל שלא יהיה פה כפל ביטוח.

אמיר נבון: דבר נוסף לגבי הסיפא הוא: נמסר לגופים האחרים אישור המבטח על קיום הביטוח.

אמיר נבון: לא על הביטוח, אלא על קיום הביטוח.

אמיר נבון: זה גם מה שקורה היום, אנחנו מקבלים אישור קיום ביטוח - לפחות לגבי הכדורגל - מהאגודות שמבטחות או יש להן את הפטורים.

מירב ישראלי: לגבי התיקונים של משרד הספורט, אני לא רשמתי אותם באופן מדויק.

יעקב מרגי: את רוצה בשלב הזה?

מירב ישראלי: כן, כי זו קריאה ראשונה.

מירב ישראלי: אני רוצה רק להבין מה ההחלטה של ועדת שרים לענייני חקיקה, כי נשמעו פה כל מיני דעות שונות.

30686: ההחלטה של ועדת שרים לחקיקה היא לתמוך.

יעקב מרגי: ללא סייגים.

דודו מלכא: לא הכניסו את ההסתייגות שלנו?

30686: לא הכניסו את ההסתייגות שלנו.

דודו מלכא: אמרו אותה.

מירב ישראלי: בסדר, אני רק רוצה להבין.

יעקב מרגי: אנחנו כאן.

יעקב מרגי: יש הסכמה.

מירב ישראלי: הוועדה, כמובן, תחליט.

מירב ישראלי: אני רק רוצה להבין מבחינת העמדות השונות.

30686: אני לא הייתי בדיון.

30686: מי שהיה זה דודו.

30686: הוא אמר את ההסתייגויות.

מירב ישראלי: אתם תחליטו.

דודו מלכא: הם תמכו.

דודו מלכא: הם העלו את ההסתייגות.

מירב ישראלי: מה ההסתייגות שלכם?

30686: מה שחידדנו - זה גם מה שהתכוון אליו חבר הכנסת רזבוזוב - זה שהספורטאי יהיה זה שיוכל לבחור אם הוא רוצה לבטח את עצמו או לא, לא שיגידו לו: לך תבטח את עצמך.

מירב ישראלי: נכון, הוא רשאי.

מירב ישראלי: זה כתוב.

מירב ישראלי: להדגיש את זה.

מירב ישראלי: אנחנו עומדים לקבוע חובה על האגודה לוודא שהביטוח שמציג לה הספורטאי שבחר לבטח את עצמו תואם את הדרישות של החוק ושל תקנות הספורט (ביטוח), תשמ"ה.

אמיר נבון: או על האגודה.

מירב ישראלי: אני מקריאה לכם את הנוסח, תגידו אם מקובל עליכם.

מירב ישראלי: לא רק שנערך עבורו, אלא גם שייבדק.

30686: בתחילת כל עונה.

מירב ישראלי: "הכולל את רכיבי הביטוח לפי חוק זה" מספיק לכם?

מירב ישראלי: זה נכון לנסח את זה ככה?

30686: אולי "ובלבד שלא יפחת מדרישות החוק".

מירב ישראלי: לפחות.

יעקב מרגי: היינו הך.

יעקב מרגי: אם את מפנה את זה לחוק זה - -

מירב ישראלי: לפי רכיבי הביטוח ודרישותיו.

מירב ישראלי: אני לא יודעת מה עוד יש.

מירב ישראלי: נסתכל על התקנות.

מירב ישראלי: כל מה שכתוב לפי חוק זה ייבדק בתחילת כל עונה?

אמיר נבון: לפני תחילת כל עונה.

מירב ישראלי: עוד משהו?

אבי בוחבוט: מה אם זה באמצע עונה?

דודו מלכא: הכוונה בתחילת כל עונת ספורט.

מירב ישראלי: כן, יש הגדרה של זה בחוק הספורט.

אבי בוחבוט: ואם ספורטאי הצטרף באמצע עונה לקבוצה?

מירב ישראלי: כמובן.

יעקב מרגי: הוא יצטרך להציג.

30686: ברגע ההצטרפות יבדקו שיש לו את זה בתוקף.

אבי בוחבוט: אולי כדאי להוסיף את המילים "או ברגע ההצטרפות".

מירב ישראלי: כן, ברור.

30686: הדבר האחרון הוא מה שאמרנו, שאנחנו עומדים להסיר את הסעיף השני.

מירב ישראלי: כן, הסעיף השני זו כבר הכרעה שלכם.

יעקב מרגי: מה אומר הסעיף השני?

מירב ישראלי: הסעיף השני אומר שספורטאים שמשתתפים בפעילות ספורט שאין בגינה תשלום שכר או כל תמורה אחרת, שזה עממי אני משערת, לא יהיו בכלל חייבים בביטוח.

יואל רזבוזוב: אני אסביר את עצמי עוד פעם.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהסעיף השני הוא משמעותי ביותר.

יואל רזבוזוב: הוא דווקא מונע מהספורט במדינת ישראל להתפתח.

יואל רזבוזוב: הוא סעיף שלפיו אנשים שלא מקבלים שכר מהספורט נאלצים לשלם את העלויות הגבוהות האלו.

יואל רזבוזוב: שמענו כאן את עמדת משרד האוצר, אגף שוק ההון, שהם חושבים שלא צריך בכלל.

יואל רזבוזוב: היום במדינה יש חוק בריאות ממלכתי, יש קופות חולים, יש ביטוח לאומי.

יואל רזבוזוב: אנחנו שמענו.

יואל רזבוזוב: כולם מבוטחים.

יואל רזבוזוב: אולי זה לא ברמה.

יואל רזבוזוב: אני ראיתי כאן את הביטוחים.

יואל רזבוזוב: יש לי כאן שתי פוליסות.

יואל רזבוזוב: הן ברמה הכי הכי נמוכה.

יעקב מרגי: אתה יודע מה, אתה לא צריך להתמודד גם עם ההבדלים.

יעקב מרגי: אתה בא ואומר: זה ספורט הכי חובבני, הכי עממי – אני לא נכנס להגדרות המשפטיות אם גם חובבני רשום באגודות - ללא שכר.

אמיר נבון: ללא כל תמורה אחרת.

יעקב מרגי: ללא כל תמורה.

יואל רזבוזוב: אם אדם רוצה לבטח, מרגיש שהוא בעמדת סיכון - -

יעקב מרגי: הוא יבטח.

יואל רזבוזוב: אגב, בדקתי לפני הדיון וראיתי שביטוח תאונות אישיות, שהוא פי 10 יותר מורחב ורחב מביטוח תאונות אישיות של הספורט, עולה פי 3 יותר זול.

יואל רזבוזוב: בן אדם פרטי קונה אותו ב-1,000, מה שמבקשים 4,000 ₪.

יואל רזבוזוב: בדקו.

יואל רזבוזוב: סוכני ביטוח אמרו: תשמע, אין פה כלום.

יואל רזבוזוב: מי שמרגיש שהוא בסיכון, שהוא מבוגר, שיש לו סכנה - שילך ויבטח את עצמו.

יעקב מרגי: מה חשבתם?

יעקב מרגי: בואו נשמע מה חשבתם, חוץ מהחשש שהבעת בהתחלה.

דודו מלכא: אנחנו מעוניינים גם להגן על הספורטאים.

דודו מלכא: אנחנו לא רוצים שהם ייחשפו בגלל זה שהם עשו.

דודו מלכא: מה לעשות, יש לא מעט פציעות.

דודו מלכא: זה ידוע שספורטאים נפצעים.

דודו מלכא: בסופו של דבר, תפקידה של המדינה להגן.

30686: גם ביטוח זה כאילו הדבר שכביכול הכי קל לוותר עליו אם יש איזה קושי כלכלי כי זה משהו שאתה לא - ברוך השם שלא - מרוויח ממנו כל חודש.

30686: אם תזדקק חלילה, רק אז אתה רואה את התוצאות של ההוצאה שלך.

30686: יכול להיות שבנקודת זמן מסוימת בן אדם יגיד: רגע, כרגע לא מתאים לי לעשות את ההוצאה הזאת.

30686: אם חלילה קורה משהו - -

יעקב מרגי: הוא לא הסתיר את הרציונל הזה, הוא שם את זה על השולחן.

יעקב מרגי: הוא כותב את זה שחור על גבי לבן.

יעקב מרגי: יש לו רציונל נוסף לזה.

יעקב מרגי: הוא בא ואומר: תקשיב, יש חסם.

יעקב מרגי: הספורט במדינת ישראל לא מפותח.

יעקב מרגי: יש הרבה שיש להם פוטנציאל לא ממומש.

יעקב מרגי: ככל שנוריד מכשולים, כך אנשים יותר ייכנסו לזה.

יעקב מרגי: אחד המכשולים זה הביטוח.

יעקב מרגי: כן, הוא רוצה להוריד אותו.

יעקב מרגי: אני חושב שאדם יכול להרשות לעצמו לקחת את סיכון במידה, וזה סיכון מידתי.

יעקב מרגי: אנשים נפצעים גם בבריכה עירונית או במלון.

יעקב מרגי: שם יש צד ג' בלבד.

יעקב מרגי: הוא יקבל את הסכום של הביטוח.

יעקב מרגי: כל פעם כשאתה בא לתקן איזה חוק, מעמיסים עליו את כל החששות, את כל החרדות.

יעקב מרגי: אני חושב שזה מאוזן.

דודו מלכא: דרך אגב, אם אתה מוסיף את הסעיף הזה, אף אחד לא מחויב לביטוח.

יעקב מרגי: לא נכון.

יואל רזבוזוב: אלה שמתחת ל-5,000, אלה שמקבלים 2,000 שקל כן צריכים להראות ביטוח.

מירב ישראלי: מתחת לשכר המינימום.

יואל רזבוזוב: מתחת לשכר מינימום צריכים להראות.

דודו מלכא: זה מה שאמרתי, אם אתה מוריד אותם.

דודו מלכא: אלה שמעל כבר יש תיקון שהם מקבלים מהביטוח הלאומי.

דודו מלכא: התלמידים מקבלים את זה.

דודו מלכא: אין ביטוח, זה מה שזה אומר.

יעקב מרגי: אל"ף, אין ביטוח, בסדר?

יעקב מרגי: הוא אומר לך פה, רק למי שלא משתכר.

יעקב מרגי: פה הוא מייתר את הקבוצה הזאת שלא משתכרת.

יואל רזבוזוב: המקצוענים, שיש שם פציעות, משלמים ביטוח.

דודו מלכא: לא פציעות מהספורט.

יעקב מרגי: מהספורט.

אבי לוי: דודו, אנשים אחראים לעצמם.

אבי לוי: מדובר פה על גילאים של אחרי צבא, חבר'ה של אחרי צבא.

אבי לוי: או שהם סטודנטים, או שהם כבר במקום עבודה מסודר, שהם עובדים.

אבי לוי: הם החליטו שהם רוצים לעשות פעילות גופנית, פעילות ספורט - כדורסל, כדורגל, כדורעף.

אבי לוי: באים עכשיו ואומרים להם: רגע, בשביל שאתה תתחיל לשחק, אפילו שאתה לא מקבל בשביל זה שקל - -

יואל רזבוזוב: דודו, אני אתן לך דוגמה.

יואל רזבוזוב: נכות מלאה מביטוח לפי חוק תאונות אישיות של הספורט – 300 אלף ש"ח .

יואל רזבוזוב: בביטוח לאומי זה הרבה הרבה יותר גבוה.

אבי לוי: אם החוק הזה לא יצא לפועל, אין מי שמבטח.

אבי לוי: אתה יכול לבטח את עצמך רק דרך שתי חברות ביטוח.

דודו מלכא: חבר הכנסת רזבוזוב בא ואומר: אם נאפשר להם להציג ביטוח ברמה האישית, זה יופחת מ-4,000 ל-1,000.

יואל רזבוזוב: לא אמרתי את זה.

יעקב מרגי: הוא לא נכנס לזה.

דודו מלכא: אמרת שמי שעושה את זה ברמה האישית, לא כפי שהיום עושים את זה.

יואל רזבוזוב: ברמה האישית, אם הוא מחויב, אבל לא כולם רוצים.

יואל רזבוזוב: הילדה שלי בכיתה א' הייתה מחויבת על פי תאונות - מה שביטלנו - ב-150 שקלים.

יואל רזבוזוב: למה על פעם בשבוע 150 שקלים?

יואל רזבוזוב: היא בכיתה א', היא לא עושה כלום.

יעקב מרגי: דודו, אנחנו בהליך חקיקה עכשיו לקראת קריאה ראשונה.

יעקב מרגי: אנחנו מעבירים את זה בקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: בין הראשונה לשנייה תעשו סיעור מוחות שוב.

יעקב מרגי: אם יש עוד איזה משהו, תוכלו להידבר גם עם היועצת המשפטית, גם עם יואל.

30686: אנחנו גם צריכים לחזור להתייעץ עם השר.

יעקב מרגי: בסדר, אין בעיה.

מירב ישראלי: אז מצביעים עם התיקונים?

יעקב מרגי: נצביע על הניסוח עם התיקונים לקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: אתה יכול להצביע במקום חבר כנסת מהסיעה שלך.

יעקב מרגי: מי בעד הצעת החוק כפי שהוצגה?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: שניים בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הצעת החוק אושרה.

מירב ישראלי: אין לזה עלות.

יעקב מרגי: הצעת החוק הוצבעה עם התיקונים, היא תעבור להכנה לקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.

יעקב מרגי: תמשיכו לדבר ביניכם, לראות מה.