ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 604, 2018-04-29 14:06

יואב קיש: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יואב קיש: על סדר היום יישום חובת הפקדת פיקדון בגין העסקת מסתננים.

יואב קיש: משום מה יש פחות קהל וגם פחות חברי כנסת ואולי זה משום שאנחנו דנים בנושא מאוד ספציפי אבל אני חושב שהוא נושא מאוד חשוב.

יואב קיש: קוראים לזה חוק הפיקדון.

יואב קיש: אני משתמש בכינוי הזה חוק הפיקדון למרות שהשם הפורמלי הוא קצת שונה.

קריאה: חוק עובדים זרים.

יואב קיש: יותר מורכב, אבל נתייחס לזה כחוק הפיקדון.

יואב קיש: אני חושב שאם אנחנו מסתכלים על כל מה שקשור למסתננים, ולא כל אחד מסביב לשולחן אני יודע לו מהיכן הוא בא ומה תפיסת העולם שלו, יש שתי תפיסות עולם מאוד בולטות ושונות.

יואב קיש: האחת, של מי שחושב שמסתננים ומהגרי עבודה לא צריכים להישאר בישראל, והשנייה, התפיסה שטוענת שהם פליטים שעל מדינת ישראל חובה לקלוט אותם.

יואב קיש: אני חושב שאלה שתי גישות שונות.

יואב קיש: לא ניכנס עכשיו לדיון איזו גישה נכונה.

יואב קיש: מבחינתי זה פחות חשוב לדיון כי לתפיסתי בכל הקשור לחוק הפיקדון, צריכה להיות זהות אינטרסים לכל הגורמים.

יואב קיש: בוא נאמר ששתי התפיסות האלה צריכה להיות זהות אינטרסים והזהות באינטרסים היא מאוד פשוטה והיא שהכספים האלה הם כספים שצריכים להילקח לפי חוק, לפי חוק להיות מופקדים לטובת העובד ולהיצבר לזכותו כך שכאשר הוא יוצא מהארץ, הוא יוכל לקבל אותם.

יואב קיש: כל המקרים ששמענו שהדבר הזה לא קורה, פוגעים או בזכותו של העובד באופן בסיסי וגם במאמץ שאני רואה לטובת החוק של יצירת אינסנטיב כלכלי להוצאת מסתננים מישראל.

יואב קיש: ולכן, לא משנה מהיכן אתה בא ומה תפיסת העולם הכללית שלך, אתה בוודאי רוצה לראות שהכספים שלוקחים ומופקדים שומרים על יעדם ואכן מופקדים כדין ויש יכולת מעקב, בקרה והעסק הזה קורה.

יואב קיש: אני אצמצם את הדיון אך ורק לחוק הפיקדון.

יואב קיש: זאת אומרת, אנחנו לא נתחיל לדבר עכשיו על מה קורה, מה עושים, מה עם הגירוש וכולי.

יואב קיש: אנחנו נתמקד אך ורק בחוק הפיקדון ואיך הוא מיושם בשטח, היכן הבעיות, מה אפשר לעשות כדי לפתור אותן ואיך אנחנו דואגים שהדבר הזה יתחיל לעבוד.

יואב קיש: יוסי, אני מבקש שאתה תתחיל.

יואב קיש: תאמר לנו היכן אתה חושב שהנושא נמצא, אתה או מישהו אחר ממשרדך.

יוסי אדלשטיין: ברשותך היושב ראש, נמצא כאן יואל ליפובצקי שהוא ראש מינהל מעסיקים ועובדים זרים שהוא אמון על כל הקטע של הגבייה.

יוסי אדלשטיין: אני אתייחס אחר כך לכל הקטע של תכנית האכיפה ומימוש של התכנית הזאת.

יואל ליפובצקי: אדוני היושב ראש, אנחנו בעצם מחודש יוני התחלנו לגבות את הפיקדון עבור שכר חודש מאי.

יואל ליפובצקי: כמובן שאין לנו את רשימת כל המעסיקים אלא כל מעסיק שמעסיק על פי החוק, אמור להפקיד אלינו את הכסף.

יואב קיש: תסביר איך זה עובד לפי החוק.

יואב קיש: נדמה לי שאלה 20 אחוזים.

יואל ליפובצקי: 20 אחוזים משכר העובד ועוד 16 אחוזים שהמעסיק מפריש עבור הזכויות הסוציאליות.

יואל ליפובצקי: זאת אומרת, סך הכול כ-36 אחוזים.

יואב קיש: שזה אמור להשתחרר לאותו עובד ברגע שהוא יוצא מישראל.

יואל ליפובצקי: נכון.

יוסי אדלשטיין: נכנס לחשבון בנק, ביום שאני מלווה אותו לביקורת הגבולות.

יוסי אדלשטיין: יש לו נקודה אחת בה הוא מקבל את המענק שהמדינה נותנת לו, את ה-3,500.

יוסי אדלשטיין: ברגע שהוא מגיע לשדה התעופה לצאת מהארץ, יש שתי נקודות מפגש כאשר פעם אחת היא עם המענק שהוא מקבל מאתנו ולאחר כן את כל כספי הפיקדון שנצברו לזכותו.

יואב קיש: הם עוברים במזומן?

יוסי אדלשטיין: הוא יכול לקבל במזומן ויכול לקבל בהעברה.

יוסי אדלשטיין: איך שהוא בוחר.

יואל ליפובצקי: אנחנו בעצם פותחים לכל מסתנן בפעם הראשונה שהוא מדווח אלינו הפקדה, אנחנו פותחים לו מעין חשבון בנק ייעודי שמלווה אותו עד היום שהוא יוצא מישראל ולא משנה כמה מעסיקים היו לו.

יואב קיש: איזה בנק זה?

יואל ליפובצקי: יש מכרז של בנק מזרחי טפחות.

יואב קיש: היה מכרז וזכה בו מזרחי טפחות.

יואל ליפובצקי: נכון.

יואב קיש: אתם עובדים דרכו באופן ישיר.

יואב קיש: יש לכם כ-40,000 מסתננים, חלקם ביקשו בקשות וחלקם לא ביקשו, לא משנה, לכל אחד אתם פותחים חשבון בנק.

יואל ליפובצקי: על שמו בלבד.

יואב קיש: זה כבר נפתח?

יואב קיש: אישי?

יואב קיש: או שזה רק בכפוף?

יואל ליפובצקי: בכפוף להפקדה.

יואל ליפובצקי: אם לא הפקידו, אז אין לי מושג.

יואב קיש: אם מישהו עובד אצל מישהו ולא מדווח, אתה לא עושה עם זה שום דבר כרגע.

יואל ליפובצקי: נכון.

יואל ליפובצקי: אני לא יודע עליו ולכן אני לא יכול לפתוח לו חשבון בנק.

יואב קיש: רק כשמישהו עובד באופן פורמלי באיזשהו עסק ויש עליו דיווח או של המועסק או של העסק, רק אז אתה לוקח הפקדות.

יואל ליפובצקי: נכון.

יואב קיש: מי מעביר את הכסף להפקדה?

יואל ליפובצקי: המעסיק עצמו.

יואב קיש: המעסיק ישירות?

יואל ליפובצקי: כן.

יואל ליפובצקי: המעסיק ישירות.

יואב קיש: הוא מוציא תלוש לאותו עובד?

יואל ליפובצקי: הוא חייב לרשום את זה בתלוש.

יואב קיש: זאת אומרת, אין מצב שמעסיקים בלי תלוש בסיטואציה הזאת.

יואל ליפובצקי: אסור להם.

יואל ליפובצקי: זה נגד החוק.

יואב קיש: יש מעסיקים שמעסיקים עם תלוש ולא מדווחים לכם?

יואל ליפובצקי: יכול להיות.

אפרת לב ארי: ככל הנראה יש, כי יש היום 30 ומשהו אלף מסתננים שאנחנו יודעים עליהם.

יואל ליפובצקי: סביר להניח שיש.

אפרת לב ארי: מסתננים שמופקד עבורם הפיקדון, יש לנו בסביבות 11,000.

אפרת לב ארי: כלומר, בוודאי שיש נתח משמעותי של מסתננים שמועסקים כאן ואני לא נכנסת להעסקה כדין או לא כדין.

אפרת לב ארי: ברור לנו שיש נתח משמעותי של מסתננים שמועסקים כאן – אני לא נכנסת לשאלה אם הונפק להם תלוש לפי חוק השכר או לא, כי גם זאת סוגיה - - -

יואב קיש: אבל יש רשויות אחרות שמקבלות כסף במידה שיש תלוש?

יואב קיש: כמו למשל ביטוח לאומי.

יואב קיש: הוא מקבל כסף בתלוש של מסתנן?

יואל ליפובצקי: הוא אמור לקבל.

יואב קיש: אם יש תלוש, ביטוח לאומי לצורך העניין יכול דעת על מסתננים שמקבלים שכר ומשולם עליהם ביטוח לאומי ואתם לא יודעים עליהם.

אפרת לב ארי: אם המעסיק לא משלם לנו, אנחנו לא יודעים.

יואב קיש: את זה הבנתי.

אפרת לב ארי: זאת לא העסקה בהיתר לפי החוק.

אפרת לב ארי: הוא למשל יכול לשלם עליהם היטל לרשות המסים אבל לא אלינו לפיקדון.

יואב קיש: זו בעיה אחת.

יואב קיש: לגבי ה-11,000 האלה זה מתנהל כסדרו?

יואב קיש: אתם רואים היום לגבי 11,000 האלה שההפקדות מגיעות כל חודש?

יואב קיש: מישהו עושה בקרה אם מעסיק לא מעביר?

אפרת לב ארי: כמו שאמרתי, מאחר שלא מדובר בהעסקה שמוסדרת לפי חוק עובדים זרים, כלומר, זה לא מעסיק שיש לו היתר העסקה לפי סעיף 1יג כמו למשל בענף הבניין או בענף הסיעוד, אנחנו לא יודעים לבוא מחר למעסיק ולומר לו שהמסתנן הזה מועסק אצלו ולשאול למה הוא לא שילם עבורו לפיקדון.

יואב קיש: כרגע אמרת לך שיש לך 11,000 כאלה שאת כן יודעת.

אפרת לב ארי: מי שכן שילמו עבורו, אני יודעת עליו.

יואב קיש: אני מדבר על ה-11,000 האלה.

אפרת לב ארי: גם כאן יש כאלה שבאופן קבוע מפקידים עבורם ויש כאלה שחודש מפקידים וחודש לא.

יואב קיש: מי עושה בקרה על זה?

אפרת לב ארי: לא תמיד עם עובדים אצל אותו מעסיק.

אפרת לב ארי: אנחנו יכולים לראות את הנתונים אבל אני אומרת שלא תמיד אותו מעסיק הוא זה שמעסיק אותם חודש אחר חודש.

אפרת לב ארי: הם יכולים היום לשטוף כלים במסעדה הזאת ומחר במסעדה אחרת.

אפרת לב ארי: אנחנו לא יודעים את זה ואז יום למחרת המסעדה לא תפקיד עבורו פיקדון.

אפרת לב ארי: ברגע שזאת לא העסקה שמוסדרת כדין, אני לא יכולה לבוא בטענות למעסיק כי הוא יגיד שהוא כבר לא עובד אצלו.

יואב קיש: למה זו לא העסקה שמוסדרת כדין?

יואב קיש: אסור להעסיק אותו?

יואב קיש: הרי יש לו אישור העסקה.

יוסי אדלשטיין: הוא יכול להעסיק אותו אבל לנו אין שליטה.

יואב קיש: אין אישור העסקה?

יואב קיש: מי שמתייצב כל חודשיים בלשכה, לא מקבל אישור העסקה?

קריאה: הוא מקבל ויזה.

יוסי אדלשטיין: הוא לא מקבל.

יוסי אדלשטיין: הוא מקבל ויזה ואנחנו לא אוכפים את ההעסקה.

יוסי אדלשטיין: הוא יכול לעבוד ואנחנו לא אוכפים.

יואב קיש: מה זה לא אוכפים?

יואב קיש: מותר לו לעבוד או אסור לו לעבוד?

יוסי אדלשטיין: מותר לו לעבוד.

יואב קיש: אז מה אתם לא אוכפים?

קריאה: יש החלטה של בג"ץ.

קריאה: המדינה התחייבה לא לאכוף את ההעסקה.

יואב קיש: אתה אומר שחוקית כאילו אסור ובג"ץ אמר שזה לא נכון וחייבים לאפשר להם לעבוד.

קריאה: זו הקומבינה.

אפרת לב ארי: המדינה הצהירה לבג"ץ שהיא לא תאכוף את ההעסקה שלהם.

יואב קיש: את מניעת ההעסקה שלהם.

אפרת לב ארי: כן.

יואל ליפובצקי: הם חייבים לשלם ביטוח רפואי, ולשלם להם את כל הזכויות.

יואב קיש: נגענו בקצה בעיה כי בסוף ברור שהם צריכים לעבוד כי אחרת אין להם איך לחיות.

יואב קיש: הוא צודק עם הישראבלוף.

יואב קיש: זה עקום.

יואב קיש: צריך להגדיר עד שהסטטוס לא מוסדר, אין מה לעשות.

יואב קיש: כך אפשר גם לקחת את הפיקדון ולפעול בצורה מסודרת ולדאוג שהעסק יעבוד.

יואב קיש: אם לא יודעים מה קורה אתם - - -

יואל ליפובצקי: יודעים.

יואב קיש: איך אתה יכול לדאוג שה-11,000 האלה שאתה יודע עליהם, המעסיקים לפחות משלמים כל חודש ולא אומרים לאותו מסתנן שישלמו לו ולא משלמים?

יוסי אדלשטיין: כבוד היושב ראש, זה לא משנה אם יש לו היתר או אין לו היתר.

יואב קיש: לעניין הזה זה לא משנה.

יוסי אדלשטיין: לעניין של התשלום זה לא משנה.

יוסי אדלשטיין: כל מעסיק שמעסיק ולא משנה אם הוא מעסיק אותו חודש או חודשיים או שלושה חודשים, מחויב בהפקדה.

יוסי אדלשטיין: יכול להיות הוא עבד אצלו שלושה חודשים והוא הפקיד ועזב אותו.

יוסי אדלשטיין: אם הוא נקלט אצל מעסיק אחר, הוא צריך להתחיל לשלם לו מהתחלה לאותו חשבון.

יואב קיש: הכול טוב ויפה, אבל איך אתה בודק את זה ואיך אתה אוכף את זה?

יוסי אדלשטיין: זה הקטע של האכיפה.

יואב קיש: תסביר לי.

יואב קיש: את התיאוריה הבנו.

יוסי אדלשטיין: זה הבסיס.

יוסי אדלשטיין: זה כל הנושא של מערכת הדיווחים שהיא קיימת.

יואב קיש: אבל המסתנן יכול להיכנס לבנק המזרחי ולראות שהכסף שלו הופקד?

יואב קיש: יש לו גישה לחשבון?

יואל ליפובצקי: לא.

יואב קיש: הוא יודע מה מספר החשבון שלו?

יואב קיש: הוא יודע כמה כסף יש לו שם?

יואל ליפובצקי: לא.

יואב קיש: אז מה עשינו בזה?

יוסי אדלשטיין: המסתנן, אחת לחודשיים כשהוא מגיע אלי להארכת האשרה שלו, הוא יכול לבקש ובלחיצת כפתור יוצא לו דוח של כל מה שעומד לזכותו.

יואל ליפובצקי: פיתחנו במיוחד דוח כדי שידע את כל היתרות שלו.

יואב קיש: זאת אומרת, לכם יש גישה לחשבון האישי של המסתנן.

יואל ליפובצקי: נכון.

יואב קיש: אתם יכולים להוציא לו את הדוח שמראה לו שיש לו בחשבון כך וכך.

יואל ליפובצקי: נכון.

יוסי אדלשטיין: הוא רואה כמה שלו וכמה המעסיק הפקיד.

יואב קיש: כמה המעסיק הפקיד וכמה הופקד מהכסף שלו.

יוסי אדלשטיין: נכון.

יוסי אדלשטיין: את זה הוא יכול אחת לחודשיים לקבל דוח כזה בזמן הארכת האשרה.

יואב קיש: אצלכם בלשכה.

יוסי אדלשטיין: נכון.

יוסי אדלשטיין: יש פעילות שיואל יסביר עליה כשאנחנו מנסים לבנות איזו גישה אינטרנטית.

מוסי רז: האם הסכום הזה מבוטח?

יוסי אדלשטיין: מה זאת אומרת מבוטח?

מוסי רז: פשיטת רגל.

מוסי רז: הוא בטוח יקבל אותו?

יואב קיש: מה שנכנס לחשבון, זה על שמו.

יוסי אדלשטיין: אין כאן פשיטת רגל.

יוסי אדלשטיין: הבנק צריך לפשוט את הרגל.

יואב קיש: מה שבחשבון בנק, זה בסדר.

יואב קיש: הבעיה היא מה שלא נכנס לחשבון הבנק.

מוסי רז: זה ברור.

מוסי רז: אבל כל מי שיצא מהארץ, כולם קיבלו את הסכומים האלה?

מוסי רז: אנחנו יודעים את זה?

יוסי אדלשטיין: מי שהפקידו עבורו, כן.

יואל ליפובצקי: כל מי שהפקידו עבורו ויצא מהארץ קיבל.

יואב קיש: אמרת 11,000.

יואב קיש: זה אומר ש-11,000 מקרים של מסתננים בחודש שעבר, הופקד להם הכסף?

יואב קיש: זה ה-11,000 שאתה מכיר?

יואל ליפובצקי: כן.

אפרת לב ארי: לא הופקד לכולם בכל חודש.

אפרת לב ארי: אנחנו כן יודעים את זה.

אפרת לב ארי: יש לנו כרגע כ-11,000 חשבונות פעילים שהופקד אליהם לפחות פעם אחת.

אפרת לב ארי: חשבונות פעילים.

אפרת לב ארי: כרגע אין לי 38,000.

יואל ליפובצקי: יכול להיות שהפקידו לפני חודשיים ובחודשיים האחרונים לא הפקידו.

מוסי רז: האם יכול להיות שבתלוש מופיע שהורידו אבל זה לא נמצא בשום מקום?

יוסי אדלשטיין: כן.

יוסי אדלשטיין: אם המעסיק לא העביר את זה ושומר את זה אצלו, אז כן.

קריאה: בטוח זה קורה.

יוסי אדלשטיין: יש כרגע סוגיה כזאת שעלתה לשולחננו ואנחנו כרגע בודקים אותה.

יוסי אדלשטיין: מעסיק בתלוש הוריד ובחשבון הבנק שלו הכסף לא הגיע.

יואב קיש: הם באים עם תלושים להראות לכם ואתם יכולים לעשות את הבדיקה הזאת כשהם מגיעים?

יוסי אדלשטיין: כן.

יוסי אדלשטיין: במסגרת האכיפה זה חלק מהתהליך בו אנחנו לוקחים את תלוש השכר שלו, בודקים האם הורד לו החלק היחסי כפי שמתחייב.

יוסי אדלשטיין: במקביל אנחנו בודקים בתוך המערכת המחשובית שלנו האם הכסף הופקד.

יואב קיש: והם יודעים לעשות את זה?

יואב קיש: הם יודעים לבוא עם התלושים ולהראות לכם ולבדוק את זה?

יוסי אדלשטיין: אנחנו באים באופן יזום.

יוסי אדלשטיין: כמו שאמרתי לך, הם מגיעים אחת לחודשיים.

יוסי אדלשטיין: הוא יודע פחות או יותר מה הורידו לו והוא מקבל אחת לחודשיים תדפיס.

יואב קיש: יש כאן המון עבודה.

יואב קיש: אנחנו בתחילת הדרך.

יואב קיש: אתה אומר שממאי 2017.

יואב קיש: כמעט שנה.

יוסי אדלשטיין: מיוני, אז התחילו להפקיד.

יואב קיש: שנה.

יואב קיש: אנחנו נמצאים כאילו רק אתמול התחלנו, כאילו הלכה שנה לאיבוד בעניין הזה.

יואב קיש: אני הייתי רוצה לראות את זה.

יואב קיש: הייתי רוצה שכל אחד יוכל להיכנס לאתר באינטרנט ולראות מה הופקד לו ומתי.

יוסי אדלשטיין: זה בדיוק מה שעושים עכשיו.

יואל ליפובצקי: זה משהו שהתחלנו לעבוד עליו והוא יהיה.

יואב קיש: זה חייב להיות.

יואב קיש: אתם צריכים שיהיה לכם מענק שיידלק לכם דגל על מעסיק שהפסיק לשלם ואז תוכלו לבדוק למה הוא הפסיק לשלם ואפילו להרים טלפון לאותו עובד ולשאול האם הוא הפסיק לעבוד עם המעסיק הזה או שסתם המעסיק החליט להפסיק לשלם.

יואב קיש: זה משהו שהוא בסיסי.

יואב קיש: שלא יהיה מצב שבהקצנה הייתי אומר שמעסיק מעסיק ומפסיק לשלם, כי אז הוא צריך לדווח פוזיטיבית שהעובד לא עובד אצלו יותר ולכן הוא הפסיק לשלם כי אחרת חובתו להמשיך לשלם.

יואב קיש: זה פשע.

יואב קיש: לדעתי זו עבירה פלילית.

מוסי רז: האם הועמד מישהו לדין?

יואב קיש: זו עבירה פלילית.

יואב קיש: אם מעסיק לא מפקיד, הוא הפקיד לפני שנה ואמר שאולי הוא ישמור את הכסף אצלו כי מה אכפת לו מאותו אדם, הוא מוציא לו תלושים ולא מפקיד לו את הכסף – זה מערב פרוע.

קריאה: והם הוויזה שלו לא בתוקף?

קריאה: אתה יודע שלרובם יש ויזה לא בתוקף?

יואב קיש: למה?

יואב קיש: הם לא מתייצבים?

קריאה: הם באים ולא מחדשים להם.

יואב קיש: מה אחוז אלה שנמצאים עם ויזה ואלה שהם בלי ויזה?

קריאה: אם אין להם ויזה, אסור להעסיק אותם.

קריאה: התורים בבני ברק של אלה שאמורים לחדש את הוויזות שלהם, לפעמים זה לוקח להם שבועות ארוכים.

יוסי אדלשטיין: לגבי התורים, יש כאן הטעיה של כולנו.

יוסי אדלשטיין: כל מי שאמור להגיע לחידוש ויזה, מגיע עם תאריך.

יוסי אדלשטיין: אם הוא היה היום, הוא מקבל מועד לחידוש – וזה רשום לו – מתי המועד הבא.

יואב קיש: גם שעה או רק יום?

יוסי אדלשטיין: אני חושב שיש טווח שעות.

יוסי אדלשטיין: בבני ברק יש יחידה נוספת של מבקשי מקלט ושם כנראה יש תורים.

יוסי אדלשטיין: מי שמגיע לחידוש אשרה, יש לו תאריך.

יואב קיש: אתה מדבר על התהליך השוטף של החודשיים.

יוסי אדלשטיין: אנשים יודעים.

יוסי אדלשטיין: יש להם זימון, הם מגיעים ואין עם זה שום בעיה.

יואב קיש: מי שמגיע כל חודשיים, מחדשים לו את האשרה אוטומטית?

יוסי אדלשטיין: אם אין החלטה כזו או אחרת.

יואב קיש: נכון לעכשיו מחדשים.

יוסי אדלשטיין: נכון לעכשיו.

יוסי אדלשטיין: הודענו לבג"ץ שאנחנו מחדשים לכולם עד שתתקבל החלטה.

יואב קיש: זה לגבי האשרות.

יואב קיש: אתה אומר שהיכן שיש תור, זה למשהו אחר.

מוסי רז: אם יש מישהו שמגיע ולא מחדשים לו.

מוסי רז: מה זה אומר?

יוסי אדלשטיין: אם יש מישהו שמגיע ולא מחדשים לו?

יואב קיש: יש סיבה.

יואב קיש: יכול להיות שהוא חשוד בפשע או משהו.

מוסי רז: אין מקרים כאלה?

קריאה: יש מאות כאלה.

יוסי אדלשטיין: אין סיבה שמישהו קיבל הארכה לפני חודשיים והגיע עכשיו בתורו ולא מחדשים לו.

עלוה קולן: זה לא נכון.

עלוה קולן: אתם לא מחדשים לכולם.

עלוה קולן: זה לא מדויק.

יואב קיש: אתם תקבלו בהמשך זכות דיבור.

יואב קיש: אני הפעם לא רוצה להתמקד באשרות אלא אני רוצה לעסוק רק בפיקדון.

עלוה קולן: זה קשור.

יואב קיש: ברור שזה קשור.

יואב קיש: הכול קשור.

יואב קיש: אנחנו שומעים עמדה מאוד ברורה ויכול להיות שיש דברים שהם בשטח קצת אחרת אבל אני לא הולך לטפל בהם עכשיו.

יואב קיש: העמדה היא שמי שמגיע לקבל אשרה, יקבל אשרה.

יואב קיש: זה כרגע וזו כרגע העמדה לאחר המתווה.

יואב קיש: אותי כרגע מטרידים שני סוגים של מעסיקים, האחד, מעסיקים שלא מוציאים תלוש ולא מדווחים ולא מעניין אותם, שאלה הרוב המוחלט כי אתם מדברים אתי על 11,000 אנשים.

קריאה: זה לא נכון.

יואב קיש: אני אומר שאני לא רוצה לעסוק עכשיו באשרות.

יואב קיש: אני עוסק בפיקדון.

יואב קיש: אני רוצה להבין למה לא מופקדים 35,000 פיקדונות כל חודש.

שפי פז: השאר עובדים בשחור.

קריאה: לא.

קריאה: הם לא עובדים בשחור.

קריאה: לא להגיד דברים כאלה.

יואב קיש: יש גם ילדים.

יואב קיש: אני לא סופר את הילדים.

שפי פז: לא.

שפי פז: ה-38,000 לא כוללים ילדים.

שפי פז: חלקם עצמאים ויש להם עסקים משלהם.

יואב קיש: באמת מה קורה עם עצמאים?

יואב קיש: יש לו עסק.

יואב קיש: למסתנן יש עסק.

אפרת לב ארי: והוא מעסיק מסתננים אחרים?

אפרת לב ארי: כן חלה עליו חובת הפקדה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: הוא מוכר טלפונים סלולריים.

קריאה: הוא על עצמו לא חייב להפקיד.

יואב קיש: תעדכנו אותנו מה השינויים שהולכים להיות בנושא הנגישות של המסתננים למידע לגבי הכספים שלהם.

יואל ליפובצקי: אנחנו מאפיינים היום אתר אינטרנט שגם מעסיקים וגם העובדים עצמם יוכלו להיכנס לתוכו מרחוק, לא יצטרכו לבוא פיזית ליחידות של יוסי.

יואב קיש: המעסיקים צריכים לבוא?

יואל ליפובצקי: לא.

יואל ליפובצקי: אם מעסיק רוצה היום לדעת שיש לו עובד, האם הוא חוקי או לא חוקי, יש את שני הצדדים.

יואל ליפובצקי: אתה כמעסיק לא תרצה שיבוא אליך מישהו שיש לו רישיון לא בתוקף ואז יוסי יבוא וייתן לך קנס על כך שהוא או מזויף או כל סיבה אחרת.

יואל ליפובצקי: יהיו את שתי האפשרויות.

יואב קיש: תוכל להכניס פרטים של עובד ולראות שהוא יכול להעסיק אותו.

יואל ליפובצקי: הוא יוכל לקבל אותם מאותו מסתנן ולהכניס.

יואל ליפובצקי: פיקדון הוא לא יראה.

יואל ליפובצקי: אם המסתנן ירצה לראות את הפיקדון, יהיה לו עוד איזשהו מסך עם עוד איזשהו פרט, איזשהו קוד אישי.

יואב קיש: אבל המעסיק יוכל לראות את ההפקדות הספציפיות שהוא עשה.

יואל ליפובצקי: שלו כן, כי הוא עושה את ההפקדה.

יואב קיש: שלו.

יואב קיש: כולל רטרואקטיבית שלו.

יואל ליפובצקי: נכון.

יואל ליפובצקי: הוא לא יכול לראות של אחרים.

יואב קיש: ברור, אבל את שלו הוא יכול לראות.

יואב קיש: הוא יכול לראות אם הוא פספס או לא.

יואל ליפובצקי: נכון.

יואל ליפובצקי: לגבי המסתנן עצמו, אותו הדבר.

יואל ליפובצקי: הוא יוכל להיכנס לאתר ולהכניס את הקוד שלו.

יואב קיש: מתי יהיה האתר הזה?

יואל ליפובצקי: אנחנו כרגע רק באפיון.

יואל ליפובצקי: אני לא יכול להגיד בדיוק מתי זה יקום.

יואל ליפובצקי: יכול להיות שזה יהיה מהר.

מוסי רז: אבל מה קורה כרגע כאשר גם כשיש אתר, אם אותו עובד רואה שאמנם הורידו לו בתלוש אבל זה לא מופיע?

יואל ליפובצקי: כרגע הוא מקבל מיוסי את הדוח.

מוסי רז: הוא מקבל מיוסי ואיך יוסי עוזר לו?

יואל ליפובצקי: הוא יכול להראות את תלוש השכר ליוסי ולומר לו שההפקדה כאן לא נכונה ויוסי יעשה אכיפה.

קריאה: אבל האכיפה לא מחזירה את הכסף לעובד.

יואב קיש: מה זה אכיפה?

יואב קיש: מה זה אומר?

מוסי רז: יש אכיפה כזאת?

יוסי אדלשטיין: אנחנו כרגע נערכים.

יוסי אדלשטיין: אנחנו הולכים בשבוע הקרוב להוציא הודעות לכל התאחדויות המעסיקים – למסעדות, למלונאים, לאיגוד לשכות המסחר – ולהודיע שאנחנו הולכים לאכיפה אגרסיבית.

מוסי רז: זאת אומרת, עד היום לא הייתה אכיפה.

יוסי אדלשטיין: הייתה אכיפה אבל מינורית.

יוסי אדלשטיין: גם היו כל מיני תהליכים של קליטה של המערכת, של טעויות, והיום המערכת מיוצבת והמעסיק יכול להזין.

יואב קיש: איך המעסיק מזין?

יואל ליפובצקי: טופס מקוון דרך האינטרנט.

יואב קיש: מה שאתה אומר לגבי אתר האינטרנט, למעסיק זה כבר קיים לצורך העניין?

יואל ליפובצקי: להפקדות.

יואב קיש: רוצה מישהו להפקיד, הוא נכנס לאינטרנט ומפקיד.

יואל ליפובצקי: כן.

יואב קיש: מה הוא עושה?

יואל ליפובצקי: הוא מכניס פרטים.

יואב קיש: יש שם מספר מזהה?

אפרת לב ארי: מספר שיוסי נותן למסתנן כשהוא מגיע להארכת האשרה.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: הוא מכניס מספר מזהה ואז הוא מקבל את השם שלו ואז הוא מפקיד לזכותו.

יואל ליפובצקי: נכון.

יואב קיש: והכסף עובר ישירות לבנק מזרחי, לחשבון הפרטי של אותו מסתנן.

יואל ליפובצקי: נכון.

יואב קיש: כאשר הוא יוצא מהארץ, הוא מקבל את הכסף הזה או בהעברה או במזומן.

יואל ליפובצקי: נכון.

מוסי רז: אם הוא בא אליך ואומר שלא הפקידו לו, מה אתה עושה?

מוסי רז: מה עשית עד היום?

יואב קיש: הוא אומר שהוא בא אליו עם תלוש השכר ואומר שהנה, הייתה צריכה להיות לו הפקדה.

יואב קיש: הוא לא יודע אם הפקידו או לא הפקידו לו.

יואב קיש: הוא יושב בלשכה ורואה שהכסף לא הופקד לחשבון שלו.

יואב קיש: מה עושים אצלכם בסיטואציה הזאת?

יוסי אדלשטיין: עד היום - - -

יואב קיש: לא עשו כלום.

יוסי אדלשטיין: לא.

יוסי אדלשטיין: עד היום עשינו מספר פעולות יזומות של אכיפה כנגד חברות ואנחנו כרגע מה שנקרא מנתחים את הנתונים.

יוסי אדלשטיין: אספנו תלושי שכר.

יוסי אדלשטיין: על פי חוק אנחנו יכולים לדרוש ממעסיק לתת לנו תלושי שכר.

יוסי אדלשטיין: כרגע כל החברות האלה נחקרות.

יוסי אדלשטיין: יש כ-70 חברות על השולחן שנחקרות.

יוסי אדלשטיין: יש אצלנו תלונה שהגיעה אלינו לפני כשבוע נדמה לי לגבי עובד כזה שבתלוש אכן הורידו לו אבל הכסף לא הופקד לחשבונו.

יוסי אדלשטיין: אנחנו כרגע נכנסנו להליך.

מוסי רז: תלונה אחת?

יוסי אדלשטיין: זה מה שכרגע יש אצלי על השולחן.

יוסי אדלשטיין: יכול להיות שיש עוד.

יוסי אדלשטיין: זה מה שיש אצלי על השולחן.

יוסי אדלשטיין: זאת תלונה אחת שאנחנו כרגע בודקים אותה.

יוסי אדלשטיין: אנחנו נחקור את המעסיק ונבדוק איפה הפערים.

מוסי רז: אתה אומר לו ללכת לעמותה כלשהי או לעורך דין?

יוסי אדלשטיין: למה הוא צריך לבזבז כסף על עורך דין?

יואב קיש: אני רוצה לחזור לשאלה ששאלתי.

יואב קיש: אמרת שאתם בשלב אפיון של האתר.

יואב קיש: זה כלי הכרחי והוא חייב להיות מאוד מהיר וכמה שיותר מהיר.

יואב קיש: מה לוחות הזמנים לדבר הזה?

יואל ליפובצקי: אני מחכה לקבל לוחות זמנים מיחידת המחשוב שלנו, מהמפתחים.

יואב קיש: למה הם צריכים לעשות את זה?

יואל ליפובצקי: כי אנחנו עובדים רק עם מיקור חוץ.

יואל ליפובצקי: אין לנו יחידות מחשב שלנו.

יואב קיש: כבר יצא למכרז?

יואב קיש: יצא למכרז?

יואל ליפובצקי: לא.

יואל ליפובצקי: יש חברה שנותנת שירותים.

יואב קיש: שהיא גם מאפיינת?

יואב קיש: האפיון גם נעשה במיקור חוץ?

יואל ליפובצקי: כן.

יואל ליפובצקי: האפיון נעשה על ידה ועל ידינו כגורמים מקצועיים.

יואל ליפובצקי: אנחנו מגדירים מה אנחנו רוצים והם מפתחים.

יואב קיש: אני מבקש שתיתן לי לוחות זמנים לכל ההליך הזה.

יואל ליפובצקי: אני מעריך שבשבוע הבא אני אדע.

יואב קיש: בשבוע הבא.

יואב קיש: לוחות זמנים לסיום האפיון, מכרז, תוצאות.

יואל ליפובצקי: לא צריך מכרז.

אפרת לב ארי: לא צריך מכרז.

אפרת לב ארי: אלה תהליכים שלוקחים זמן.

יואב קיש: כבר יש מחיר פר שעה.

יואל ליפובצקי: כן.

יואל ליפובצקי: זו חברה שמחזיקה לנו את כל המערכות בשוטף.

יואל ליפובצקי: לא צריך כאן לחכות למכרזים.

אפרת לב ארי: אפשר כן לומר שאנחנו ביקשנו לתת לזה תעדוף גבוה.

יואב קיש: זה דחוף מאוד.

יואב קיש: אתם חייבים ללכת עם זה הכי מהר.

יואב קיש: תכל'ס זה היה צריך להיות כבר קיים, אם אנחנו מדברים על שנה שהחוק בתוקף.

קריאה: ארבע שנים.

יוסי אדלשטיין: לא.

יוסי אדלשטיין: היישום שלו.

יואב קיש: היישום של.

יואב קיש: זה אומר שחייבים.

יואל ליפובצקי: לכן עשינו בינתיים את הדוח שמקבלים אצל יוסי, כדי לא להשאיר אותם בלי דוח בכלל.

יואל ליפובצקי: זה בינתיים, שלפחות הם יראו מה הופקד ומה לא.

יואב קיש: זה ברור, אבל צריכה להיות רמה בעניין הזה.

יואב קיש: צריך להעלות רמה גם בעניין האכיפה.

יואב קיש: האכיפה, אני הייתי הולך למהלך אוטומטי שבודק, שברגע שמעסיק מפסיק להפקיד, זה דבר שצריך בדיקה.

יואב קיש: לא יכול להיות שמישהו הפקיד שמונה חודשים והפסיק להפקיד ואתם לא בודקים מה קרה שם.

יואל ליפובצקי: יכול להיות שהתחלופה של העובדים, הם עוברים הרבה בין חברות.

יואל ליפובצקי: לעבור אלפים כל חודש, זה לא כל כך ישים.

יואב קיש: למה זה לא ישים?

יואב קיש: אם יש לך היום 11,000, לא מתוך ה-11,000 ביום אחד יש לך אפס.

יואב קיש: יש לך נגיד 7,000 שהפקידו וחודש אחר כך 6,000, יש לך ירידה של כמה מאות.

יואב קיש: תבדוק אותם ותראה שהוא באמת הפסיק לעבוד.

יואב קיש: זה טלפון.

יואב קיש: זה לא משהו מסובך.

יואב קיש: אם לא, הטלפון הזה יגרום לו להפקיד והוא יבין שמישהו מסתכל.

קריאה: אפשר אולי מדגמית.

יואב קיש: נשמע דוברים אחרים.

יואב קיש: אתה רוצה לדבר?

מוסי רז: אני בעיקר שאלתי שאלות.

מוסי רז: אחרי הסבב אני ארצה להתייחס.

מאיר דוד: אדוני היושב ראש, אני ממשרד העבודה.

מאיר דוד: אני מנהל אגף אכיפה מינהלית של חוקי עבודה במשרד העבודה.

מאיר דוד: אנחנו במקביל לרשות ההגירה גם עושים אכיפה של זכויות עובדים ואנחנו נתקלים בשטח במקרים מסוימים של מעסיקים - כי אנחנו אלה שרואים את התלושים ובודקים אותם – שגובים את הכספים ולא מעבירים אותם.

מאיר דוד: יש לנו כבר כמה חברות כאלה בטיפול.

יואב קיש: יש לכם גישה למערכות?

מאיר דוד: לא.

מאיר דוד: אנחנו בקשר יום יומי.

מאיר דוד: אם אני פונה לרשות, הם יאמרו לי שהמעסיק הזה לא הפריש או לעובד הזה לא הופקד.

יואב קיש: זה לא צריך להיות בפנייה אלא צריך להיות ממוכן.

אפרת לב ארי: אנחנו עובדים על זה.

מאיר דוד: אנחנו עובדים על השיתוף הזה.

מאיר דוד: זה לא רק זה אלא כל המידע שאני צריך לקבל מרשות ההגירה.

מאיר דוד: יוסדר.

מאיר דוד: יש לנו מקרים כאלה בשטח ביום יום, בבדיקות השוטפות שלנו, ונתקלנו במעסיקים שלא הפרישו בכלל או שניכו מהתלושים ולא העבירו.

מאיר דוד: על נושא של אי העברת הניכוי, מי שלוקח כסף ולא מעביר, אפשר לתת עיצום כספי של 35,000 שקלים.

מאיר דוד: אנחנו פועלים עכשיו מול כמה חברות כאלה.

מאיר דוד: רק בשבוע שעבר קיבלתי בערך שש או שבע תלונות מקו לעובד כנגד כמה חברות כאלה ואנחנו פועלים באופן מיידי.

מאיר דוד: נתנו לזה תעדוף כך שכבר השבוע יצאו עיצומים כספיים לאותן חברות כדי לטפל בנושא הזה של אי העברת הניכויים.

קריאה: גם חברות כוח אדם?

מאיר דוד: גם חברות כוח אדם וגם חברות ניקיון.

מאיר דוד: לגבי החזרת הכספים.

מאיר דוד: היושב ראש שאל לגבי החזרת הכספים.

מאיר דוד: לנו יש מדיניות שאם מעסיקים שהפרו יחזירו את הכספים לעובדים, אנחנו נקל עליהם בסנקציה.

מאיר דוד: גם החברות האלה, אנחנו פונים אליהן בשלב הראשון.

מאיר דוד: אם הן לא יתקנו ולא יחזירו את הכספים, הן יקבלו את מלוא הקנס.

מאיר דוד: אם הן יחזירו את הכספים, אנחנו נתחשב בהן בפעם הראשונה.

מאיר דוד: במקביל אנחנו עכשיו פועלים לאסוף נתונים של כל חברות כוח אדם וניקיון.

יואב קיש: ביטוח לאומי לא עובר דרכך.

מאיר דוד: לא.

מאיר דוד: שום דבר לא עובר דרכי.

יואב קיש: משהו מהתלוש מגיע אליכם?

מאיר דוד: אני יוצא לשטח.

מאיר דוד: אני יוזם ביקורת ובודק.

יואב קיש: אין לך מידע ממוכן.

מאיר דוד: אין לי.

יואב קיש: יש כאן מישהו מהביטוח הלאומי?

שי סומך: לא.

שי סומך: אני ממשרד המשפטים אבל אני יודע מה קורה אצלם.

מאיר דוד: אנחנו עכשיו פועלים במקביל להעביר לרשות ההגירה שמות של חברות שידועות לנו כמעסיקות מסתננים ויחד עם הרשות נבדוק מי לא מפקידה ונעשה לה אכיפה יזומה שלנו.

מאיר דוד: אני רוצה להדגיש ולומר שלצערי לא רק לגבי המסתננים יש את הבעיה הזאת אלא גם היום במשק הישראלי לעובדים ישראלים שצריכים להפקיד להם פנסיה חובה, גם לגביהם יש לא מעט מעסיקים שלא מפרישים בכלל או שלוקחים כספים ולא מעבירים.

יואב קיש: זה לא ביחסים האלה.

יואב קיש: אם זה קיים, זה קיים בשוליים.

מאיר דוד: לא.

מאיר דוד: אני אפתיע אותך.

מאיר דוד: אנחנו הטלנו כמעט 30 מיליון שקלים עיצומים כספיים על מעסיקים שלא העבירו ניכויים לקרנות הפנסיה במועדם בשנת 2016.

מאיר דוד: זה לא מעט.

יואב קיש: כשאתה מסתכל על כל המשק באחוזים, אתה לא באותם סדרי גודל.

מאיר דוד: נכון.

מאיר דוד: אני מסכים אתך.

מאיר דוד: לכן אנחנו נותנים עכשיו עדיפות לנושא של המסתננים והטיפול בזה.

יואב קיש: משרד המשפטים.

שי סומך: יש דמי ביטוח לאומי מופחתים לעובדים זרים כי הם מבוטחים רק בשלושה ענפים.

שי סומך: את המידע המוסמך יאמר ביטוח לאומי אבל למיטב ידיעתי אין להם רשימות שמיות של המעסיקים של העובדים הזרים נכון לעכשיו.

שי סומך: יכול להיות שלגבי ההיטל, גם רשות המסים גובה היטל - - -

יואב קיש: לא הבנתי.

יואב קיש: יוצא תלוש שכר בו צריך להגיע ביטוח לאומי עבור מספר מסתנן 257.

יואב קיש: ביטוח לאומי יודע שהוא קיבל עבור אותו מסתנן מאותו מעסיק?

אפרת לב ארי: לא.

שי סומך: במאגרי המידע שלהם יש להם באלק של כסף מעובדים זרים.

שי סומך: אין להם רשימה.

שי סומך: בדיעבד אם הוא יתבע על נפגעי עבודה, הוא יוכל לברר.

שי סומך: בדיעבד.

יואב קיש: הוא כן יכול לבדוק אם עבור אותו עובד שולם או לא שולם?

שי סומך: לא און ליין.

שי סומך: בדיעבד הוא ידע.

שי סומך: זאת אומרת, אם הוא ירצה לברר לגבי עובד ספציפי, הוא ידע אבל אין לו כרגע און ליין מאגר מידע כזה.

שי סומך: לגבי ישראלים יש.

יואב קיש: גם ביטוח לאומי צריך לעבור למוד ממוספר כמו במערכת נורמלית.

יואב קיש: בפעם הבאה נזמין גם את ביטוח לאומי.

יואב קיש: עוד מישהו מהמשרדים לפני שאנחנו ממשיכים?

יואב קיש: בבקשה, קו לעובד.

נועה קאופמן: אני מקו לעובד.

נועה קאופמן: מאז החוק עבר אנחנו מקבלים כמה עשרות אנשים בשבוע שבאים אלינו כדי לבדוק את ההפקדות.

נועה קאופמן: עד לא מזמן אי אפשר היה לעשות את זה במשרד הפנים ולכן כולם היו מגיעים אלינו.

יואב קיש: אתם יכולתם לעשות את זה?

נועה קאופמן: אנחנו עושים את זה במייל עם ייפוי כוח.

נועה קאופמן: זה לא קל כי זה סותם לנו את המשרד.

יואב קיש: לא הבנתי.

יואב קיש: איך אתם בודקים את זה?

נועה קאופמן: אני מחתימה על ייפוי כוח.

יואב קיש: לפני שיכלו במשרד הפנים לדעת.

נועה קאופמן: לפני שנתנו את השירות הזה.

נועה קאופמן: אני לא יודעת אם יכלו או לא אבל לפני שהשירות הזה ניתן בעת חידוש האשרה, יכול אדם לשלוח מייל.

יואב קיש: לאן?

יואב קיש: לבנק?

נועה קאופמן: לא.

נועה קאופמן: ליחידת הפיקדונות של רשות האוכלוסין.

נועה קאופמן: אנחנו פשוט מבקשים פירוט הפקדות.

יואב קיש: הייתם שולחים מייל ליחידה והייתם מקבלים תשובה.

נועה קאופמן: נכון.

נועה קאופמן: מקבלים תשובה מאוד מהירה.

נועה קאופמן: כתבנו בנייר העמדה שלפי הפילוח שלנו, כרבע מהאנשים שפנינו עבורם קיבלו תשובה שאין הפקדות על שמם.

נועה קאופמן: כלומר, אנשים שיש להם ניכוי מהשכר.

יואב קיש: מה-11,000.

נועה קאופמן: אני לא יודעת כמה.

נועה קאופמן: מאלה שפנו אלי, לגבי רבע קיבלנו תשובה שאין הפקדה.

יואב קיש: זאת אומרת, היה להם תלוש לפיו נוכה להם הכסף, ל-75 אחוזים אכן הופקד הכסף ול-25 אחוזים לא.

נועה קאופמן: לגבי 25 אחוזים לא הופקד בכלל.

נועה קאופמן: קרוב ל-25 אחוזים הופקד באופן חסר.

מוסי רז: לגבי חצי מהפונים הופקד באופן מלא.

נועה קאופמן: כן.

נועה קאופמן: בגלל שאני מנסה לפתור את התוצאה, אני רוצה שהעובד יקבל את מה שמגיע לו, אני נמצאת הרבה בקשר עם מעסיקים ואני רוצה לתת כאן עוד איזה צד שלא עלה.

נועה קאופמן: זה לא מדויק לומר שמעסיקים גובים את הכסף, מחזיקים אותו בכיס והולכים הביתה שמחים.

נועה קאופמן: הרבה מהמעסיקים לא מצליחים להפקיד את הכסף או יש לי אפילו מקרים של מעסיקים שחשבו שהם הפקידו.

נועה קאופמן: שולחים לי כל מיני אישורים וזה לא מופיע בהפקדות ואני לא יודעת למה.

נועה קאופמן: היו לי אפילו מקרים שבהם אחרי ששלחתי שוב לפיקדונות, שאלתי אם הם בטוחים שאין גם את החודש הזה, האיש הזה יוצא מהארץ ואמרתם שאין לו לחודש אוגוסט.

נועה קאופמן: אה, הנה, מצאנו עכשיו.

נועה קאופמן: כלומר, יש שם גם עניינים קטנים.

נועה קאופמן: הרבה פעמים אני עם עובדים שעומדים לצאת מהארץ – השבוע היו לי עשרה פונים שקיבלו מעמד פליט במדינה אחרת ורצו לגבות את הכסף – הגיעו וגילו שבעצם הכסף לא הופקד.

נועה קאופמן: אני מתחילה באיזשהו מרוץ נגד הזמן אתם ועם המעסיקים שיפקידו את הכסף מהר לפני שהעובדים יוצאים.

נועה קאופמן: המעסיקים, חלקם חסרי אונים.

נועה קאופמן: לא כולם.

נועה קאופמן: יש חברות גדולות ובאמת יש בעיה גדולה של אנשים שפשוט השכר שלהם נבלע בתוך התפרקות החברה.

נועה קאופמן: הפונקציה שהכי חסרה במצב כרגע היא מענה לאותם עובדים.

נועה קאופמן: כלומר, אנחנו מדברים כאן על אכיפה, המדינה יודעת לבצע אכיפה אבל גם אכיפה הכי קשוחה שתהיה, לא מחזירה לעובד את הכסף שנלקח ממנו ואותו עובד לא יכול גם לתבוע במקרים בהם באמת מדובר באיזשהו זדון והמעסיק מסרב להפקיד את הכסף.

נועה קאופמן: ברגע שעובד יוצא מהארץ, הוא לא יכול לתבוע.

נועה קאופמן: לכן עובדים התייעצו אתנו האם כדאי להם להישאר.

נועה קאופמן: היה עובד שניסה לדחות את היציאה כי אנחנו מדברים על שנה ואלה כבר עשרות אלפי שקלים וזה המון המון כסף.

נועה קאופמן: אם בהתחלה הייתה לנו תופעה של אנשים שיצאו בלי כסף כי הם העדיפו לוותר על 3,000 שקלים ולנסוע לקנדה או להולנד, היום הם כבר לא בטוחים מה לעשות.

נועה קאופמן: זו אחת הפונקציות הגדולות, עניין המענה לעובד.

יואב קיש: איך עובד מקבל מעמד פליט בקנדה או בהולנד אם הוא כאן?

נועה קאופמן: אני לא יודעת אם מהאו"ם רוצים להגיב על זה.

נועה קאופמן: בעיקרון יש להם תכניות ספונסר-שיפ לפליטים בקנדה.

נועה קאופמן: יש גם איחודי משפחות.

נועה קאופמן: יש רי-סטלמנט לאנשים שחולים למשל ולא מקבלים כאן מעמד והיו זכאים לפי החוק הבינלאומי למעמד פליט.

נועה קאופמן: הם מקבלים שם מעמד.

נועה קאופמן: רוב האנשים שמגיעים אלי לא חוזרים למדינת המוצא ולא למדינה שלישית, שנייה, ראשונה או רביעית.

נועה קאופמן: אני עדיין עומדת אתם בקשר במדינות שבהן הם נקלטים, במקרים בהם הצלחנו לפתור את הבעיה, המעסיק כן הפקיד את הכסף אבל לא בזמן, הם שולחים לי אישורי ניהול חשבון ממדינות קולטות ואז אפשר לעשות להם העברה בנקאית תוך שמורידים להם את דמי ההעברה הבנקאית.

נועה קאופמן: כרגע אצלי יש 24 תיקים פתוחים של אנשים שיצאו ולא קיבלו שקל.

יואב קיש: כמה כן יצאו וקיבלו?

נועה קאופמן: אני צריכה לבדוק את זה.

נועה קאופמן: אני יכולה לשלוח את המספר.

יואב קיש: רוב אלה שיוצאים כן מקבלים או הרוב לא מקבלים?

נועה קאופמן: אני לא יודעת אם יש אנשים שיוצאים בלי לעבור אצלי.

נועה קאופמן: אני מנחשת שיש כמה כאלה.

נועה קאופמן: יש שיוצאים ומקבלים, יש שיוצאים ומקבלים באופן חסר, יש שמעדיפים שיבצעו את כל ההעברה בבת אחת ואנחנו אומרים להם שננסה להמשיך להשיג את הסכום החסר, אם יש רק חלק מהכסף, ואז הם נותנים לנו עוד חודשיים-שלושה לנסות ואז אנחנו מעבירים את הכול ביחד כדי שלא ישלמו פעמיים.

יואב קיש: כמה יוצאים ומקבלים?

נועה קאופמן: אני חושבת שהפיקדונות יוכלו לתת מספר מדויק.

אפרת לב ארי: לנו יש נתון של כמה עשרות שיצאו וקיבלו ממש ביד בנתב"ג ועוד כחמישה שקיבלו בהעברה בנקאית.

יואב קיש: על איזו תקופה את מדברת.

אפרת לב ארי: על התקופה של השנה, מאז התחלנו.

מוסי רז: אם כן, יש כאלה שלא קיבלו.

יואב קיש: ראיתי פרסום, מתחילת השנה עזבו מרצון 600 ומשהו.

אפרת לב ארי: מי שמקבל, זה מי שיש לו.

אפרת לב ארי: נועה מדברת על כאלה שאין להם.

מוסי רז: השאלה אם יש כאלה שהופקד עבורם והם יוצאים בלי לקבל.

נועה קאופמן: כן.

אפרת לב ארי: אנחנו מבקשים לפנות 7-10 ימים לפני מועד העזיבה ומאפשרים להשלים מסמכים עד יום אחד לפני הטיסה.

יוסי אדלשטיין: היא אומרת שמגיעים אליה כאלה שלא הופקד עבורם.

יוסי אדלשטיין: זה לא שהוא חלם בלילה פתאום אלא כשהוא מגיע ליחידה ליציאה מרצון ומתעניין ביציאה מרצון, אחד הדברים שעושים – בודקים אם יש לו פיקדון.

יוסי אדלשטיין: לכן משם הוא יכול להגיע לתובנה שלקחו ממנו.

נועה קאופמן: אז מפנים אותו לקו לעובד.

נועה קאופמן: המדינה מפנה לקו לעובד.

נועה קאופמן: רשות האוכלוסין וההגירה מפנים לקו לעובד.

נועה קאופמן: נקודה חשובה מאוד בנוגע להעברה.

נועה קאופמן: אפשר לבצע את ההעברה רק כהעברה בנקאית לאנשים שיצאו למדינה אחרת.

נועה קאופמן: זה אומר שכל האנשים שיוצאים למדינות והם לא מקבלים בהן מעמד כמו המדינות השלישיות למשל, הם לא יכולים לפתוח שם חשבון בנק ולא ניתן גם להעביר אליהם בדיעבד את הכסף לשם.

נועה קאופמן: כלומר, מי שיוצא לקנדה יכול לפתוח חשבון בנק כשהוא מקבל מעמד.

נועה קאופמן: לעומת זאת, אלה שיצאו לרואנדה ולאוגנדה, בחלק ניכר מהמקרים לא יכולים לפתוח חשבונות בנק שם כי אין להם שם מעמד.

יואב קיש: והם יודעים שהם יכולים למשוך במזומן בשדה התעופה?

נועה קאופמן: אבל אם לא הפקידו להם, אז אין להם.

יואב קיש: את אומרת שהכסף מגיע מאוחר.

יואב קיש: לא כסף שמחכה.

נועה קאופמן: כן.

נועה קאופמן: שלא לדבר על הסכנה להסתובב עם כסף מזומן.

יוסי אדלשטיין: הם יכולים לפתוח חשבונות בנק גם במדינות השלישיות.

יוסי אדלשטיין: אלה אמירות שאין להן שום בסיס.

מוסי רז: אתה יודע על כאלה שפתחו חשבון בנק ברואנדה?

יוסי אדלשטיין: מי שרוצה, יכול לפתוח.

מוסי רז: אתה יודע על אנשים שיצאו מהארץ ופתחו חשבון בנק ברואנדה?

יוסי אדלשטיין: אני לא בדקתי אם פתחו חשבון.

יוסי אדלשטיין: אני אומר לך שהם יכולים לפתוח חשבון בנק.

יואב קיש: יונתן, המרכז למדיניות הגירה.

יונתן יעקובוביץ: ממש בקצרה.

יונתן יעקובוביץ: קודם כל, תודה על הדיון הזה.

יונתן יעקובוביץ: החוק הזה עבר בדצמבר 2014 ושנתיים וחצי לא אכפו אותו.

יונתן יעקובוביץ: עכשיו אוכפים אותו מאוד מאוד לאט.

יונתן יעקובוביץ: כיום, אחרי שהכנסת ויתרה על מתקן חולות לגמרי, אני לא יודע התגברות או לא התגברות, כיום זה הכלי היחיד וכדאי מאוד שהוא ייאכף בכל הכוח.

יונתן יעקובוביץ: בעיני זאת צריכה להיות תכנית הדגל.

יונתן יעקובוביץ: אין שום סיבה שלא יהיו שם 30,000 הפקדות בחודש.

יונתן יעקובוביץ: אין לי הרבה מה להוסיף.

יונתן יעקובוביץ: אני רק אומר שאני מסכים עם קו לעובד.

יונתן יעקובוביץ: אני חושב שככל שהם יראו את הכסף שהצטבר להם, הסיכוי שהם יוכלו לאסוף אותו יגדל ויהיה בטוח, אז יש יותר סיכוי שהוא יהיה יותר יעיל, לפחות הפקטור החיובי.

יונתן יעקובוביץ: יש גם את הפקטור של המקל, שהם לא מצליחים להעביר כסף למדינות המוצא.

יונתן יעקובוביץ: אני אוסיף עוד משהו קטן בהקשר הרחב של החוק הזה ואומר שאנחנו חושבים שזה יכול גם להביא לשינוי במדינת המוצא בדגש על אריתריאה כי כמו שאמרנו זה הרבה מאוד כסף – כמו שנאמר כאן, בשנה אחת כבר עשרות אלפי שקלים – ומדובר בעשרות ומאות מיליוני שקלים שיכולים גם להביא לשינוי במדיניות הקיימת כיום באריתריאה ולכן החוק הזה חשוב מכל הבחינות האפשריות.

יונתן יעקובוביץ: אני מקווה מאוד שדברים יתחילו לזוז מכאן הרבה יותר מהר כי עד עכשיו זה לא היה כך ועכשיו הנחיצות של החוק הזה מתבררת עוד הרבה יותר.

יואב קיש: מנכ"ל איגוד המסעדות, שי ברמן.

שי ברמן: אדוני, החוק הזה לא מצליח ולא יצליח כי הוא כישלון מהדהד.

שי ברמן: מטילים כאן משימה על יואל ועל אמנון שהם אנשים נהדרים, על מאיר ועלינו המעסיקים, משימה שאי אפשר לעמוד בה ואני רוצה להסביר למה.

שי ברמן: צריך להבין שבספו של דבר אנחנו מדברים על חלק מהמעסיקים כאשר בתחום שלנו לפחות אלה עסקים קטנים ובינוניים.

שי ברמן: לא מסתדרים עם האתר הזה, לא מצליחים להעביר ובסופו של דבר מדובר באנשים שהם צריכים לעשות את זה בין שאר הפעילויות שלהם וטכנית אי אפשר להעביר.

יואב קיש: מה זה טכנית אי אפשר?

יואב קיש: אתם מכירים את הבעיה הזאת?

יוסי אדלשטיין: אנחנו לא מכירים.

יוסי אדלשטיין: האתר היום בסדר גמור.

יוסי אדלשטיין: אני אומר לך יותר מזה חברי היקר, אני לא מקבל את זה שאתה אומר שהם לא יכולים להיכנס לאתר אינטרנט ולשלם.

יוסי אדלשטיין: הם בטח דרכו עושים אותה דרך, משלמים למס הכנסה ומנהלים עסק.

שי ברמן: ואם אומרים להם רק לשלם בכרטיס אשראי והם הגיעו לתקרה?

יוסי אדלשטיין: אין היום מישהו בלי כרטיס אשראי.

שי ברמן: בנק מזרחי לא מוכן בכרטיס אשראי.

יוסי אדלשטיין: הוא יכול לעשות העברה בנקאית.

יוסי אדלשטיין: אני חושב שזה סתם תירוץ להאשים אותנו כדי לא לשלם.

שי ברמן: לא מאשים אותך.

שי ברמן: אני לא האשמתי אותך.

יואב קיש: האם אפשר באתר של בנק המזרחי לעשות העברה בנקאית?

יוסי אדלשטיין: העברה בנקאית.

יוסי אדלשטיין: כן.

יואב קיש: אתה אומר את זה בוודאות?

יוסי אדלשטיין: בוודאות.

שי ברמן: אני אומר שיש אלי הרבה פניות של אנשים, לא על בנקים אחרים.

שי ברמן: לא אמרתי על בנקים אחרים.

שי ברמן: אמרתי על בנק מזרחי.

יוסי אדלשטיין: שיתקשרו ליחידה ויקבלו את כל התמיכה וכל העזרה, מה שהם צריכים.

שי ברמן: אני רוצה לומר לך עוד משהו.

שי ברמן: כולנו יודעים שהאשרות שלהם מחודשות כל חודשיים.

שי ברמן: אנחנו ארגון מעסיקים ואנחנו לא מתעסקים בעניין אם הם כן צריכים להיות או לא צריכים להיות כאן.

שי ברמן: אנחנו מעסיקים אותם.

שי ברמן: אנחנו מכבדים אותם ואנחנו מעסיקים אותם, צריך לומר את האמת, כי אין לנו אלטרנטיבה אחרת בשוק העבודה הישראלי לעבודות שהם מוכנים לעשות.

שי ברמן: האשרה שלהם הרבה פעמים לא בתוקף.

שי ברמן: אני לא נכנס למה ולסיבות לכך אבל הרבה פעמים האשרה לא בתוקף ולכן ברגע שהאשרה לא בתוקף, אי אפשר להעביר את ההפקדה.

שי ברמן: ברגע שמעסיק חודש אחד רואה שלחצי מהעובדים הוא לא מצליח להעביר, הוא חושב על אלטרנטיבות אחרות.

שי ברמן: אני אגיד לך מה קורה עם רוב אלה שמנכים מהתלוש ולא מעבירים את הכסף לפיקדון, מה שעשינו לפני שהיה הפיקדון.

שי ברמן: הרי ההפרשה לפנסיה הייתה גם לפני.

שי ברמן: חובת הפרשה לפנסיה ולקרן פיצויים הייתה גם לפני חוק הפיקדון.

שי ברמן: מה שהיה לפני זה שפשוט מאוד מעסיקים פתחו חשבונות בנק - בגלל שגם אף חברת ביטוח לא הייתה מוכנה לחסוך עבורם – וכדי לנקות את עצמם מבחינת יחסי עבודה הפקידו לשם כסף ואז בבוא היום כשהעובד בא – בדרך כלל הם באים עם עורך דין או עם החבר'ה של קו לעובד ודורשים את הכסף – אומרים שהנה, הכסף כאן.

שי ברמן: זאת הסיטואציה וכאן שמים את המעסיקים במצב בלתי אפשרי.

שי ברמן: הדבר הכי משמעותי בחוק הזה שאנחנו מדברים עליו, שהחוק הזה לא נותן שום אינסנטיב עבורם לעזוב את הארץ אלא בדיוק ההפך.

שי ברמן: אני רוצה להגיד לך שה-20 אחוזים לנכות מהשכר - - -

יואב קיש: למה הוא לא נותן?

יואב קיש: תסביר.

שי ברמן: קודם כל, לגבי הפנסיה.

שי ברמן: אנחנו מפרישים לפנסיה גם לעובדים ישראלים.

שי ברמן: פנסיה ופיצויים לעובד ישראלי זה 12.5 אחוזים.

שי ברמן: לעובד אריתראי שעובד כתף אל כתף מול חייל משוחרר מהצבא, הוא מקבל 16 אחוזים.

שי ברמן: אלה 30 אחוזים יותר.

שי ברמן: כמעט 30 אחוזים יותר לעובד שמסדרים לו כאן תכנית חיסכון ולכן למה שילך?

שי ברמן: הדבר השני, הפרשה.

שי ברמן: לקחת כסף מהעובד.

שי ברמן: אני לא יודע אם אדוני העסיק אי פעם עובדים אבל אם כן, בוא תנסה לקחת מעובד שלך – ובטח כאלה שעובדים אצלנו בעבודות הכי קשות – כשאתה מסתכל לו בעיניים בסוף החודש, ואנחנו צריכים לעשות את זה, ולומר לו, תשמע, אני עכשיו לוקח לך 20 אחוזים מהשכר.

שי ברמן: אז מה קורה?

שי ברמן: הוא אומר, אני לא מוכן שתיקח לי.

שי ברמן: אם כן, מה עשיתם כאן?

שי ברמן: הטלתם על המעסיקים עוד יותר עלויות, נתתם לעובדים האלה עוד יותר זכויות ועוד יותר כסף ואחרי כן מצפים שהם ילכו מכאן.

יוסי אדלשטיין: אחרת הם לא יקבלו את הכסף.

שי ברמן: אז הם יקבלו את הכסף יום אחד.

שי ברמן: הדבר השלישי הוא שהם לא מאמינים שהם יראו את הכסף.

יואב קיש: על זה אנחנו מדברים.

יואב קיש: אמרת כמה דברים שהם קצת סותרים.

יואב קיש: להגיד שחוסכים להם ואז הם יישארו ועכשיו לומר שהם לא מאמינים שהם יקבלו, זאת בעיה.

שי ברמן: אני חוסך להם.

יואב קיש: זה לא מסתדר.

שי ברמן: המעסיקים חוסכים להם.

שי ברמן: הם לא חוסכים.

שי ברמן: אנחנו חוסכים לכם.

שי ברמן: הם מקבלים בנוסף לשכר עוד כסף.

יואב קיש: אני אומר לך לגבי המסעדות.

יואב קיש: אין ספק שזה המקום המרכזי של החיכוך של החוק הזה עם הנושא של העסקת המסתננים.

יואב קיש: מחר בשעה 2:00 אנחנו הולכים לעסוק עם רוח גבית מהממשלה בעבודה מאוד משמעותית שמטרתה להקל על רישוי עסקים, בין השאר גם על מסעדות שבעיני זה אחד המקומות שבאמת הממשלה לא עושה את עבודתה כמו שצריך ודווקא התיקון של החוק הזה יכול להוביל למהלך מאוד נכון וראוי.

יואב קיש: מצד שני, בנושא המסתננים, אני מסכים אתך שנותנים מענק לפלח של עבודה שקשה להעסיק בו אנשים שלא באים ואם זה לא הם, לפעמים אלה ערבים או מגזר כזה או אחר אבל בסופו של דבר המדינה הגדירה, יש לה אינטרס להוציא מכאן את המסתננים.

יואב קיש: זאת לפחות מדיניות הממשלה.

שי ברמן: מצוין.

שי ברמן: תוציאו אותם.

שי ברמן: אל תבואו אלינו בטענות.

שי ברמן: אנחנו לא קבלני הביצוע, עם כל הכבוד.

יואב קיש: אתה לא קבלן ביצוע, אבל תבין שהסיבה שהם באים – כאן עכשיו אני גולש למרות שאמרנו שלא ניכנס לדיון המהותי כאשר חלק קוראים להם פליטים וחלק קוראים להם מסתננים, מהגרי עבודה.

יואב קיש: אני מאמין שהם מהגרי עבודה ואני מאמין שהמלחמה להוציא אותם צריכה לבוא דרך הכיס שלהם.

יואב קיש: זו דעתי האישית ואני חושב שזאת מדיניות הממשלה.

יואב קיש: פליטים יישארו כאן, על הפליטים נגן, מסתנני עבודה נוציא.

יואב קיש: אני חושב שזה שלא הפעילו את החוק הזה, עשו טעות קשה.

יואב קיש: בסופו של דבר, מכיוון שהיום אין לנו כלים אחרים אלא רק הנושא של גביית המחיר הכלכלי, בסוף כמו שאתה אומר המסעדות ישלמו את המחיר הזה כי המסתננים יקבלו קצת פחות, המסעדות ישלמו קצת יותר, כמו שתמיד קורה במהלך כזה.

יואב קיש: לכן העניין הזה יתקדם למרות הקושי לענף המסעדנות בעניין הזה.

יואב קיש: כמו שקודם אמר נדמה לי יונתן, זה כלי היום בערך היחידי שנשאר לממשלה להוביל את המדיניות שלה, שהיא רוצה לסייע למסתנני עבודה לצאת מכאן.

יואב קיש: לכן זה ימשיך עם כל הקושי בעולם המסעדנות.

יואב קיש: אני כן יכול לומר לך דבר אחד שאני רוצה וזאת המטרה.

יואב קיש: מוסי, לא היית בהתחלה אבל אמרתי שאני דווקא לא רוצה להיכנס לוויכוח הזה כי זה ויכוח שעשינו אותו בוועדה.

יואב קיש: דווקא בנושא הפיקדון יש הרבה זהות עניינים בכך שאנחנו רוצים שהמסתננים ידעו בדיוק כמה יש להם, שהכסף יופקד להם, שזה יהיה ברור ושקוף, שלא יהיה מצב שאנשים לא מקבלים את מה שמגיע להם.

יואב קיש: אנחנו הרי רוצים – בתפיסה של הצד שלי – שיהיה אינסנטיב לאותם אנשים לצאת מכאן כדי לקבל את הכספים האלה.

מוסי רז: במשך שנים לא הייתה כאן שום פעולה ממשלתית ועכשיו פתאום באים ונזכרים ומנסים.

יואב קיש: זה לא פתאום.

יואב קיש: החוק התחיל לפני שנה ואני יכול לומר לך שאני כחבר כנסת הגשתי שאילתות כבר לפני שנה ושאלתי למה לא מתחילים ואולי זה חלק ממה שדרבן והתחיל את המהלך הזה.

יואב קיש: היה מכרז שיצא.

יואב קיש: זה נכון שהעסק הזה היה מאוד אטי ואני הרגשתי שזה רע מאוד שלא מקדמים את זה.

יואב קיש: יותר מזה, אני אומר לך עכשיו שמבחינת הכלים היחידים – וזה אני אומר לצוות שיושב כאן – שיש לרשות

יואב קיש: כם היום, זה הכלי הזה.

יואב קיש: היום, כל עוד לא יהיה שינוי מדיניות, לא תהיה התגברות, לא יהיה מהלך אחר, זה הכלי היחידי שאני מאמין שיכול להוביל היום להוצאה של מסתננים.

יואב קיש: אני לא מצליח לראות משהו אחר.

יואב קיש: לכן כל כך חשובה האכיפה, כל כך חשוב שנראה לא 11,000 אלא 38,000 הפקדות, כל כך חשוב שנראה רצף הפקדות וחשוב שאותו מסתנן ידע כשהוא נכנס לאינטרנט כמה כסף יש לו והוא יודע שאם הוא יוצא עכשיו, הוא מקבל 15,000 שקלים שהם שלו.

יואב קיש: אלה דברים שצריך לעשות.

יואל מרשק: אני רוצה לומר משהו קצת שונה.

יואל מרשק: אתה שאלת אתי בישיבה לפני שבועיים - - -

יואב קיש: אל תיכנס לדברים שהיו לפני שבועיים.

יואל מרשק: אני מוכרח לומר משהו.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: זאת לא מטרת הדיון.

יואל מרשק: תן לי בדיוק דקה וחצי.

יואל מרשק: אני אתחיל מכך שביום חמישי בלילה נחתו במדינת ישראל עשרה מנהיגים של אריתריאה שבאו משוודיה, נורבגיה, מאירופה וזאת באישור משרד הפנים.

יואל מרשק: מטרת בואם לשבועיים – ואני חתום על זה אישית, על כך שבעוד שבועיים הם עוזבים את הארץ, והם באו על חשבונם – לטקס עצה עם המנהיגות הנבחרת של אריתראים כאן בארץ כיצד חוזרים בעוד שלוש-ארבע שנים לחוץ לארץ, למולדתם.

יואל מרשק: הביתה.

יואל מרשק: זאת מטרת בואם לארץ לשבועיים ימים.

יואל מרשק: כיוון שלא יכולנו להיפגש וכדומה, אני אומר את זה כאן בריש גלה.

יואל מרשק: אני חושב שבנוסף לזה, מדינת ישראל לא יכולה לפעול אבל היא יכולה לעודד לתת איזה שהם כלים לחשיבה הזאת.

יואל מרשק: בסוף ייקח להם חודשיים-שלושה אבל הם יגישו הצעה שלמה כיצד באחריותם בין 15,000 ל-18,000 רווקים חוזרים למולדת שלהם.

יואל מרשק: דבר שני, הקמת המינהלת.

יואל מרשק: אנחנו מאבדים כאן את המומנטום.

יואל מרשק: יש לנו 1,000 שמות שרוצים לצאת מדרום תל אביב.

יואב קיש: עזוב.

יואב קיש: זה לא הזמן לדיון הזה.

יואל מרשק: גם זה עונה על העניין.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: ארגון חברות הניקיון, עמיר נאור.

עמיר נאור: שלום.

עמיר נאור: אני מסכים עם כל מה ששי ברמן אמר כשהוא מדבר על מסעדות אבל גם חברות הניקיון והמלונאות בנושא הזה.

שי ברמן: צודק.

שי ברמן: אני צריך להוסיף גם אתכם לרשימה.

עמיר נאור: על מנת לנסות לפתור את הבעיה שקיימת, מכיוון שהמערכת האינטרנטית רק עכשיו הולכים לאפיין אותה, אני חושב שאפשר לפתור את הבעיה.

עמיר נאור: יש לכם את המפקידים, שילחו להם על פי שמות, נצמיד פתק עם הספח שישלחו לנו בכל פלוס משכורת וכל אחד ידע מה יש לו שם.

יואב קיש: תחזור שוב על ההצעה שלך.

עמיר נאור: אני אומר שלרשות ההגירה יש את השמות של המפקידים.

יואב קיש: של המעסיקים.

עמיר נאור: של המעסיקים המפקידים ויש לה גם את השמות של אלה שהופקד עבורם.

עמיר נאור: שילחו ספח למפקיד והוא יצרף את זה לתלוש המשכורת.

עמיר נאור: ידע העובד כמה כסף יש לו והוא לא יצטרך להסתבך עם כל אחד אחר.

יואב קיש: אתה אומר שכאשר המעביד מפקיד דרך האינטרנט, הוא יוכל לקבל תדפיס.

עמיר נאור: נכון.

יוסי אדלשטיין: הוא עובד אצלו חודשיים ואחרי כן הוא הולך לעבוד במקום אחר.

יואב קיש: אני אומר, מי שעושה פעולת הפקדה, הוא עכשיו מפקיד כסף באינטרנט, הוא יכול להוציא הדפסה של ההפקדה הזו?

יואב קיש: אישור הפקדה.

ענת טויטו: אנחנו נפעל שהם יקבלו את התדפיס.

יואב קיש: אני יודע שאם אני משלם קנס או דוח חניה וכולי, אני מקבל אישור תשלום.

יואב קיש: יש אישור תשלום גם אצלם?

יואל ליפובצקי: אישור הפקדה.

ענת טויטו: אנחנו נדאג שכולם יקבלו בלי יוצא מן הכלל.

יואב קיש: מה זה כולם?

יואב קיש: כל מי שמפקיד היום לא מקבל?

ענת טויטו: הם מקבלים מיחידת הפיקדונות ואנחנו נדאג שכולם יקבלו.

יואב קיש: כשהוא עושה את זה באתר אינטרנט, הוא מקבל אישור תשלום בביצוע ההפקדה?

קריאה: כן.

יואב קיש: הוא יכול להדפיס את זה ולהשתמש בזה.

קריאה: זה מספר אסמכתא.

קריאה: נגיד שיש לו 10 עובדים במסעדה, זה כולל את כל הסכום הגלובלי.

יואב קיש: אתה רוצה פירוט של כל אחד.

עמיר נאור: אני רוצה שייתנו לי לא מסעדה, ניקיון.

יואב קיש: יש לך 100 עובדים ואתה רוצה 100 פתקים.

עמיר נאור: כן.

עמיר נאור: אני רוצה 100 פתקים.

עמיר נאור: אני אצמיד כל פתק לתלוש משכורת של כל עובד והוא ידע כמה יש לו עכשיו וכמה יש לו בעוד חודשיים כי זה הרי מצטבר.

עמיר נאור: היום היו לו 3,000 שקלים ובעוד חצי שנה יש לו 20,000 שקלים.

עמיר נאור: הוא ידע שיש לו 20,000 שקלים וכך נפתור לכם את הבעיה עד שתסיימו לאפיין את המערכת ואז כל אחד יוכל להיכנס אליה ולבדוק.

עמיר נאור: דרך אגב, אם יהיה קוד, הם הרי ילכו למעסיקים כי לא כולם בקיאים באינטרנט אבל הצעתי פתרון שיוכל לעזור לנו לעזור להם ושלא יגידו שלא ידענו ולא ראינו.

עמיר נאור: גם בתלוש משכורת מופיע אבל בפתק השני שתתני לי בעוד חודש, יהיה כפול כי כבר הפקדתי לו פעמיים.

עמיר נאור: כך הוא ידע.

עמיר נאור: זאת הצעה לפתרון עד שיאפיינו את המערכת כך שכל אחד יוכל להיכנס אליה.

עמיר נאור: לגבי היציאה מרצון.

עמיר נאור: נתתם עשרה ימים בערך.

עמיר נאור: לא יותר מ-30 ימים.

עמיר נאור: בעשרה ימים בארץ הם לא מצליחים לסיים את כל הסיפורים האלה.

עמיר נאור: זה לוקח יותר זמן.

עמיר נאור: תגדילו בבקשה עבורם.

יואב קיש: מה זה עשרת הימים האלה?

נועה קאופמן: זה הזמן שמבקשים לפדות את הכסף מראש לא יותר מ-30 ימים.

אפרת לב ארי: אם הם יוצאים מרצון, אומרים לו שיש לו בין 10 ימים ל-30 ימים על מנת לפדות את הכסף.

יואב קיש: מה זה לפדות?

יואב קיש: הכסף כבר קיים בפיקדון.

עמיר נאור: מה זה לפדות?

עמיר נאור: הוא צריך להודיע שהוא רוצה את הכסף והכסף מחכה לו בבנק.

נועה קאופמן: או שהוא לא מחכה לו בבנק.

יואב קיש: מה שהופקד, מחכה לו.

יואב קיש: אם לא הפקידו לו, הכסף לא מחכה לו.

נועה קאופמן: בדיוק.

נועה קאופמן: אם לא הפקידו לו, זה לא יחכה לו.

קריאה: נכון ואז הוא צריך לרדוף אחרי המעסיקים.

יואב קיש: הוא רוצה לעזוב.

יואב קיש: הוא מודיע שהוא ביחידת העזיבה מרצון והוא רוצה לעזוב.

יואב קיש: הוא מבקש פירוט.

קריאה: אני יכולה לשלוף את המידע הזה.

יואב קיש: הוא מקבל את המידע והוא רואה ששניים-שלושה מעסיקים לא הפקידו לו כסף.

נועה קאופמן: הוא פונה לקו לעובד.

עמיר נאור: אבל יש לו 10 ימים לסיים את הסיפור.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: הוא לא עוזב.

יואב קיש: למה יש לו עשרה ימים?

יואב קיש: עד שהוא לא אומר להם שהוא עוזב, הוא מטפל בזה.

יואב קיש: ביום שהוא אומר שהוא אסף את כל הכספים, אז הוא מודיע שהוא עוזב.

קריאה: בדרך כלל זה לא הולך כך.

קריאה: נתנו שלושה חודשים של נוהל גירוש בינואר.

יואב קיש: אנחנו בתקופה לא פשוטה היום, אחרי הרבה זעזועים.

קריאה: אלה מאות אנשים שקיבלו צווי גירוש ואז גם לא חידשו להם את האשרות.

קריאה: אז הם נכלאו ואז לא חידשו להם את האשרות.

קריאה: עכשיו הם ישוחררו ו/או עדיין לא נכלאו אבל לא חידשו להם את האשרה.

קריאה: יש מאות אנשים כאלה שהם עכשיו על התפר.

יואב קיש: נכון.

קריאה: זה לא כזה ברור שמחדשים לכולם.

יוסי אדלשטיין: אנחנו הודענו שכל מי שלא חודשה לו האשרה בעקבות ההודעה שנתנו לו שהוא צריך לצאת מהארץ, אנחנו נחדש לו את האשרה שוב.

קריאה: בסדר, אבל הייתה תקופה שלא חודשה לו האשרה.

יוסי אדלשטיין: הייתה תקופה שהוא היה צריך לצאת מהארץ.

קריאה: מה המעסיקים היו אמורים לעשות בתקופה הזאת?

יוסי אדלשטיין: המעסיק היה אמור לא להעסיק אותו בתקופה הזאת כי הוא לא היה חוקי.

יואב קיש: כל העניין הזה של מטרת הגירוש שנעצרה, הכניסה הרבה זעזועים למערכת.

יואב קיש: תהיה כאן תקופת מעבר של מספר חודשים אני מניח עד שכל אותם מועמדי גירוש יקבלו בחזרה את האשרה שלהם.

יואב קיש: די ברור שזה הליך טבעי שיקרה.

קריאה: אדוני היושב ראש, אי אפשר לבוא בטענות למעסיקים שלא מפקידים.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: ממשיכים עם הדוברים.

שפי פז: אני יושבת כאן ופשוט לא מאמינה למה שאני שומעת.

שפי פז: זו הדאגה של כל העם?

שפי פז: מתי יפקידו, איפה יפקידו ואיך הוא יפקיד?

שפי פז: תאכפו את זה כבר לכל הרוחות.

שפי פז: תאכפו את זה.

שפי פז: החוק הזה לא נוצר כדי לתת תנאים סוציאליים למסתננים והוא לא נוצר כדי לעזור להם להקים עסקים באריתריאה.

שפי פז: החוק הזה נוצר כדי לזרז את היציאה שלהם ובוא נפסיק לשחק כאן בכל מיני משחקים ולדאוג להם.

שפי פז: אני תמיד שואלת למה כשהם יוצאים מרצון, שולחים להם דיילת שתלווה אותם.

שפי פז: ההתייחסות הזאת כמו לאל ילדים קטנים שכל הזמן צריך לטפל בהם.

שפי פז: לחוק הזה יש מטרה אחת בלבד והיא לזרז יציאה.

שפי פז: אל תעסיקו אותם אם לא נוח לכם.

שפי פז: קשה לכם להעסיק אותם?

שפי פז: אל תעסיקו אותם.

שפי פז: תסתכלו לי בעיניים לפעמים.

שפי פז: תסתכלו על הבחור שיושב לידך בעיניים.

שפי פז: אני רוצה לשאול כמה שאלות, אם כבר שואלים על הנושא הזה.

שפי פז: אני כבר לא שואלת למה הם לא אוכפים כי רשות ההגירה מבחינתי לא אוכפת כלום.

שפי פז: לא יודעת לאכוף כלום ועל החשבון הזה אנחנו מדברים כבר הרבה זמן.

שפי פז: אני רוצה לדעת, מתוך ה-11,000 חשבונות פעילים, כמה פעילים יותר מחודש?

שפי פז: זאת אומרת, אנחנו הרי יודעים שכולם עובדים.

שפי פז: חוץ מכמה הולמסים, מסוממים ואלכוהוליסטים שמסתובבים בגינת לוינסקי, כולם עובדים.

שפי פז: ה-11,000, כמה חשבונות הם באמת פעילים ברמה שהופקד בהם כסף יותר מאשר חודש פה וחודש שם?

שפי פז: זו שאלה ראשונה שלי.

שפי פז: שאלה שנייה.

שפי פז: בעלי עסקים.

שפי פז: אנחנו יודעים טוב מאוד שברוב העסקים, לפחות בדרום תל אביב, יש ישראלי שמקבל את הרישיון אבל הוא לא מתפעל באמת את העסק אלא הוא רק מוציא את הרישיון, משלמים לו קצת כסף ואת העסקים מנהלים מסתננים.

שפי פז: מה קורה עם האנשים האלה?

שפי פז: האם הם נחשבים שכירים?

שפי פז: האם הם נחשבים בעלי עסקים?

שפי פז: האם הם משלמים מסים?

יואב קיש: על זה נתנו תשובה.

שפי פז: האם הם משלמים את חוק הפיקדון?

יואב קיש: התשובה הייתה מאוד פשוטה.

שפי פז: התשובה הייתה לא.

יואב קיש: התשובה הייתה פשוטה.

יואב קיש: אם את אוהבת אותה או לא, זו שאלה אחרת.

יואב קיש: התשובה הייתה פשוטה.

יואב קיש: אם זה שכיר שהוא מסתנן, הוא אמור לקבל תלוש ואמור לנכות לו.

יואב קיש: אם הוא לא שכיר או אם הוא מקבל שחור, הוא יכול להיות בין ה-29,000 שלא מנכים להם.

שפי פז: עזוב את השחור.

שפי פז: יש הרבה כאלה.

שפי פז: אני מדברת על מקרים אחרים.

שפי פז: השאלה שאני שואלת אותה כבר הרבה זמן.

שפי פז: יש לך מקום, בא ישראלי, מקבל את הרישיון מהעירייה.

שפי פז: העסק שלו.

שפי פז: הוא שוכר את המקום כאילו, הוא מקבל את הרישיון.

שפי פז: מי שמפעיל בפועל את העסק זה המסתנן.

יואב קיש: הוא מקבל שכר או לא?

שפי פז: לא יודעת איך זה עובד.

יואב קיש: אם את לא יודעת, אני אומר לך.

יואב קיש: יש שתי אפשרויות.

יואב קיש: או שהוא מקבל בשחור ואז אף אחד לא יודע כלום ואז אין שום דבר, או שהוא מקבל שכר.

יואב קיש: אם הוא מקבל שכר והוא מסתנן, הוא אמור לנכות.

שפי פז: יש המון מקרים כאלה מתוך ה-20 ומשהו אלף שלא נמצאים בשום מקום.

שפי פז: הדבר הנוסף שיש כאן אלה האשרות המזויפות.

שפי פז: אנחנו יודעים, וזה גם נאמר, וזה היה בתקשורת, שיש המון בעלי אשרות מזויפות.

שפי פז: אני פשוט שואלת את האוכפים למיניהם מה קורה עם הנושא הזה.

שפי פז: הנושא האחרון שאני רוצה לדבר עליו אלה ההחרגות כי איכשהו כולנו פתאום לא מדברים על זה.

שפי פז: חוק הפיקדון כאמור, אני חוזרת ואומרת, נועד לזרז יציאה.

שפי פז: אני יודעת שיש ועדת החרגות ופחות או יותר 50 אחוזים מאלה שחייבים - - -

אפרת לב ארי: אין ועדת החרגות.

שפי פז: יש ועדת החרגות.

שפי פז: זה נמצא אצל אלאלוף בוועדת העבודה.

שפי פז: תבדקי.

יואב קיש: מה זה ועדת החרגות?

יואב קיש: אני לא מכיר.

אפרת לב ארי: אין ועדה.

יונתן יעקובוביץ: יש תקנות שמחריגות.

אפרת לב ארי: אין תקנות.

יואב קיש: אני לא מכיר את זה.

יואב קיש: רגע, זה לא דיון ביניכם.

יונתן יעקובוביץ: המדינה פרסמה תזכיר תקנות – קשישים, קטינים וכל בעלי המשפחות ללא קשר למבחן הכנסה.

אפרת לב ארי: אבל זה לא עבר.

יונתן יעקובוביץ: זה לא עבר כי אלאלוף לא מוכן להעביר את זה כי הוא רוצה הקלות.

יואב קיש: זה לא בתוקף כרגע?

אפרת לב ארי: זה לא בתוקף.

יואב קיש: אם כן, כרגע אין שם דבר בתוקף.

יונתן יעקובוביץ: אבל זה עומד על השולחן.

יונתן יעקובוביץ: כאילו צריך להעביר את זה.

יואב קיש: זה מופיע בחוק?

אפרת לב ארי: בחוק יש סמכות לקבוע תקנות לשר הפנים עם שר האוצר, באישור ועדת העבודה.

אפרת לב ארי: תקנות לסוגי מקרים שבהתקיימם מסתנן יכול למשוך ולפדות את הכסף כולו או חלקו לפני המועד שקבוע בחוק.

אפרת לב ארי: כלומר, מועד ליציאה, כשהוא כבר בביקורת גבולות.

אפרת לב ארי: אנחנו הנחנו על שולחן ועדת העבודה לפני כחודשיים, אם אני לא טועה, טיוטת תקנות – כפי שיונתן הזכיר, זה פורסם באתר התזכירים להערות הציבור וקיבלנו הערות רבות מהרבה שחלקם גם יושבים כאן – ואם אני לא טועה ב-12 למרס התקיים הדיון בוועדת העבודה, אצל חבר הכנסת אלאלוף, במסגרתו נתבקשנו לחזור לשר כדי לשפר לבקשתו את רשימת האוכלוסיות שתקבלנה את ההקלות הללו של משיכה מוקדמת בלי לצאת מן הארץ.

יואב קיש: מה ההיגיון?

יואב קיש: למי נותנים את זה?

יואב קיש: תסבירי לי מה יש שם בתקנות.

אפרת לב ארי: התקנות נועדו לקבוע מספר אוכלוסיות, סוגים של אוכלוסיות, שבגדול מדובר על אוכלוסיות שהופיעו בזמנו בחוק למניעת הסתננות כאוכלוסיות שמוחרגות משליחה למתקן חולות.

אפרת לב ארי: הרעיון הוא לאפשר להן לא למשוך מוקדם יותר אלא שהניכוי מהשכר שלהם לא יהיה 20 אחוזים אלא 6 אחוזים כי אלה אוכלוסיות שאנחנו מכירים בהן כהומניטריות.

אפרת לב ארי: חבר הכנסת אלאלוף ביקש מאתנו להרחיב את אוכלוסיית המקרים האלה.

קריאה: בגלל הפחד בג"ץ, העבירו החרגות.

אפרת לב ארי: לא העבירו החרגות.

יואב קיש: איזה אוכלוסיות?

אפרת לב ארי: אני רק אתייחס לאמירה שזה פחד בג"ץ.

אפרת לב ארי: זה לא נכון.

אפרת לב ארי: אנחנו לא מפחדים מבג"ץ.

אפרת לב ארי: הרעיון היה להשלים את המעטפת הנורמטיבית.

אפרת לב ארי: יש גם יוצאים מן הכלל.

יואב קיש: מי אלה האוכלוסיות?

אפרת לב ארי: בנוסח שהונח על שולחן ועדת העבודה היו קטינים, מי שגילם עלה על 60 - - -

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: קטינים לא אמורים לעבוד.

אפרת לב ארי: על פי חוק מגיל 16 מותר לעבוד.

יואב קיש: מ-16 עד 18?

יואב קיש: זה לגילים האלה?

אפרת לב ארי: בגדול, כן.

אפרת לב ארי: מי שגילו עולה על 60, הורה לקטין הסמוך על שולחנו, יש עוד עניין של פטור או הקלה מטעמים רפואיים לרבות פסיכיאטרים ומי שמשטרת ישראל הודיעה שיש ראיות לכאורה שנעברו כלפיו עבירות של סחר בבני אדם ועבדות.

אפרת לב ארי: זו הרשימה שהגשנו.

אפרת לב ארי: בוועדת העבודה נתבקשנו לעשות שיעורי בית.

יואב קיש: מה הוא רצה?

אפרת לב ארי: עוד אוכלוסיות כמו למשל נשים, נפגעי עבירות נוספים ועוד כל מיני אוכלוסיות.

אפרת לב ארי: השר צריך בימים אלה להחליט.

שפי פז: ברגע שזה יעבור, אפשר למחוק את החוק משום שמה-11,000 ירדו לנו 5,000 ואין לזה שום משמעות.

שפי פז: אני רוצה לומר משהו לגבי החרגות למשפחות.

שפי פז: מדברים כאן על הזמן על רווקים אבל חייבים להבין ואי אפשר לשתוק בעניין הזה שהבעיה העיקרית שלנו בשכונות היום אלה הן המשפחות.

שפי פז: כל ניסיון, כל פעם וכל חוק וכל נוהל להחריג את המשפחות לא ילך.

שפי פז: המתח בשכונות בין המשפחות הולך וגדל.

שפי פז: גדלות לנו כנופיות של בני נוער בשכונות.

שפי פז: רק השבוע היה אירוע של זריקת אבנים על בית שנעשה על ידי בני נוער.

שפי פז: אנחנו נתקלים בהם ברחובות והם מסתובבים עם אלות ועם מקלות.

שפי פז: הם מקללים.

קריאה: בשפירא.

קריאה: הם מסתובבים עם אלות.

שפי פז: כן.

שפי פז: בשפירא.

שפי פז: אני אשלח לכם תמונות.

קריאה: את לא צריכה לשלוח.

שפי פז: כנופיות של בני נוער ואנחנו לא ניתן לכם להחריג את המשפחות.

שפי פז: אנחנו נילחם בזה בכל הכוח.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: רק לגבי האשרות המזויפות.

יואב קיש: אתם מכירים את התופעה הזאת?

אפרת לב ארי: כן.

יוסי אדלשטיין: זו תופעה מאוד נרחבת ולכן אחד הדברים הוא לתת את האפשרות לבדוק שהמעסיק לא יגיד - - -

יואב קיש: איך הם מזייפים?

יואב קיש: אפשר להקשות במשהו בהליך האשרה?

יוסי אדלשטיין: פרסמנו לכולם מה סימני הזיהוי ויש סימני זיהוי.

יוסי אדלשטיין: פרסמתי את זה באופן גלוי ועדיין מזייפים והמעסיק טוען שהוא לא ידע ולא ראה.

יוסי אדלשטיין: זה קורה.

יוסי אדלשטיין: כל פעם יש גל עלייה בקצב של הזיופים.

יוסי אדלשטיין: כשאנחנו מתחילים להוציא לחוץ לארץ, הם מתחילים לזייף.

יוסי אדלשטיין: כשמעבירים לחולות, זה מתחיל.

יוסי אדלשטיין: כל אלה שלא רוצים להתייצב אצלנו כדי דלא לקבל את ההודעה, גל הזיופים עולה.

יוסי אדלשטיין: לכן אנחנו ננסה להעלות את זה לאתר כדי שהמעסיק יוכל לבדוק.

אפרת לב ארי: בהקשר של הפקודה, חשוב לציין שמי שמציג למעסיק שלו רישיון מזויף והמעסיק מנסה להפקיד פיקדון, הוא ייחסם בטופס המקוון כי הטופס עושה בדיקה און ליין מול המערכות ואז למעסיק יקפוץ שאין עובד רישיון בתוקף.

אפרת לב ארי: לא בדיוק ההסבר המדויק.

נועה קאופמן: אבל זו בעיה שאין את ההסבר המדויק כי יש לנו מקרים של אנשים, למשל עובדים שמגיעים אלינו והם לא הסתננו כמו אתיופים, אפילו מעטים מאוד אריתריאים שנכנסו דרך שדה התעופה בנתב"ג והחוק לא חל עליהם.

נועה קאופמן: למרות כל הפניות שלנו, עדיין לא ניתנת הודעה למעסיקים שהם לא צריכים לנכות.

אפרת לב ארי: את צודקת.

אפרת לב ארי: זאת תקופה קצרה בה הייתה תקלה במערכת במיוחד בראשית הדרך אבל היום זה כבר לא קורה.

נועה קאופמן: עכשיו מורידים.

נועה קאופמן: אני אפנה אליכם את המקרים האלה.

יואב קיש: אנחנו מתכנסים לסיום הדיון.

יואב קיש: יש כאלה שלא דיברו.

יואב קיש: פורום קהלת.

שירה קאהן: אני רוצה להוסיף עוד נקודה לעניין הסכנות.

שירה קאהן: אנחנו מכירים את זה כבר מחולות, את הניסיון לתת קטגוריית התאמה שכל מי שמתמחת לקטגוריה הזאת מוחרג מהסנקציה וזה בעצם מתמרץ את כל התופעות שאנחנו לא רוצים לעודד באוכלוסייה הזאת.

שירה קאהן: גם אנחנו מכירים מקרים די ספציפיים שבהם צריך לתת הקלה מסוימת אבל שוב, לתת לכל מי שקטין וסמוך לשולחנו של ההורה, ברור שיש כאן תמרוץ לילודה.

שירה קאהן: אנחנו צריכים שזה יהיה מגובה במבחני הכנסה.

יונתן יעקובוביץ: למה את מזדעזעת?

יונתן יעקובוביץ: הארגונים אמרו את זה בחוק.

שירה קאהן: תופעה שאני בטוחה שכולם כאן מסכימים שהיא מזעזעת לגבי מבחני הילדים.

שירה קאהן: בואו תחייבו שמי שקטין סמוך לשולחנו יצטרך להראות שהוא שולח את הילד שלו למעון יקר, שם הילדים לא נמצאים במחסני ילדים ועל בסיס זה תתנו את ההחרגה.

קריאה: זה 20 אחוזים פחות מהמינימום.

שירה קאהן: אסור לסמן באמצעות התקנות האלה את האוכלוסיות וזו הסכנה.

גלעד הלחמי: המטה למאבק למען דרום תל אביב.

גלעד הלחמי: בדיוק מה שהתחילו להעלות, זה הנושא שבעיקר רציתי לדבר עליו.

גלעד הלחמי: אנחנו מדברים על חוק הפיקדון כסוג של מקל שנועד לזרז את היציאה.

גלעד הלחמי: יש כאן עוד המון גזרים שאנחנו לא מדברים עליהם וזה בדיוק הנושא של המעונות ושל הילדים שלא לפי מבחן הכנסה אלא לפי מבחן צבע העמותות מקבלות ילדים רק על פי צבע.

גלעד הלחמי: גם בעל המכולת שלי שהוא סודני, אריתראי, הילדה שלו נמצאת במעון של אליפלט ללא כסף.

גלעד הלחמי: זאת אומרת, בן אדם שיכול להרוויח 10,000 שקלים או 15,000 שקלים בחודש, מקבל חינם מעון.

גלעד הלחמי: אם הוא לא יקבל חינם, הילד יסתובב ברחוב כי אין עליו שום אכיפה למה הילד שלו בן 3 או בן שנתיים מסתובב לבד ברחובות.

גלעד הלחמי: אני חלילה דרסתי ילד כזה שרץ לי בין הגלגלים, אימא שלו שיחקה קלפים בבית ליד, השוטרים לא יכלו לעשות לה כלום.

גלעד הלחמי: לקחנו את הילד באמבולנס ובזה נגמר הסיפור.

גלעד הלחמי: אין שום אכיפה.

גלעד הלחמי: יש כאן תמריץ מטורף שהורים לא משלמים מעונות, מקבלים גם ביגוד ומזון מארגוני סיוע וצריך לבדוק אם הנושא הזה בכלל חוקי.

יואב קיש: כרגע אנחנו בחוק הפיקדון.

יואב קיש: אנחנו מתמקדים בחוק הפיקדון.

יואב קיש: אחרון הדוברים, דוד שטרית, התאחדות המלונות.

דוד שטרית: תודה אדוני היושב ראש.

דוד שטרית: אני לא אחזור על דבריו של שי אבל אם מטרת החוק היא באמת להשתמש בחוק הזה, בחוק הפיקדון, כמקל לגרש אותם, זה לא יקרה כי ברגע שאתה נותן לו כל כך הרבה כסף, הוא יישאר כאן.

דוד שטרית: הוא מקבל יותר ממה שישראלי מקבל.

יואב קיש: איך?

יואב קיש: אני לא מבין את ההיגיון שלך.

יואב קיש: לוקחים לו ואומרים לו שהוא יקבל את זה רק אם הוא יוצא.

דוד שטרית: לוקחים את זה למעסיק.

דוד שטרית: בסוף הוא מסתכל על הנטו.

דוד שטרית: הוא אומר שאם הוא לא מקבל את הנטו הזה, לא מעניין אותו כלום.

דוד שטרית: בסוף זה נופל על המעסיקים.

דוד שטרית: עלינו זה נופל.

דוד שטרית: יש כאן משהו שאף אחד לא דיבר עליו.

דוד שטרית: הרבה מהעמותות מחתימות את העובדים.

דוד שטרית: מחכים להם כשהם יוצאים ושואלים אם הם קיבלו או לא קיבלו ומחתימים אותם.

דוד שטרית: בא עורך דין מטעמו ותובע.

דוד שטרית: יש הרבה מקרים שהעובד בכלל לא יודע שיש לו כסף או שהוא לא מקבל את הכסף.

דוד שטרית: אם כבר, יכול להיות שזה הזמן שיחידת האכיפה תדאג שמי שמקבל את הכסף זה אך ורק העובד ולא עורך הדין או מיופה כוח מטעמו.

אפרת לב ארי: הכסף ניתן לאדם עצמו ולא לאחר.

דוד שטרית: את מדברת על עובד שיוצא מהארץ.

דוד שטרית: אני מדבר על עובד שנתן ייפוי כוח, יצא מהארץ ומישהו אחר מטפל בתביעה שלו.

אפרת לב ארי: הוא מקבל בהעברה בנקאית לחשבון הבנק שמתנהל על שמו בחוץ לארץ על פי מסמכים רשמיים מהבנק בחוץ לארץ.

אפרת לב ארי: אני לא יודעת על מה אתה מדבר.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה לסכם את הדיון ואני אומר לכם איך אני רואה את זה.

יואב קיש: אמרתי בתחילת הדיון שאני חושב שהאינטרס של כולם הוא באמת לראות שהחוק הזה לפחות מצליח במשימתו הבסיסית והיא שהכספים האלה שנלקחים משכר המסתננים יגיע למסתננים עת הם יוצאים מהארץ.

יואב קיש: זו המטרה של החוק הזה ולזה הוא נועד, לייצר אינסנטיב חיובי ליציאה מהארץ.

יואב קיש: אני לא הצלחתי עוד להבין למה אתם חושבים שזה לא יעבוד.

יואב קיש: אני חושב שזה יהיה כלי מצוין שיאפשר את זה וצריך להקפיד שבאמת הכספים האלה, קורה אתם אחד מהשניים: הראשון, גם המעסיקים מפרישים, שלא יהיה מצב שמעסיקים לא מפרישים וכנראה אנחנו בסיטואציה מאוד קשה בעניין הזה, כאשר הרוב המוחלט של המעסיקים, 29,000, כנראה לא עושים את זה, וזאת משימה מורכבת ואתם צריכים תכנית פעולה איך אתם מגבירים מודעות, איך אתם אוכפים, איך אתם מייצרים סיטואציה שהדבר הזה יגרום לכך שבעוד חודש לא יהיה 11,000 אלא יהיו 13,000.

יואב קיש: זו האחריות שלכם.

יואב קיש: זה ממש לכתוב תכנית פעולה ולקדם אותה.

יואב קיש: השני, לגבי אלה שכן מפקידים, צריך לראות – וכאן אני מתחבר לשאלתה של אפי – מתוך ה-11,000 כמה הופקד בחודש האחרון.

יואב קיש: סתם דוגמה.

יואב קיש: כמה הפקדות היו בחודש האחרון, מספר שאני אשמח לקבל.

יואב קיש: לא יודע אם יש לכם אותו בשלוף.

יואב קיש: יש לכם 11,000 חשבונות של מסתננים, תגידו לי ש-7,832 הפקדות היו בחודש האחרון.

יואב קיש: יש לך את המספר הזה?

יואל ליפובצקי: לא כאן.

יואל ליפובצקי: יש לי דרך להוציא אותו.

יואב קיש: תוציא.

יואב קיש: אנחנו רוצים לדעת מה קורה.

יואב קיש: זה מספר חשוב.

יואב קיש: זה אולי מצביע יותר בפועל על מה המצב נכון להיום כי אולי מישהו הפקיד חודשיים-שלושה והפסיק כי ראה שלא בודקים אותו.

יואב קיש: זה בדיוק המקום שצריך להיכנס לאכיפה.

יואב קיש: לכן זה צריך להיות מורכב משני דברים: האחד, תכנית פעולה, איך מגיעים ליותר, שנית, לגבי האתר והשקיפות שכל עובד ידע ויוכל לבוא ולומר למה אין לו ולמה לא הפקדת אצלי.

יואב קיש: זה דבר שהוא מאוד חשוב.

יואב קיש: זה כלי משמעותי שחייבים לקדם אותו ונשמח גם כאן לקבל פרטים.

יואב קיש: אמרת תוך שבוע ואז תעדכן אותנו.

יואב קיש: צריך להיות מעקב מול המעסיקים עצמם כדי לוודא שמי שאמור היה להפקיד ויודעים עליו, הוא אכן מפקיד.

יואב קיש: גם את זה אנחנו לא עושים.

יואב קיש: זה שאמור להפקיד ולא הפקיד, אנחנו לא יודעים ולא עושים, אבל זה שהפקיד פעם ועכשיו לא מפקיד, גם את זה אנחנו לא עושים.

יואב קיש: יש המון עבודה.

יואב קיש: אני חושב שעכשיו, אחרי שתכנית הגירוש לא יוצאת לפועל, יש לכם הרבה כוח אדם וכלים כן להשתמש בדבר הזה כדי למקסם את זה ואני מבקש לדעת, יוסי, ברמת תכנית פעולה מסודרת איך הדבר הזה קורם עור וגידים כדי שהעסק הזה יתחיל לזוז.

יואב קיש: בעוד כשבועיים נקיים עוד ישיבה ונבקש שעד אז תציגו לנו את זה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: הישיבה נעולה.