ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 299, 2018-05-07 10:11

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון בנושא פתרון דיור לבודדים ולקשישים, דיירי מרכזי קליטה.

אברהם נגוסה: אנחנו קיימנו בעבר מספר דיונים בנושא, והדיון שאנחנו מקיימים הוא בהמשך לדיונים שקיימנו בעבר.

אברהם נגוסה: אנחנו קוראים בוועדה כי אין להפלות עולים בודדים.

אברהם נגוסה: להיות בודד לא צריך להיראות כפשע ולהעניש אותם בגלל שהם בודדים, אז לא נותנים להם זכויות כמו לעולים אחרים.

אברהם נגוסה: הוועדה קוראת בעבר וגם היום להעניק לעולים בודדים מענק, כשם שניתן למשפחות ולזוגות עולים.

אברהם נגוסה: מה שקרה, המצב הנוכחי הוא שבגלל שהם הופלו לרעה, כשהמשפחות מקבלות מענק והבודדים והקשישים לא קיבלו וגם לא ניתן פתרון חלופי למצב הזה, ולכן היום בודדים וקשישים תקועים במרכזי קליטה בכל הארץ.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מדברים רק על מבשרת ציון אלא על כל מרכזי הקליטה בכל הארץ.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על כל העולים.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו היום מקיימים דיון בנושא ונקבל החלטה להביא פתרון אחת ולתמיד בנושא הזה.

אברהם נגוסה: נמצאים פה חבר הכנסת יוסי יונה וחברת הכנסת יוליה מלינובסקי וכמובן מנכ"ל משרד העליה והקליטה וסמנכ"ל משרד העליה והקליטה וכן נציגת הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים קודם כל להתחיל שהמנכ"ל ייתן לנו סקירה כיצד הם מתכוננים לפתור את הבעיה, כי אנחנו לא מוותרים בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אני רוצה גם להביע מחאה חריפה על היעדרות נציג האוצר ועל זילות הוועדה והכנסת בכך ששלח את עמדתו כחצי שעה לפני תחילת הדיון והודיע כי נבצר ממנו להגיע בשל יום תכניות עבודה של האגף.

אברהם נגוסה: זאת כאשר אתמול פנתה הוועדה פעמים רבות לבקש שישלח נציג לדיון.

אברהם נגוסה: אני אפנה בנושא הזה ליושב ראש הכנסת כדי לפעול על פי תקנון הכנסת.

אברהם נגוסה: משרדי הממשלה מחויבים לכבד ולהגיע ולדווח ולהציג את עמדות המשרד לוועדה.

אברהם נגוסה: אני רואה שמשרד האוצר מזלזל בעבודת הכנסת.

אברהם נגוסה: אני פונה למנכ"ל משרד העליה והקליטה מר קושנר בבקשה.

אלכס קושנר: בוקר טוב כבוד היושב ראש, חברי הכנסת.

אלכס קושנר: אני רוצה לתת תמונה כללית על המצב היום ואני אחזיר אתכם טיפה לעבר.

אלכס קושנר: נכון להיום במרכזי הקליטה מתגוררים 619 עולים בודדים, כאשר רק 134 מהם הם עד שלוש שנים בארץ.

אלכס קושנר: כל השאר הם מעל שלוש שנים בארץ.

אלכס קושנר: רק לסבר את האוזן, מעל עשר שנים יש 169 עולים, שהם מעל עשר שנים בארץ, ומתגוררים במרכזי הקליטה.

אלכס קושנר: מבחינת הקשישים יש 103 קשישים שמתגוררים במרכזי הקליטה, 35 מהם עד שלוש שנים בארץ, כל השאר הם מעל שלוש שנים בארץ.

אלכס קושנר: אני רוצה להזכיר לכולם שמרכז הקליטה הוא מקום מגורים זמני, הוא לא מקום קבע והמדינה מתמרצת עולים שמתגוררים במרכזי קליטה לרכוש דירה בדמות מענקים.

אלכס קושנר: זה לא קורה עם בודדים ולא קורה עם קשישים.

אלכס קושנר: המדיניות שלנו, של המשרד, היא שאנחנו לא נפנה קשישים כמובן, ולגבי בודדים, בודד שיוצא ממרכז קליטה מקבל סיוע תוספתי בשכר דירה בסכום של 1,500 שקלים בחודש.

אברהם נגוסה: למשך כמה זמן?

אלכס קושנר: למשך חמש שנים.

אברהם נגוסה: אחרי חמש שנים?

אלכס קושנר: אחרי חמש שנים הוא לא מקבל, כמו כל העולים האחרים.

אלכס קושנר: אני יודע שאתה, כבוד היושב ראש, פנית לא פעם ולא פעמיים למשרד האוצר וביקשת מהם להגדיל את המענק, או בכלל להחיל את המענק גם על בודדים, ופשוט לקחת את הכסף של סיוע בשכר דירה ולהוון אותו לסכום התחלתי, אני לא יודע אם המשא ומתן הזה שלך כן צלח או לא צלח.

אלכס קושנר: נכון להיום המענק הזה לא קיים, אבל עוד פעם חשוב לי להזכיר כאן ולהשתמש בבמה המכובדת הזאת של הוועדה ולהזכיר לכולם שמרכז הקליטה הוא מקום מגורים זמני.

אלכס קושנר: הוא לא מקום קבע.

אלכס קושנר: אם אנחנו נשווה את התנאים שמקבלים עולי אתיופיה לעולים אחרים כולל עולים שמגיעים מבני מנשה, אז אנחנו נצטרך, כל הזמן צריך להשוות ולראות האם אנחנו לא חוטאים בתפקידנו ואני יכול להגיד שהיום התנאים הם - - -

אברהם נגוסה: אל תלך במקום שלא - - - אנחנו יודעים את ההבדל.

אברהם נגוסה: למה זה ככה.

אברהם נגוסה: אז למה אתה פתאום עכשיו משווה?

אלכס קושנר: מה שאני בא להגיד שעמדתו של המשרד היא, אנחנו בעד להוון את הכסף ולתת את המענק, אבל זה לא במגרש שלנו, בוא נגיד כך.

אברהם נגוסה: כשאתה אומר שזה עד שלוש שנים, זה יותר משלוש שנים, אני מבין מה הכוונה שלך להציג בצורה כזאת, אבל העולים האלה לא אשמים שהם נשארים יותר משלוש שנים, כי אם אין פתרון הם יכולים גם להישאר יותר.

חביב קצב: למה לא אשמים?

חביב קצב: הם אשמים.

אברהם נגוסה: לא, אני אומר שפה אם המשרד היה נותן להם את הזכויות כמו למשפחות, דהיינו המענק, הם היו יוצאים.

אברהם נגוסה: הם לא רוצים להישאר במרכז קליטה.

חביב קצב: אדוני היושב ראש, אתה לא צודק.

חביב קצב: יש להם זכות מיוחדת.

חביב קצב: יש להם זכות ל-1,500 שקל שאין לאף אחד אחר, סליחה.

חביב קצב: זו זכות שלהם, זו הזכות היחידה שניתנת, אף עולה אחר לא מקבל.

חביב קצב: גם עולים יחידים מאתיופיה, אתה יודע אדוני היושב ראש - - -

אברהם נגוסה: אני יודע, לכן - - -

אלכס קושנר: אבל גם להציג את התמונה כאילו העולים אשמים זה לא נכון.

חביב קצב: להציג את התמונה שכאילו אין להם פתרון, זה לא נכון.

אלכס קושנר: אבל אם הם מופלים אז הם מופלים לטובה ולא לרעה.

אברהם נגוסה: אני אסביר לך, אני אומר את זה גם עכשיו, הם מופלים לרעה.

אלכס קושנר: הם מופלים לטובה.

אלכס קושנר: בהשוואה למי?

אברהם נגוסה: בהשוואה למשפחות.

חביב קצב: אבל הם לא מופלים לרעה, אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: רגע, משפחות מקבלות מענקים, ואז בגלל שאת הזכות הם לא מקבלים בגלל שהם בודדים.

אלכס קושנר: אדוני היושב ראש, אתה יכול להצביע לי היום על צבר רווק שיודע לקנות דירה?

אלכס קושנר: היום.

אלכס קושנר: לא נראה לי.

אברהם נגוסה: לא, אז אתה קודם כל תן לו את הזכויות באופן שווה, ואחר כך היתר הוא ידאג.

חביב קצב: אנחנו נותנים לו זכויות.

אלכס קושנר: אנחנו נותנים לו מעבר לשווה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתבין, במשפחה של עשר נפשות ומשפחה של שלוש נפשות לא מקבלות אותו דבר, זה אנחנו יודעים.

אברהם נגוסה: אבל מבחינת הזכויות יש להם את הזכויות.

אברהם נגוסה: אבל מבחינת גודל הזכויות, זה הולך לפי גודל המשפחה.

אברהם נגוסה: אני טוען פה, איפה האפליה?

אברהם נגוסה: כשזוג, או זוג פלוס אחד או לא משנה, אפילו זוג פלוס עשרה, שמקבלים את הזכות לקבל מענק מהמדינה, זה שבודד הוא לא מקבל את הזכות.

אברהם נגוסה: 1,500 שאתם אומרים זה פתרון זמני כדי להוציא אותם ממרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: אני אומר שזו פגיעה בזכויות של העולים, קודם כל בסיסי, כזכויות.

חביב קצב: אני אסביר לך אדוני היושב ראש משהו.

חביב קצב: בוא נתחיל מהסוף.

יוליה מלינובסקי: אפשר לקבל את זכות הדיבור?

יוליה מלינובסקי: סליחה.

יוליה מלינובסקי: תן לנו.

אברהם נגוסה: בסדר, אני רוצה שסמנכ"ל משרד הקליטה ישלים ואז אני אתן לחברי הכנסת.

חביב קצב: אני אגיד לך את הנקודה.

חביב קצב: בוא נתחיל מהסוף, אמר המנכ"ל, אנחנו בעד לתת להם מענק 90,000 שקל.

חביב קצב: אנחנו בעד להוון את הסיוע בשכר הדירה ולתת להם את המענק, 90,000 שקל.

חביב קצב: אבל בוא נחזור אחורה.

חביב קצב: בין זה לבין להגיד - - -

אברהם נגוסה: אבל למה לא קורה?

חביב קצב: תרשה לי דקה.

יוסי יונה: אבל למה לעסוק עכשיו בשאלה הזאת.

יוסי יונה: יש כאן סוגיה מאוד מאוד ספציפית.

חביב קצב: לא, תרשה לי לסיים.

יוסי יונה: כי עכשיו אתה רוצה לתת לנו איזה שהוא רקע על העבר.

יוסי יונה: יש לנו - - -

חביב קצב: אני לא נותן רקע.

חביב קצב: סליחה, אני אענה לך, אני לא נותן לך רקע.

חביב קצב: אנחנו לא בהיסטוריה.

יוסי יונה: אבל המנכ"ל אמר, המנכ"ל אמר שהפריבילגיה שניתנת ליוצאי אתיופיה היא דווקא מהווה פריבילגיה ייחודית, נכון?

אלכס קושנר: לחלוטין.

יוסי יונה: הבנו.

יוסי יונה: עכשיו השאלה - - -

חביב קצב: אבל סליחה אדוני חבר הכנסת, גם 1,500 שקל זה משהו ייחודי.

חביב קצב: הסיוע לחמש שנים.

יוסי יונה: בסדר.

יוסי יונה: הבנו.

חביב קצב: למה אני מגיב?

חביב קצב: אני מגיב לדברי היושב ראש שאמר שאנחנו מענישים אותם.

חביב קצב: אנחנו לא מענישים אותם.

חביב קצב: אתה מבין?

חביב קצב: אנחנו לא מענישים אותם.

חביב קצב: כל מערכת הסיוע במדינת ישראל, יש שוני בין יחיד לבין משפחה.

חביב קצב: זה קיים.

חביב קצב: זה קיים בכל קטגוריה של זכאות, זה קיים בקטגוריה של העולים, בקטגוריה של ותיקים, בקטגוריה של כל קבוצת הזכאות, יש הבדל בין יחיד לבין משפחה.

חביב קצב: אנחנו יודעים את זה.

חביב קצב: ואז באנו ואמרנו אנחנו לא מפלים, לא משווים למשפחה.

חביב קצב: אני מסכים איתך לגמרי, אנחנו באנו עם פתרון.

חביב קצב: לא רק אמרנו שאנחנו נותנים להם 1,500 שקל סיוע בשכר דירה אלא אנחנו קיבלנו החלטה חריגה ביותר, שומרים להם את הזכאות לחמש שנים כאילו הם ממשיכים לגור במרכז הקליטה, זאת אומרת אם הם מתחתנים, כל שינוי במצב המשפחתי שלהם, אנחנו שומרים להם לחמש שנים.

חביב קצב: יש לזה משמעות מאוד מאוד רצינית.

חביב קצב: עובדה, יש למעלה מ-400 יחידים שעזבו במסלול הזה.

חביב קצב: 450 שעזבו במסלול הזה, אדוני היושב ראש, שנדע.

חביב קצב: זאת אומרת שהמסלול הזה כן עובד.

חביב קצב: זה שאדם יושב במרכז קליטה עוד חודש ועוד חודש ועוד שנה ועוד שנתיים, קודם כל לטעמי, לטעמנו, זה רע לו, רע מבחינת הקליטה שלו, רע לעצמו מבחינת לצאת לחיים עצמאיים, חיים טובים, איך אומרים, זה הרבה יותר מאשר מתוך מרכז קליטה, מתוך החממה כאילו במרכז קליטה, ואנחנו יודעים שזו לא חממה, אנחנו יודעים שהבן אדם הזה במרכז הקליטה זה לא הכי טוב, עדיף לו שיצא משם, מצאנו לו את הפתרון.

חביב קצב: אם אתה תצליח אדוני היושב ראש, את היכולת להביא הסכמה של מתן המענק, אמרנו שאנחנו בעד, אבל לא להפוך את זה כאילו חלילה חלילה מענישים אותם, הם חייבים לעזוב את מרכזי הקליטה.

אברהם נגוסה: אני אומר לך שעד שהממשלה תהפוך את זה כמענק ותיתן להם מענק, אמרתי שאני לא מוותר על זה, אני וחבריי ממשיכים להיאבק בממשלה ואני מקווה שנשיג את המטרה.

אברהם נגוסה: גם אלה שעזבו יקבלו.

אברהם נגוסה: למה?

אברהם נגוסה: אני אגיד לך.

אברהם נגוסה: אתה נתת פתרון זמני עד חמש שנים, אבל אחרי חמש שנים לאדם אין פתרון.

אלכס קושנר: אבל גם אם אתה מהוון את הכסף, 90,000 שקל מה עוזר לך?

אברהם נגוסה: יכול להיות שיהיה יותר אבל אנחנו לא מדברים על סכום.

אברהם נגוסה: באופן עקרוני כעולה חדש הוא צריך את הזכות שלו לקבל מענק.

אלכס קושנר: כל עולה חדש, אדוני היושב ראש?

אברהם נגוסה: כל עולה חדש, כמובן.

אברהם נגוסה: אבל אנחנו מדברים עכשיו על עולים חדשים שנמצאים במסגרת של הזכות של עולה חדש, אני עכשיו מדבר על האפליה בתוך יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: משפחות שעלו לאותה מדינה הם עלו לאותם תנאים הם הגיעו לאותם מרכזי קליטה ועכשיו אלה שהם זוג או משפחה מקבלים את המענקים, אלה הבודדים לא מקבלים.

אברהם נגוסה: זו האפליה.

אברהם נגוסה: זה אני אומר, מבחינת הזכויות.

אלכס קושנר: סיוע בשכר דירה ממשרד השיכון משתנה בין זוג לבודד.

אברהם נגוסה: השכר דירה זה הזמני, אני אומר לך - - -

יוליה מלינובסקי: אבל אדוני היושב ראש, אני בחיים לא קיבלתי שום סיוע בשכר דירה, לא כבודדת ולא כזוג.

אברהם נגוסה: אני מדבר עכשיו בתוך הקהילה.

יוליה מלינובסקי: אבל סליחה, מה הקהילה הזאת שונה ממני?

יוליה מלינובסקי: שתי ידיים, שתי רגליים, ראש אחד, אותו דבר.

אברהם נגוסה: טוב, בואי לא ניכנס לזה.

יוליה מלינובסקי: לא, זה אותו דבר.

יוליה מלינובסקי: אני אסביר מאיפה אני - - -

אברהם נגוסה: תחכי בתורך אני אתן לך.

יוליה מלינובסקי: אני אחכה.

יוליה מלינובסקי: אני אסביר.

אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו רוצים באמת לברך את חבר הכנסת ינון אזולאי, שהצטרף אלינו לוועדה מטעם מפלגת ש"ס.

אברהם נגוסה: הוא חבר בוועדה.

אברהם נגוסה: ברוך הבא.

ינון אזולאי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: בהצלחה.

ינון אזולאי: תודה.

אברהם נגוסה: עכשיו חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

יוליה מלינובסקי: אני אגלוש קצת להיסטוריה, אתה לא היית שם, אני הייתי שם.

יוליה מלינובסקי: כשאני עליתי ארצה ב-1998 שיבצו אותי למרכז קליטה כלנית באשקלון, התקבלנו לשם, הזכות הייתה לגור שם חצי שנה, זה היה מאוד נוח כי שילמנו אני והגרוש שלי 600 ומשהו שקל בחודש, התנאי היה שאנחנו גרים שם כל עוד אנחנו לומדים באולפן.

יוליה מלינובסקי: אחרי חצי שנה סיימנו ללמוד באולפן ואמרו לנו "להתראות".

יוליה מלינובסקי: אני התקבלתי לתכנית המשך שנקראת תק"ע שזה היה סמוך למרכז קליטה, זה היה לסטודנטים, וזה נתן לנו זכות לגור במרכז קליטה עוד חצי שנה.

יוליה מלינובסקי: בסך הכל המקסימום שהיה מותר זה שנה.

יוליה מלינובסקי: ביום הפקודה, כשנגמרה השנה, לא שאלו אותי "יש לך לאן לעזוב, יש לך לאן ללכת, מישהו עזר לך לשכור דירה, לאן את בכלל יוצאת" אני אספר לך איך אני יצאתי ממרכז הקליטה.

יוליה מלינובסקי: הייתה לנו מפה, עוד לא היה ווייז ולא היה שום דבר, הסתכלנו אני והגרוש שלי על המפה, ידענו שפחות או יותר תל אביב זה מקום שכדאי להיות בו, אבל אמרו לנו שתל אביב מאוד יקר, אז לא יכולנו להרשות לעצמנו.

יוליה מלינובסקי: אז הסתכלנו על המפה, ראשון, חולון, בת ים, ראשון היה נראה לנו רחוק מתל אביב כי כמובן לא היה רכב ושום דבר, הכל מתל אביב, ואז ככה נפלנו על חולון.

יוליה מלינובסקי: אז היום ראש העיר שלי, חבר שלך מוטי ששון מצטער כי נפלתי לו על הראש ככה, זאת אומרת ממש עם האצבע על המפה.

יוליה מלינובסקי: ואם אתה חושב שמישהו - - -

קריאה: אם הוא היה יודע היה דואג שיהיה לך מקום בתל אביב, בכיכר רבין.

יוליה מלינובסקי: נכון.

יוליה מלינובסקי: ובאתי לחולון, שנה בארץ, העברית ברור שעוד לא עברית כמו שצריך, ואף אחד לא שאל אותי "גברת, יש לך איפה לגור, קחי מענק, סיוע בשכר דירה" לא היה.

יוליה מלינובסקי: באתי ברחוב הראשי של העיר, חיפשתי מתווכים אחד אחד, וחיפשתי ככה דירה.

יוליה מלינובסקי: כמובן מצאנו דירה במחיר מופרז, כמובן שכל עולה עובר את זה, אין משהו אחר, קומה אחרונה בלי מעלית בלי מזגן בלי שום דבר, ריקה.

אברהם נגוסה: בואי תתמקדי.

אברהם נגוסה: גם לי יש סיפור כמו שלך.

אברהם נגוסה: זה לא הנושא.

אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו דנים איך מפנים את מרכזי הקליטה.

יוליה מלינובסקי: תן לי לסיים.

יוליה מלינובסקי: אין דבר כזה, מרכז קליטה זה מקום מגורים זמני.

אברהם נגוסה: מסכים איתך.

אברהם נגוסה: לכן גם לא צריכים להשאיר אותם יותר זמן.

יוליה מלינובסקי: לא, מה זה להשאיר?

יוליה מלינובסקי: זה אנשים עצמאיים, מה זה להשאיר?

אברהם נגוסה: תתמקדי בנושא.

יוליה מלינובסקי: אני אתמקד בנושא.

יוליה מלינובסקי: אני לא אספר את מה שהיה אחר כך ואיזה טיפול לא קיבלנו ואיזה ליווי לא קיבלנו, אבל אף אחד לא משאיר, יש לך חוזה מול מרכז קליטה, אחרי שנה או חצי שנה על פי הקריטריונים, אתה קם והולך ואם אתה לא הולך מפנים אותך, ואף אחד לא שואל אותך "יש לך לאן ללכת, הנה יש לך מענק כזה או שכר דירה כזה", אין דבר כזה.

יוליה מלינובסקי: ואתה יודע מה, אדוני היושב ראש?

יוליה מלינובסקי: טוב שכך.

יוליה מלינובסקי: כי אז יצאנו, היינו צריכים לאכול את החתיכה שלנו אבל אכלנו את זה, וידענו להתקדם עם כל הקשיים ועם כל הדבר שבעניין.

יוליה מלינובסקי: אנשים לא צריכים לגור בשום פנים ואופן, זו אפילו עוולה, לגור במרכזי קליטה כל כך הרבה שנים.

יוליה מלינובסקי: פשוט הם הופכים להיות לא עצמאיים, הם לא יודעים מה קורה בחוץ, איך החיים האמתיים, איך משלמים על חשמל, איך משלמים על מים, איך פותרים עניינים מול העיריה, זו עוולה.

יוליה מלינובסקי: אז הם צריכים לצאת ממרכזי הקליטה לשוק הפרטי.

אברהם נגוסה: כולם רוצים לצאת.

יוליה מלינובסקי: אף אחד לא קיבל את אותם מענקים שאתם מדברים.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת יוליה, אני רוצה להסביר לך.

יוליה מלינובסקי: תסביר.

אברהם נגוסה: אני גם, כמו שאת הסברת שלא ציפית לזה, אבל המצבים השתנו.

אברהם נגוסה: פעם הדברים היו אחרים.

ינון אזולאי: תסתכל על עולי מרוקו איך הם הגיעו ומה הם קיבלו.

ינון אזולאי: אם את מדברת על - - - תסתכלי מה קורה שם.

ינון אזולאי: אבל עכשיו כשהם באים, אל תסתכלי שהעולה מאתיופיה, בעצם הם באים והקליטה שלהם יותר קשה מהעולים מחבר העמים, תסתכלי איך הם השתלבו ואיך שהם השתלבו.

יוליה מלינובסקי: יש להם אותם כישורים, אותו דבר.

ינון אזולאי: יש להם אותם כישורים אבל לצערנו, בואו נשים את הדברים על השולחן, החברה הישראלית את העולים מאתיופיה לא קיבלה כמו שהיא קיבלה את העולים מחבר העמים.

יוליה מלינובסקי: גם אותנו לא קיבלה.

ינון אזולאי: הם נכנסו לפה בידיים פתוחות חבר העמים, העולים מאתיופיה תסתכלי, עד היום באיזה מקום הם נמצאים.

ינון אזולאי: לצערנו, אני חושב שצריך לתת להם את הגיבוי ולהרים אותם, לא יכול להיות שימשיכו במצב הזה.

יוליה מלינובסקי: בחייך, קיבלו אותי ממש יפה.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור של - - -

ינון אזולאי: אני באמת אומר לך, אני מכבד ואני יודע מה זה אבל תסתכלי איך הם התאקלמו ואיך הם התאקלמו.

ינון אזולאי: עד היום הם מנסים, עדיין להתאקלם, לא מצליחים.

קריאה: כי החברה לא מקבלת אותם.

אלכס קושנר: הם לא מצליחים כי הם חיים עשר שנים במרכז קליטה.

יוליה מלינובסקי: אני אשים אותך בכלוב זהב, גם אתה לא תצליח.

ינון אזולאי: תסתכלו באיזה מצב הם נמצאים, חבר העמים היום כולם פרופסורים ודוקטורים, העולים מאתיופיה נשארים מאחורה.

יוליה מלינובסקי: זה הגיע להם בחינם?

יוליה מלינובסקי: מישהו נתן להם את זה במגש כסף?

יוליה מלינובסקי: נו בחייך, שטויות.

ינון אזולאי: לא במגש של כסף, אם כבר את מדברת, העולים מחבר העמים הגיעו באמת במגש של זהב, עם כפית של זהב, אבל תסתכלי את אלה - - -

חביב קצב: זה לא נכון מה שאתה אומר.

חביב קצב: סליחה, אתה אומר דברים לא נכונים.

חביב קצב: אני מצטער, אתה אומר דברים לא נכונים.

חביב קצב: אני רוצה לשבת איתך ולהסביר לך את הנתונים, אתה אומר דברים לא נכונים.

חביב קצב: זה סיסמאות.

חביב קצב: אתה אומר דברים לא נכונים.

חביב קצב: אתה לא מכיר את ההיסטוריה, אתה לא יודע - - -

אלכס קושנר: אני רוצה להגיד משהו על בתי ספר, מותר לי?

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: למה?

אברהם נגוסה: אתם מתנהגים מעבר למה שמותר ונהוג.

אברהם נגוסה: חבר כנסת נמצא ברשות הדיבור, אתם נכנסים באמצע הדיבור שלו.

אלכס קושנר: כי הוא לא מדייק בעובדות.

אלכס קושנר: זה שהוא חבר כנסת זה לא אומר - - -

קריאה: אתה עדיין לא יכול להפריע לו, אדוני.

אברהם נגוסה: תראה, כשאתם הצגתם, נתתי שתציגו את העניין ראשונים.

אברהם נגוסה: אף חבר כנסת לא הפריע לכם.

אברהם נגוסה: אני שאלתי אתכם שאלה באמצע כי זו הפריבילגיה של חברי הכנסת, באמצע לשאול שאלות ולבקש הבהרות.

אברהם נגוסה: אבל אתם לא יכולים להיכנס, אתה רוצה להגיב, תרשום ואחר כך ניתן לך את זכות הדיבור כדי שתגיב.

אברהם נגוסה: אבל אתה לא יכול להיכנס בכל משפט של חבר כנסת.

אלכס קושנר: הבנתי.

אלכס קושנר: אני מבקש זכות דיבור.

אברהם נגוסה: אני אתן לך.

אברהם נגוסה: קודם כל לחברי כנסת.

אברהם נגוסה: סיימת חבר הכנסת?

ינון אזולאי: סיימתי, רק אני רוצה להגיד, מה שחברת הכנסת יוליה אמרה שבעצם גם הם עם ראשים טובים ואין הבדל, אני מסכים איתה.

ינון אזולאי: אבל השאלה, גם כשאתה מביא אדם עם ראש טוב, אתה צריך להביא אותו למקום מסוים, הוא הגיע מארץ זרה, הוא לא מכיר את המנטליות, לא יודע, השאלה איך ההתאקלמות שלו פה.

ינון אזולאי: ההתאקלמות של עולי אתיופיה קשה יותר משל חבר העמים.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: מדינת ישראל, ואמרו את זה לא פעם, וקודמי, וראשי ממשלות וכולם אמרו את זה שעם הקהילה האתיופית כשלנו בעליה שלהם, יש בעיה ואנחנו במקום של תיקון וצריך לתקן.

ינון אזולאי: זו לא בושה להגיד שטעינו, אבל צריך לתקן.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יוסי יונה.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש אני אגיד ככה, יוליה, אנחנו כולנו היסטוריונים, בין אם היסטוריונים חובבים ובין אם היסטוריונים מקצועיים.

יוסי יונה: אז להזכיר עובדה מאוד חשובה, שדווקא המדיניות של מדינת ישראל כלפי עליות שונות, אכן התאפיינה בהבדלים, בעוד שנניח במקרה של העליה הבאמת חשובה של יוצאי חבר העמים, האידאולוגיה הייתה קליטה ישירה, בעוד היחס ליוצאי אתיופיה בזמנו, גם עלית משה וגם שלמה דיברו על כך שהעלייה היא עליה קולקטיבית, היא לא עליה ישירה.

יוסי יונה: זאת אומרת שכבר מהתחלה הייתה מדיניות שונה ועם נימוקים לכאן ולכאן, חלקם טובים וחלקם לא טובים, חלקם, איפה שאני מסכים איתך בנימוקים הלא טובים שבעצם המדינה במקרים רבים גילתה איזו שהיא פטרונות שהיא משתקת ולא מסייעת אבל מצד שני היו גם נימוקים טובים, ואני מסכים עם חברי ינון אזולאי שאמר שהמחסומים, אנחנו צריכים מתוך איזה שהוא רצון, כולנו, אנחנו לא פה במלחמה בין העליות, בין ותיקים לבין עולים לבין יוצאי אתיופיה לבין יוצאי חבר העמים.

יוליה מלינובסקי: עזוב חבר העמים, צרפת.

יוליה מלינובסקי: היום יש עליה מאוד גדולה מצרפת.

יוסי יונה: עדיין יוליה.

יוסי יונה: עדיין הם בקליטה ישירה.

יוסי יונה: ועולי אתיופיה לא בקליטה ישירה.

יוליה מלינובסקי: אז אולי זו הבעיה - - -

אלכס קושנר: זו בדיוק הבעיה.

אברהם נגוסה: זו לא הבעיה, זו המדיניות שהממשלה קבעה, אני חושב שזו מדיניות נכונה.

יוליה מלינובסקי: אתם עשיתם מאנשים נורמטיביים, אנשים כביכול בעייתיים.

יוליה מלינובסקי: מדינת ישראל עשתה.

יוליה מלינובסקי: הם אחלה מסתדרים.

יוסי יונה: יוליה, אני אומר, מדינת ישראל היא שהחליטה על שני מסלולי קליטה.

יוסי יונה: נכון או לא? הנה, אתם יושבים כאן.

יוסי יונה: אז לבוא ולהגיד עכשיו, שאת תגידי או כל מישהו אחר יבוא ויאמר "חבר'ה, הגעת לארץ, מרכז קליטה זה זמני, אוקיי, כמה זמן, פג זמנך, צא החוצה" פשוט זה חוטא וזה לא נכון, זה לא עקבי עם המדיניות שמדינת ישראל הסכימה.

יוליה מלינובסקי: אבל מדיניות יכולה להשתנות.

יוסי יונה: יפה.

יוסי יונה: אז מאוד יכול להיות שמדיניות יכולה וצריכה להשתנות.

יוסי יונה: אני מציע אדוני היושב ראש, אתה העלית סוגיה מאוד ספציפית.

יוסי יונה: אני באמת גם מוחה ומבקש לבטא את החוסר נוחות המאוד גדולה שלי למול משרד האוצר שלא טרח להגיע לכאן.

יוסי יונה: אנחנו רואים עוד מופע של זילות בכנסת שבסופו של דבר אנחנו הריבון.

יוסי יונה: הם לא מגיעים, למה?

יוסי יונה: כי לא בא להם.

יוסי יונה: האם ישנם מנגנוני סנקציה נגדם שהם לא רוצים להגיע?

יוסי יונה: הם לא סופרים אותנו.

יוסי יונה: זה דבר חמור ביותר.

יוסי יונה: לכן אני אומר, מה שהיושב ראש כאן רצה לעשות זה לזמן את הגורמים האחראים, בין אם הגורמים של משרד הקליטה ובין אם הגורמים של משרד האוצר ולהגיד דבר מאוד ספציפי, ישנה איזו שהיא סוגיה, ישנה איזו שהיא בעיה, בואו נראה איך אנחנו נותנים לה פתרון.

יוסי יונה: האם המילה אפליה נכונה או לא נכונה בהקשר הנוכחי?

אברהם נגוסה: אפליה זה בתוך הקהילה.

אברהם נגוסה: אני לא מדבר על אפליה מול העולים האחרים.

יוסי יונה: אברהם אני יודע תאמין לי, הבנתי אותך.

יוסי יונה: יש לנו כבר המון שנים יחד, בחצאי משפט אנחנו מבינים מה אתה אומר ומה אני אומר.

יוסי יונה: אני הבנתי לחלוטין מה שאברהם אומר שזה לגבי האפליה הזאת, החוסר שוויון.

יוסי יונה: עדיין גם, תרשה לי, העובדה שמדינת ישראל באה עוד צעד לקראת יוצאי אתיופיה, כמו שחברי ינון אזולאי כאן אמר, הייתה סיבה מאוד פשוטה.

יוסי יונה: המחסומים, ובוא נקרא לילד בשמו, שישנם ביטויים של גזענות ודברים מהסוג הזה, דרך אגב שגם יוצאי חבר העמים נחשפו אליהם, אבל הם שונים ולא באותה מידה, ולכן כשמדינת ישראל מתמודדת עם המחסומים האלה היא אומרת "אני צריכה לעשות צעד נוסף, נדיב יותר, מכיל יותר".

יוליה מלינובסקי: אבל כל עוד הם נשארים בקהילות סגורות, בתוך מרכזי הקליטה, זה שורש הבעיה.

יוליה מלינובסקי: תצאו משם.

יוסי יונה: אני מגיע לזה.

יוסי יונה: יוליה, כל האנשים שנמצאים כאן, על פי הבנה שלי, על פי ביקור שלי מספר פעמים במרכז הקליטה במבשרת, הביעו את הרצון המלא והחד משמעי לצאת ממרכז הקליטה.

יוסי יונה: הם לא רוצים להישאר שם.

יוסי יונה: תביאי לי אחד כאן שיגיד לך "אני רוצה להישאר", יגיד לך שאין דבר כזה.

יוסי יונה: לכן אנחנו לא עוסקים בסוגיה האם רוצים להישאר או לא רוצים להישאר.

יוסי יונה: הסוגיה מאוד מאוד עקרונית וחד משמעית ומכרעת, היא "אנחנו רוצים לצאת, אבל אנא תנו לנו את האפשרות, סייעו לנו, תצאו קצת מגדרכם" ובואו נביא את משרד האוצר, ואתה צודק אדוני המנכ"ל של משרד הקליטה, כשאתה אומר "נניח ואנחנו מהוונים את הסכום הזה של שכר הדירה להון התחלתי, מה ניתן בדיוק לעשות".

יוסי יונה: אז בא יושב ראש הוועדה ואומר "גם בסוגיה הזאת הייתי רוצה להיכנס למשא ומתן עם האוצר ולהגיד לו אתם צודקים, אז יאללה, בואו עוד צעד אחד של נדיבות, להגדיל את הסכום הזה כדי שיהיה בידם את האפשרות להון התחלתי שבאמצעותו הם יכולים לרכוש דירה, לאפשר לעצמם משכנתא, כי אנחנו יודעים שגם שם ישנן בעיות.

יוליה מלינובסקי: אפשר לגור בשכירות, גם כן לא כזה נורא.

יוליה מלינובסקי: אפשר לגור בשכירות.

יוליה מלינובסקי: אני גרה בשכירות, זה בסדר.

אברהם נגוסה: אבל יוליה - - -

יוליה מלינובסקי: אבל אני באה אותו דבר, אנחנו אותו דבר.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים פתרון.

יוליה מלינובסקי: לגור בשכירות זה לא בושה.

אברהם נגוסה: יוליה, זה לא סוגיה של לגור בשכירות או לא.

יוליה מלינובסקי: אני לא מצליחה להבין מה קשישה שהיא שונה מקשישה מצרפת שגרה בשכירות, או מברית המועצות או ממשהו אחר.

יוליה מלינובסקי: אפשר לגור גם בשכירות, זו לא בושה.

אברהם נגוסה: תני לי להסביר לך, את לא הבנת את העניין.

יוסי יונה: תן לי לסיים אדוני.

יוסי יונה: אני עדיין בזכות דיבור.

יוסי יונה: מה שאני אומר חבר'ה, בואו נחשוב יחד במקום שיהיה לנו עימות יוליה, בינך לבינם, ביני לבין משרד הקליטה, בינם לבין משרד הקליטה ואחרים, אנחנו אומרים איך אנחנו עכשיו יכולים להתגייס יחד כדי להתמודד עם הסוגיה המאוד מאוד ספציפית הזאת, כדי לראות איך אנחנו יכולים לעשות את המהלך הזה, עם קצת סובלנות, עם קצת נדיבות, עם קצת רוחב לב, להגיד שבמקרים מסוימים מתמודדים עם אותם אתגרים, במקרים אחרים האתגרים שונים, להתחשב באתגרים שונים ולבוא עם פתרון.

יוסי יונה: למה אנחנו פה יושבים ורבים?

אברהם נגוסה: חברים אני הולך להצביע וחוזר.

אברהם נגוסה: הפסקה.

יוליה מלינובסקי: אני הולכת לוועדה אחרת.

אברהם נגוסה: אני רוצה באמת להבהיר את נושא הדיון ואז אני אתן למנכ"ל.

אברהם נגוסה: אני יודע שאתה רוצה להציג.

יוסי יונה: סליחה אדוני, אתה יודע מה הייתי עושה במקומך?

יוסי יונה: זה שלא הגיע נציג האוצר, הייתי מבטל את הדיון.

אברהם נגוסה: לא לא.

אברהם נגוסה: תדע לך, זה מה שהם רוצים, אבל אני רוצה - - - יש לי תכנית.

יוסי יונה: זו ועדה ציבורית, האוצר לא מתייחס ברצינות לוועדות הכנסת ולדיוני הכנסת, ככה צריך לעשות.

אברהם נגוסה: הנושא האתיופי לא כל כך בגדר של סקנדל.

יוסי יונה: בסדר, הוא יושב על הברז, סגר את הברז, אנחנו יכולים לדבר לדבר ונלך הביתה ולא יהיה כלום.

אברהם נגוסה: נציג משרד השיכון גם פה.

אברהם נגוסה: אני אבהיר.

אברהם נגוסה: הנושא שאנחנו מדברים עליו, לא מדובר פה בהשוואה בין עולים מארצות אחרות לעולי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אני מדבר על ההבדל שנעשה בקרב עולי אתיופיה, בתוך דיירי מרכזי הקליטה.

אברהם נגוסה: לכך אני מתכוון.

אברהם נגוסה: המדיניות ברורה, שכדי שהם יוכלו לצאת, הם באו ללא רכוש והמדינה החליטה לתת מענק.

אברהם נגוסה: אני אומר בקרב עולים יוצאי אתיופיה יש פגיעה בזכויות.

אברהם נגוסה: מי שלא נשוי, מי שהוא יחיד, מופלה.

אברהם נגוסה: יש פה אפליה בין משפחות ליחידים, לבודדים.

אברהם נגוסה: זו הנקודה.

אברהם נגוסה: לכן אם משפחה מקבלת זכות של מענק, גם הבודד צריך לקבל את הזכויות שלו כמו שקיבלו עולים אחרים.

אברהם נגוסה: אני לא אומר אותו היקף זכויות, אבל כמו שלמשל משפחה בת עשר נפשות מקבלת יותר, משפחה בת שלוש או חמש נפשות מקבלת פחות, כך גם בודד צריך לקבל, אבל הזכות שלו תהיה מעוגנת כזכאי.

אברהם נגוסה: לזה התכוונתי.

אברהם נגוסה: לכן אל תלכו לעולי צרפת, זה לא הנושא.

אברהם נגוסה: הנושא היום הוא לגבי מי שתקוע, הבודדים והקשישים.

אברהם נגוסה: אני אומר שהממשלה צריכה למצוא פתרון, לתת את הזכויות לפי גודל המשפחה, או לפי מספר הנפשות, לתת להם זכות למענק כדי שהם יוכלו לצאת.

אברהם נגוסה: זו הכוונה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אלכס קושנר: אני אתייחס לכמה נקודות.

אלכס קושנר: אחת – ברשותך, שלוש דקות סקירה על מה שנעשה במשרד הקליטה עבור העלייה מאתיופיה, מעבר למרכזי הקליטה בסיוע שניתן שם יש עוד דברים שאנחנו עושים.

אלכס קושנר: למשל יש פרויקט שנקרא הפרויקט הלאומי.

אלכס קושנר: בפרויקט הזה לומדים מאות תלמידים יוצאי אתיופיה בכל הארץ, הפרויקט הזה ממומן על ידי המשרד ותוצאות הבגרות שם הן יותר גבוהות מהממוצע באוכלוסייה.

אברהם נגוסה: על ידי משרד הקליטה?

אלכס קושנר: משרד הקליטה ו - - -

אברהם נגוסה: אני לא יודע למה הלכת לשם.

אברהם נגוסה: קודם כל זה לא נכון.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על פינוי מרכז קליטה.

אלכס קושנר: שניה, אני אגיע לזה.

אברהם נגוסה: אני אגיד לך למה זה לא נכון.

אברהם נגוסה: למי שעולה עד 15 שנים, אתם נותנים.

אלכס קושנר: על זה אני מדבר.

אברהם נגוסה: אבל מעבר לזה, משרד החינוך.

אלכס קושנר: אני מדבר על העולים.

אלכס קושנר: חבר'ה, כל מי שנמצא כאן הוא עד 15 שנה לפחות.

אלכס קושנר: אז אני מדבר על העולים.

אלכס קושנר: ואם כבר נגעת בזה, אני אגע בעוד משהו.

אלכס קושנר: מינהל הסטודנטים של משרד העליה והקליטה, האוכלוסייה היחידה שמוחרגת ומקבלת שכר לימוד, וזה לא משנה כמה זמן אתה בארץ, זו רק האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל אתה עושה השוואה עם עולים אחרים, אני מבקש שלא תלך לשם.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על פינוי מרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: זה פשוט - - -

אלכס קושנר: אני אומר לך מסיבה אחת פשוטה, כי בזמן שלא היית - - -

אברהם נגוסה: אין לי טענות לגבי הדברים האלה שאתה אומר.

אלכס קושנר: לך אין, אבל לאנשים המכובדים שיושבים כאן - - -

קריאה: אבל הם צריכים עכשיו את ה - - -

אברהם נגוסה: כולם יודעים - - -

אלכס קושנר: לא, כולם אומרים ובגלל זה אמרו את מה שאמרו.

אלכס קושנר: אני רוצה להמשיך, אני אגיע למרכזי הקליטה.

אלכס קושנר: אני רוצה לצייר לך מצב שציירתי פה וכנראה לא כל כך הבינו.

אלכס קושנר: אתה מסכים איתי שזכאות למענק יכולה להיות רק פעם אחת.

אלכס קושנר: מסכים איתי?

אברהם נגוסה: כן.

אלכס קושנר: עד פה אין לנו ויכוח.

אלכס קושנר: עכשיו תתאר לך מצב, בודד שהוא כנראה צעיר, נכון?

אלכס קושנר: בשנות העשרים לחייו, יוצא ממרכז הקליטה, מקבל מענק של 90,000 שקל.

אלכס קושנר: תוך שנתיים שלוש הוא מתחתן.

אלכס קושנר: הוא יקבל מענק נוסף?

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: הוא לא יבקש גם.

אלכס קושנר: רגע.

אלכס קושנר: הוא יוכל לקנות דירה?

אלכס קושנר: כנראה שלא.

אלכס קושנר: לעומת זאת - - -

אברהם נגוסה: יכול להיות, תן לו את ההחלטה בשבילו.

אלכס קושנר: רגע.

אלכס קושנר: עוד פעם, אני חוזר למה שהתחלתי.

אלכס קושנר: אין לי בעיה להוון את הכסף.

אלכס קושנר: אני לא המכשול.

אברהם נגוסה: אני יודע, אבל אנחנו צריכים להיות בשיתוף פעולה - - - להוריד את המחסומים.

אלכס קושנר: הצגנו את העמדה שלנו לאוצר.

אלכס קושנר: אבל אני חוזר רגע, כרגע הוא מקבל סיוע כפול, למה?

אלכס קושנר: כי הוא גם מקבל 1,500 שקל כל חודש סיוע בשכר דירה, וגם אם הוא מתחתן הוא יוכל לקבל את המענק המלא.

אברהם נגוסה: אני לא בטוח.

אלכס קושנר: מה זה לא בטוח?

אלכס קושנר: בטוח.

אלכס קושנר: אנחנו נותנים חמש שנים זכאות.

אברהם נגוסה: רגע, יש לי דוגמאות.

אברהם נגוסה: אפילו בודדים שהביאו ילדים, בנות, כלומר שהתחתנו והביאו ילדים, ועזבו את מרכז הקליטה ואחר כך אתם אמרתם, "יצאתם ממרכז הקליטה ואין לכם זכויות".

אלכס קושנר: יכול להיות שזה אחרי חמש שנים.

קריאה: למה יכול להיות, תדייק.

אברהם נגוסה: לא, אז לכן זה לא הנקודה.

אלכס קושנר: אני רוצה לקחת אותך לעוד נקודה חשובה.

אלכס קושנר: כרגע מדברים על הבאה של עוד כ-1,000 איש מאתיופיה.

אלכס קושנר: נכון?

אברהם נגוסה: מה קשור?

אלכס קושנר: אני אגיד לך מה קשור.

אלכס קושנר: אנחנו חושבים שלקלוט אותם במרכזי הקליטה זה לעשות להם עוול.

אברהם נגוסה: אז מה אתה רוצה לעשות?

אלכס קושנר: אנחנו רוצים, בגלל שמדובר באיחוד משפחות, אנחנו רוצים להציע לקלוט אותם בקליטה ישירה.

אברהם נגוסה: לא יהיה.

אלכס קושנר: רגע.

אלכס קושנר: לתת להם סיוע - - -

אברהם נגוסה: חבל, למה אתה מדבר?

אברהם נגוסה: לא יהיה.

אלכס קושנר: אתה מתנגד?

אברהם נגוסה: אני מתנגד.

אלכס קושנר: אז אתה מנציח את המצב שנמצא היום והאנשים האלה בעוד עשר שנים, אנחנו נשב פה עוד פעם.

אברהם נגוסה: תשמע, אלה שנמצאים במרכז הקליטה, הממשלה צריכה לתת להם מענק והם צריכים לקנות ולצאת, והחדשים צריכים להיכנס ולהיקלט במרכז קליטה לזמן מוגבל.

אברהם נגוסה: לזמן מוגבל.

אברהם נגוסה: יצאו - - -

חביב קצב: אבל אתה יודע שזה לא קורה.

אלכס קושנר: עם סיוע מוגדל בשכר דירה - - -

ינון אזולאי: היושב ראש אמר שכל הסיפור זה בגלל ההבדל בין קליטה ישירה - - -

אלכס קושנר: אם אתם, הקהילה, ואתה אחד המנהיגים בקהילה, אתם תמשיכו ותגרמו למדינה לקלוט אותם במרכזי הקליטה, מי ששומר אותם בתוך מרכזי הקליטה ולא נותן להם להשתלב במדינת ישראל, זה אתם.

אברהם נגוסה: לא, תן לי להסביר לך.

אלכס קושנר: אני אשמח לשוחח איתך אחר כך, אני פשוט חייב לצאת.

ישמבל אלמיו: אבל למה אתה יוצא, יש לאנשים פה שאלות.

קריאה: ככה זה - - -

ינון אזולאי: המנכ"ל, אני מתלבט מה זלזול יותר גדול.

ינון אזולאי: לצאת באמצע דיון או לא להגיע כמו משרד האוצר.

ינון אזולאי: קח את זה בחשבון.

קריאה: כל הדיון הם לא מקשיבים.

קריאה: הם מדברים - - -

קריאה: הוא אמר את שלו אבל הוא לא אמר את המדיניות - - -

ישמבל אלמיו: זה זלזול.

טאלהון טארקון: לא אמרת מילה - - -

קריאה: לא אמרת מילה אחת אפילו, שאלו אותך ולא ענית.

חביב קצב: גם לי יש חובות.

טאלהון טארקון: אתם מראים את הפרצוף של העבודה שלכם.

טאלהון טארקון: זה בדיוק מה שאתם עושים.

אברהם נגוסה: לא משנה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשיג את יעדנו.

אברהם נגוסה: אנחנו נחושים שיקבלו את הזכות שלהם.

אברהם נגוסה: לא יעזור לאף אחד.

טאלהון טארקון: מתעללים בנו במרכז הקליטה, איפה שאנחנו נמצאים.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: אבל אני רוצה להסביר למה, הוא הלך, אבל בכל זאת אני אסביר לחבר הכנסת למה קליטה ישירה לא טובה ליוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: יכול להיות לצעירים שבאמת יכולים להתמודד עם החיים המודרניים זה יכול להיות טוב, אבל למשפחות יהיה קשה ישר משדה התעופה לשלוח אותם להתמודד לבד באיזה שהוא רחוב בעיר, זה קשה.

אברהם נגוסה: במרכז הקליטה הם בצורה מרוכזת נותנים להם אוריינטציה, הם נותנים להם לאט לאט, משלבים אותם בחיים המודרניים.

אברהם נגוסה: לכן בשנות השמונים או אפילו בשנות התשעים, במדיניות של קליטה ישירה, אני זוכר שמדיניות הקליטה הישירה לעולה מאתיופיה ומארצות אחרות היה יותר רלבנטי ויותר קל, אבל לעולים חדשים שמגיעים מכפרים באתיופיה ישר להיות לבד, זה מאוד בעייתי.

אברהם נגוסה: לכן הוחלט שיוצאי אתיופיה נקלטים במרכזי קליטה באופן זמני ולאחר שהם לומדים באולפן ומסיימים את תהליך האוריינטיזציה, ואז מקבלים מענק מיוחד שהמדינה נותנת, ובמענק המיוחד הם קונים ויוצאים לדיור קבע.

אברהם נגוסה: עכשיו נעשית אפליה במענק הזה בין משפחה לבין בודדים וקשישים.

אברהם נגוסה: אני יכול להבין לגבי קשישים, כיוון שכניסה של קשיש או זוג קשישים לתהליך של משכנתא, זה קשה.

אברהם נגוסה: אז יש את הפתרון של דיור ציבורי או מקבצי דיור וזה רלבנטי יותר.

אברהם נגוסה: אבל לגבי בודדים, הם יכולים לקבל את הזכות לפי הגודל ואז יכולים לקנות ולצאת.

אברהם נגוסה: זה כל העניין.

אברהם נגוסה: אנחנו לא עושים השוואה עם עולים אחרים.

אברהם נגוסה: אני אומר, כתוצאה מהבעיה הזאת היום המשפחות רכשו וקנו ואלה שלא מקבלים את הזכויות נשארו תקועים במרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: הוועדה ואני אמרנו, בואו, מה שאתם נותנים להם ממילא לחמש שנים שכירות בחינם, ואחרי חמש שנים הוא צריך לבוא כי אין פתרון קבע, אין פתרון סופי, אז הוא צריך לבוא לבקש.

אברהם נגוסה: אבל עכשיו הצעירים מוכנים לקבל את זה כמענק, 1,500 שקל כפול 12 חודשים כפול חמש שנים, זה 90,000 שקל.

אברהם נגוסה: אז בואו תתנו להם כמענק את ה-90,000 שקל והם קונים דירה ויוצאים, כי יש להם משכנתא שהם יכולים לקבל, לא משכנתא של עולה.

ינון אזולאי: שגם זה לא מספיק, 90,000 שקל, לקניית דירה.

אברהם נגוסה: לא, יש 281,000 שקל, שמקבלים בערבות המדינה, משכנתא, כמו משכנתא רגילה שההחזר יותר גבוה, זה לא כמו המשפחה, אבל בכל זאת את ה-281,000 פלוס 90,000 מענק - - -

ינון אזולאי: זה יכול להביא אותו לבסיס.

אברהם נגוסה: בוודאי.

אברהם נגוסה: ואז זה יכול באמת לתת, וזה מקובל על הצעירים.

אברהם נגוסה: אז האוצר בא ואומר, משרד הקליטה קיבל את המתווה, משרד האוצר אומר "אני מוכן לתת 36,000 ולא 90,000".

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים או 90,000 או קצת יותר, הנושא יבוא לממשלה.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו רוצים לדעת.

אברהם נגוסה: אולי נשמע מנציג משרד השיכון אם יש להם לומר משהו.

קובי אריאלי: לא, אני מצטער לשמוע שבעצם אנחנו עומדים באותה נקודה בדיוק מפעם קודמת, מר אברהם נגוסה.

קובי אריאלי: כמובן אין לנו התנגדות למתווה, כפי שאמרתי בפעם הקודמת, המתווה מקובל גם על משרד השיכון ובאמת יוכל להניע את החבר'ה הצעירים קדימה ולהקפיץ אותם ונשמח אם האוצר.

ישמבל אלמיו: מה עם הקשישים?

ישמבל אלמיו: בכל השיח הזה עכשיו מישהו פה, שכחתם את הקשישים האלה.

אברהם נגוסה: קשישים ובודדים.

אברהם נגוסה: זה הנושא.

קובי אריאלי: אני מבין שאנחנו מדברים יחד גם על הבודדים הצעירים וגם על הקשישים.

קובי אריאלי: נכון?

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: יחד.

קובי אריאלי: כמובן אין לנו התנגדות, נשמח אם האוצר יאשר את המתווה שגם משרד העליה והקליטה נכון למתווה זה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נגסטה מברטה.

אברהם נגוסה: ביקשת את רשות הדיבור.

נגסטה מברטה: - - -אותו דבר אני שואלת עכשיו, אני גרה במרכז הקליטה בית אלפא, עליתי ב-2010 ועשיתי גיור, התחתנתי והבאתי ילדה.

נגסטה מברטה: יש לי שני ילדים עכשיו ברוך השם.

נגסטה מברטה: ביקשתי שיעבירו את המשכנתא שלי למרכז קליטה ואמרו לי "את לא יכולה להיכנס למרכז קליטה וגם אם אני יכולה להיכנס לבד, הילדים שלך לא נכנסים וגם בעלך.

נגסטה מברטה: ואת לא יכולה להיכנס" אמרתי להם "למה" אמרו לי "כי את נשואה לוותיק".

נגסטה מברטה: אמרתי להם "מה זה משנה".

אברהם נגוסה: את היית במרכז קליטה.

נגסטה מברטה: אני הייתי, עד עכשיו אני שם, משלמת אותו דבר.

אברהם נגוסה: עדיין את רשומה שם במרכז הקליטה?

נגסטה מברטה: בטח.

נגסטה מברטה: הכל יש לי שם.

אברהם נגוסה: ובגלל שאת נשואה לא נתנו לבעלך להיכנס למרכז קליטה.

נגסטה מברטה: כן.

נגסטה מברטה: וגם לילדות שלי.

אברהם נגוסה: ואז אתם גרים מחוץ למרכז קליטה, אבל לא קיבלת את הזכויות שלך.

נגסטה מברטה: כן.

אברהם נגוסה: ואמרו לך שבגלל שהתחתנת את לא יכולה לקבל את הזכויות?

נגסטה מברטה: כן.

נגסטה מברטה: בגלל זה לא נתנו לי.

וורקו אנאיו: וכדי לא לשמוע הם יצאו כבר.

וורקו אנאיו: הדברים האלה שלא רוצים לשמוע אותם.

נגסטה מברטה: - - - הם לא עובדים בעבודה שלהם.

אברהם נגוסה: יש לנו גם את הסוכנות כאן.

אברהם נגוסה: אולי בסוף תתני ביחד.

קריאה: אני לא בטוחה שאני נשארת עד הסוף.

אברהם נגוסה: בסדר, כל מה ש - - - בסוף.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את גלגאי טפרה.

אברהם נגוסה: כל אחד בקיצור כי הבעיה ידועה.

גלגאי טפרה: תודה לוועדת העליה והקליטה.

גלגאי טפרה: אני נמצא כבר שמונה שנים במרכז קליטה מבשרת ציון.

גלגאי טפרה: בגלל שאני בודד, אנחנו התחלנו, מבקשים משכנתא לבודדים, עד עכשיו לא נתנו לנו פתרון.

גלגאי טפרה: אם היינו מקבלים פתרון היינו יוצאים בזמן ולא נתקעים ולא היינו מבקשים יותר.

גלגאי טפרה: אני לא מבין, הבנאדם בא, אומר "למה ישבתם עד עכשיו עשר שנים, 15 שנים, שבע שנים" עד 2003 היה זכות לבודד למשכנתא, מה שאנחנו מבקשים.

גלגאי טפרה: מ-2003 סגרו את המשכנתא.

גלגאי טפרה: אם קודם לא היה, אז מה שחברת הכנסת אמרה, אנחנו לא היינו מבקשים.

גלגאי טפרה: אבל יש לנו זכות במדינת ישראל, אנחנו זכאים למשכנתא, עד 2003 היה משכנתא לבודדים גם למבוגרים, עמידר ועמיגור וכל הדברים האלה.

גלגאי טפרה: בגלל זה אנחנו מבקשים, תנו לנו ונצא.

גלגאי טפרה: אפילו יום אחד אף אדם לא יכול להישאר במרכז קליטה.

גלגאי טפרה: מה הם עשו?

גלגאי טפרה: יש להם כוח, יש להם אינטרסים, יש להם הכל בידיהם, משרד הקליטה, באמת אני מצטער, סגרו מרכז קליטה במבשרת ועכשיו התחלו באיילת השחר.

גלגאי טפרה: כמה אנשים נשארו באיילת השחר?

גלגאי טפרה: כמה אנשים נשארו במבשרת?

גלגאי טפרה: אין כלום, הכל סגרו והוציאו את העובדים.

גלגאי טפרה: אנחנו מבקשים שתתנו לנו הזדמנות ונצא ממרכז הקליטה.

גלגאי טפרה: אנחנו שלושה-ארבעה בודדים באותו חדר.

גלגאי טפרה: אתה לא יכול להשתמש בשירותים בזמן אפילו.

גלגאי טפרה: אתה צריך לחכות בתור.

גלגאי טפרה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: ישמבל אלמיו.

ישמבל אלמיו: אני אתן לגברת לדבר.

אברהם נגוסה: הגברת שביקשה לקנות יחד עם בנה ולצאת לדיור קבע.

אברהם נגוסה: לפי המדיניות, אנחנו יודעים שאם קשיש או קשישה רוצים לקנות ביחד עם אחד הילדים, יש מענק שנותנים להם, 94,000 או 97,000 שקלים לפי זכרוני.

אברהם נגוסה: על פי המדיניות הזו היא ביקשה לקבל את הסכום ולצאת לקנות עם בנה.

אברהם נגוסה: אמרו לה "לא".

קריאה: זה כבר שנים, לא רק השנה.

אברהם נגוסה: ועוד פתרון שיש לקשישים, לתת עמידר.

אברהם נגוסה: דיור ציבורי.

אברהם נגוסה: אז עכשיו היא אומרת "או לא נתנו לי את הזכות לקנות עם הבן שלי או לא נתנו לי דיור ציבורי ואני פה לבד, כל הילדים יצאו" היא תקועה לבד במרכז הקליטה.

סוניה רוט אדלר: אני אשמח להתייחס.

סוניה רוט אדלר: קודם כל לגבי התשובות של משרד הקליטה אני לא יכולה להגיב, אבל מבחינת הסוכנות היהודית אני אפריד בין היחידים לבין הקשישים.

סוניה רוט אדלר: לגבי היחידים גם אנחנו תומכים ותמכנו, וצר לי שאנחנו חוזרים לאותה נקודה, המכשול היחיד של להוון את המענק ל-90,000 שקלים נמצא לפתחו של משרד האוצר.

סוניה רוט אדלר: אני חושבת שצריך לקבל תשובה, ויפה שעה אחת קודם.

סוניה רוט אדלר: כולנו יודעים שזה יניע את הגלגלים, זה יהיה טוב קודם כל לצעירים וגם לכל שאר העולים שמתעתדים להגיע אלינו למרכזי הקליטה.

סוניה רוט אדלר: זה לגבי היחידים.

סוניה רוט אדלר: לגבי הקשישים, העובדים הסוציאליים במרכזי הקליטה מטפלים בכל קשיש להוצאת תעודות זכאות.

סוניה רוט אדלר: זה התפקיד שלנו, זה המנדט שלנו.

סוניה רוט אדלר: אני חושבת שהבעיה היא בעיה כלל ארצית.

סוניה רוט אדלר: יש מחסור בדיור ציבורי, העולים האלה מצטרפים לוותיקים ולקשישים ולעולים מתפוצות אחרות שנמצאים בהמתנה לדיור ציבורי.

סוניה רוט אדלר: אין פה אפליה ואין פה עניין של מגמתיות.

סוניה רוט אדלר: דרך אגב את הקשישים ממרכזי הקליטה חד משמעית, לא מפנים.

קריאה: לא מפנים - - - למרכז קליטה.

סוניה רוט אדלר: לא הפרעתי לך, אני אשמח שלא תפריע לי.

סוניה רוט אדלר: אני יושבת ומכבדת פה את כולם כבר שעה וחצי, אז תן לי בבקשה.

סוניה רוט אדלר: לגבי הקשישים יש הנחיה חד משמעית, אנחנו לא מפנים קשישים.

סוניה רוט אדלר: גם אם תהיה הנחיה כזאת היא הנחיה לא חוקית בעליל ולכן אני בתור מנהלת אגף הקליטה בסוכנות לא אתן לזה את היד, ומכיוון שאנחנו יודעים שיש מחסור בדיור ציבורי הצענו לקשישים של מבשרת, מכיוון שיש החלטת בג"צ, בג"צ סגר את מרכז הקליטה, לא אנחנו קמנו בבוקר - - -

קריאה: הוא לא סגר את זה.

קריאה: אם את רוצה שאני אדייק - - -

סוניה רוט אדלר: יש החלטה של בג"צ של סגירת מרכז הקליטה ולכן הצענו מתוך מודעות לקושי בדיור ציבורי וזמן ההמתנה הארוך, הצענו שילכו למרכזי קליטה אחרים ונקלוט אותם שם, גם איפה שיש להם משפחות.

סוניה רוט אדלר: חלק מהקשישים נענו וחלק לא, ואנחנו מכבדים את ההחלטה.

סוניה רוט אדלר: לכן לסיכום, מבחינת הסוכנות היהודית הצעירים צריכים לצאת ויפה שעה אחת קודם וצריך להוון להם את המענק וזה, פה צריך לשים את הדגש, ולגבי הקשישים אנחנו מטפלים בזכאות.

אברהם נגוסה: המענק של הקשישים שציינתי קודם, לצאת עם הבן שלה לקנות ביחד.

סוניה רוט אדלר: זו התשובה שפתחתי ואמרתי, אני לא יכולה ולא מוסמכת לתת תשובות של משרד הקליטה.

סוניה רוט אדלר: אם משרד הקליטה לא אישר כנראה שיש שם משהו בסיפור שהוא לא בהתאם להנחיות.

אברהם נגוסה: בדרך כלל נותנים.

סוניה רוט אדלר: בדרך כלל נותנים.

סוניה רוט אדלר: כן.

סוניה רוט אדלר: אנחנו מכירים הרבה סיפורים כאלה, במיוחד של ילדים שסועדים את הוריהם הקשישים, אנחנו ממליצים, העובדים הסוציאליים שלנו במרכזי הקליטה גם ממליצים, לפעמים יש תשובות חיוביות, יש תשובות שליליות, אני לא מוסמכת לתת את התשובה, אני גם לא מכירה את הסיפור הספציפי, אני מציעה שיעבירו את הסיפור הספציפי למשרד הקליטה והם יתנו מענה.

סוניה רוט אדלר: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה.

וורקו איאיו: אני הבן שלה, מ-2009 עד עכשיו אנחנו רוצים להוציא תעודת זכאות, אנחנו מוציאים, אחרי שנה זורקים.

וורקו איאיו: עד עכשיו אנחנו מבקשים שנצא ממרכז הקליטה, עדיין אבל לא קיים בכלל.

וורקו איאיו: אני הבן שלה, מ-2009 עד עכשיו כל שנה אנחנו - - -

אברהם נגוסה: הבקשה היא לקנות איתך או עם בן אחר?

וורקו איאיו: לא, לקנות איתי.

וורקו איאיו: אם יש לנו זכות, נקנה דירה ואני אחזיר את המשכנתא.

וורקו איאיו: אם לא, תתנו לנו עמידר ונצא ממרכז הקליטה.

וורקו איאיו: עדיין לא קיים, עדיין אין לנו - - - סגרו את מרכז הקליטה ואין לנו לאן לפנות.

וורקו איאיו: אין לנו בכלל לאן ללכת.

וורקו איאיו: ממש קשה.

וורקו איאיו: אדוני היושב ראש, אתה יודע את כל העניינים, לפני שנכנסת לפה אתה ידעת הכל יותר מאתנו אבל משרד הקליטה והסוכנות היהודית ביחד, מאשימים אחד את השני ועדיין לא פתרו את הבעיות שלנו.

אברהם נגוסה: טננה מולונך בבקשה.

טננה מולונך: (מדבר באמהרית)

יואל רזבוזוב: אפשר תרגום?

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: הנושא שדנים בו היום פינוי מרכזי הקליטה שיש בודדים והקשישים תקועים.

אברהם נגוסה: מה שהוא מדבר על מרכז הקליטה באיילת השחר והם פינו את האנשים, אלה שנתנו להם זכות למשכנתא או מענק, קנו ויצאו.

אברהם נגוסה: נשארו בודדים וקשישים.

אברהם נגוסה: חלק העבירו למרכז קליטה אחר, ואותם, תשעה בערך, הוא אומר שהשאירו שם.

אברהם נגוסה: הם ביקשו גם לעבור כמו האחרים או שיתנו להם זכות של המענק שיקנו ויצאו כמו האחרים.

אברהם נגוסה: גם לא נתנו להם זכות לעבור למרכז קליטה אחר וגם לא נתנו להם זכות מענק לקנות כמו האחרים ועכשיו הם תקועים ללא שירותים חברתיים וחינוכיים ועכשיו הם חושבים שעוד מעט ינתקו להם גם את המים והחשמל, כי ניתקו את כל השירותים.

טננה מולונך: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: הוא אמר, אני שוב אחדד את הטענה, יש להם הרגשה שגם נציג משרד הקליטה - - - כפי שהוא אמר, חלק נתנו להם לעבור למרכז קליטה, וחלק השאירו אותם, ויש פה איפה ואיפה.

אברהם נגוסה: יש לאלה שאולי מקורבים שקיבלו, זו ההרגשה.

אברהם נגוסה: אני יכול לתרגם, בנוכחות שאסף אותנו, אחד התחיל לדבר והוא אמר "לא, אתה תשב, אבא שלך דיבר איתי כבר, אתה לא צריך לדאוג" זה מראה לנו שיש משהו שלא מסתדר.

אברהם נגוסה: כי עלינו באותו זמן, עלינו מאותה מדינה, למה צריך להפלות.

אברהם נגוסה: אתם תעברו למרכז קליטה אחר, ואתם תהיו תקועים פה.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא רוצה להבין.

סוניה רוט אדלר: אני יכולה להתייחס רק למה שאני יודעת.

סוניה רוט אדלר: המדיניות כשנסגרים מרכזי קליטה, וראינו את זה גם במבשרת ועכשיו לצערי הרב גם באיילת השחר, המדיניות מוכתבת על ידי משרד הקליטה, היא מדיניות מאוד ברורה.

סוניה רוט אדלר: מי שזכאי כמו שאמרנו קודם, קשישים או יחידים בוותק מסוים, תיכף אני אשאל אותו כמה שנים הוא בארץ, בוודאות מעל שלוש שנים בארץ, כלומר לא עומד בקריטריונים למעבר למרכז קליטה אחרת, לא עם חס וחלילה איזו היא נכות מאוד קשה, אלה הקריטריונים שמזכים אנשים ותיקים בעת סגירת מרכז קליטה לעבור למרכז קליטה אחר.

סוניה רוט אדלר: אני מניחה שהאדון לא עומד בקריטריונים האלה.

סוניה רוט אדלר: כמה שנים אתה בישראל?

טננה מולונך: חמש שנים וחצי.

סוניה רוט אדלר: אוקיי.

סוניה רוט אדלר: אז אתה כבר לא בזכאות.

סוניה רוט אדלר: אני רוצה להזכיר יחד עם זאת, שהבחור זכאי לסיוע בשכר דירה, הוא יכול היה לקבל אותו, 1,500, עד שיוחלט לגבי המענק, הסיוע קיים.

סוניה רוט אדלר: עשו איתם שיחות, הצוות שלי שגם במעמד סיום מרכז הקליטה, סיימו את העסקתם.

סוניה רוט אדלר: סיוע בשכר דירה קיים ועומד.

אברהם נגוסה: רגע, אנחנו פה לא היינו ברורים.

אברהם נגוסה: שאל אותי חבר הכנסת.

אברהם נגוסה: יש חוק כזה שהם צריכים להישאר רק שלוש שנים?

יואל רזבוזוב: עד שלוש שנים במרכז קליטה, נכון?

סוניה רוט אדלר: לא יודעת אם זה חוק, מדובר על 18 חודשים ליחיד ו-24 חודשים למשפחה.

סוניה רוט אדלר: גם משרד הקליטה וגם הסוכנות היהודית, כשיש בעיות ויש הרבה בעיות, נוטים לאפשר קצת יותר זמנים, יש עניין של סיום שנת לימודים.

סוניה רוט אדלר: אנחנו לא עומדים על קוצו של יוד בדבר הזה, אבל חד משמעית מעל שלוש שנים, שזה המקסימום לכל הדעות, גם דרך אגב זה פוגע בהם, אנשים צריכים לצאת.

סוניה רוט אדלר: הסיוע של שכר הדירה עומד וקיים.

סוניה רוט אדלר: זה שהם נשארים שם ומפחדים שמחר בבוקר – ובצדק כי זה יזם פרטי – ינתק להם את החשמל, תקדימו תרופה למכה, תקחו את שכר הדירה בדיוק כמו שעשו 451 צעירים בכל רחבי הארץ, יצאו ממרכזי הקליטה ושכרו דירה בשוק החופשי.

סוניה רוט אדלר: שיהיה בהצלחה.

ישמבל אלמיו: אפשר ברשותך?

ישמבל אלמיו: אני מאגודת יהודי אתיופיה.

ישמבל אלמיו: אני רוצה להתייחס ברשות

ישמבל אלמיו: כם לשני דברים.

ישמבל אלמיו: הדבר הראשון זה הזלזול של משרד הקליטה שנכחו פה והם עזבו בלי לשמוע את הקשישים שכתתו רגליים כדי להגיע היום להגיד את הדברים שלהם והם לא נכחו והם עזבו, אמרו את דבריהם.

ישמבל אלמיו: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו, גברת סוניה, הקשישים שנשארו במרכזי הקליטה וגם במבשרת ציון, הם קשישים שאין להם שום שירותים חברתיים.

ישמבל אלמיו: זאת אומרת גם אם קשיש שגר לבד ואין לו אף אחד בסביבתו, קרובי משפחה, הוא עלול לא לקבל שום מענה, לא יהיה לו שום סיוע.

ישמבל אלמיו: אין רווחה, את אמרת על עובדים סוציאליים - - -

סוניה רוט אדלר: לא על מבשרת.

ישמבל אלמיו: מבשרת סגרו, את אמרת, העולים הקשישים לא יפונו ממרכזי הקליטה, זה מה שאמרת.

ישמבל אלמיו: אני רוצה לומר לך שהקשישים במרכזי הקליטה אין להם שום מענה, שום מענה.

סוניה רוט אדלר: זה לא נכון.

ישמבל אלמיו: אני יכולה ללכת איתך עכשיו למרכז קליטה - - -

סוניה רוט אדלר: יש עובדת סוציאלית במבשרת שמטפלת בעולים שעדיין נשארו.

ישמבל אלמיו: ברשותך, האנשים האלה, הקשישים נשארו שם לבד.

ישמבל אלמיו: יש שם עריריות שגרות לבד וחולות ואין להן מי שיבקר אותן וידאג להן.

קריאה: שתיים נפטרו כבר.

ישמבל אלמיו: הן צריכות ללכת לקופת חולים, אין מי שייקח אותן.

ישמבל אלמיו: אם הן צריכות נניח עזרה במשהו, אין להן.

ישמבל אלמיו: אין להם שום סיוע של רווחה לאנשים הקשישים האלה שם.

ישמבל אלמיו: אז את מדברת על עובדים סוציאליים במרכזי קליטה, אין שום דבר.

ישמבל אלמיו: את יודעת מה, הייתי לפני שבועיים במרכז קליטה במבשרת ציון, יש שם שומר שעומד בכניסה ואנשים שעובדים בתוך המשרד ואין כניסה לשם, אז מה את יכולה לומר על זה?

סוניה רוט אדלר: אני רוצה להגיב, כשדיברתי על מרכזי קליטה, דיברתי על מרכזי קליטה.

סוניה רוט אדלר: מבשרת הוא מקרה ייחודי.

קריאה: מה זה מקרה ייחודי.

סוניה רוט אדלר: אני רוצה להגיב.

סוניה רוט אדלר: יש עובדת סוציאלית בשם בת אל, היא עובדת שלנו, היא מקבלת כסף והיא מטפלת בזכאים הנותרים שם.

סוניה רוט אדלר: אני מזכירה שוב, כל הקשישים קיבלו שיחות אישיות והצענו להם לעבור למרכזי קליטה חלופיים גם איפה שיש להם משפחות, שיוכלו לסייע להם.

סוניה רוט אדלר: הם יכולים לקבל את שירותי הרווחה שלהם וזה גם מה שעדכנו אותם, משירותי הרווחה של מבשרת.

סוניה רוט אדלר: הם אזרחי מדינת ישראל, הם בעלי תעודת זהות בדיוק כמוני וכמוך והם זכאים לקבל, בדיוק כמו שמקבלים את הביטוח הלאומי, הם זכאים לגשת לרווחה במבשרת ציון.

סוניה רוט אדלר: בג"צ קבע שמרכז הקליטה נסגר.

סוניה רוט אדלר: אנחנו למעלה מן הדרוש השארנו צוות, משלמים לצוות שילווה את העולים שנשארו שם, וגם זה, לדעתי זה לא יאריך ימים.

סוניה רוט אדלר: משרד הקליטה יקבל החלטה כי מדובר פה בכסף ציבורי ובניגוד להחלטת בג"צ והם גם את אחרוני העובדים שהשאירו כדי לטפל באחרוני העולים שנשארו שם, גם זה יסתיים.

סוניה רוט אדלר: זאת התשובה שלי.

ישמבל אלמיו: על פי מה שנראה זה כאילו מחממים את הכיסא.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש, אני מברך על הדיון, כבר לא פעם ראשונה דנים על כך.

יואל רזבוזוב: גם כאן עולות בעיות, חלק נקודתיות, חלק אנחנו כבר מכירים, אז לגבי המבוגרים שמענו תשובה שבאמת נותנים להם פתרון, אם באמת יש פתרון של עובדים סוציאליים, אני מאמין שאנחנו כוועדה יכולים לעזור ולהפנות.

יואל רזבוזוב: בנושא הצעירים, ודווקא כאן אני פונה לאגף של הצעירים, תעזרו לנו כי אני חושב שצעירים שנשארים מעל שלוש שנים, לפעמים היו צעירים שנמצאים גם עשר שנים במרכזי קליטה, זה רק פוגע בהם, זה פוגע בשילוב שלהם בחברה.

יואל רזבוזוב: ישנו מענק של 1,500 ₪ לשכר דירה.

יואל רזבוזוב: שמענו שחלקם רצו לקבל את המענק בפעם אחת כדי לקנות דירה - - -

אברהם נגוסה: זו ההצעה.

אברהם נגוסה: אבל האוצר מתנגד.

יואל רזבוזוב: אנחנו מצאנו פתרון כאן, משרד הקליטה דווקא חביב קצב אמר שהוא מוכן לשקול זאת אם הם מביאים מספיק ערבויות והבנק מאשר נתינת סכום כזה, כן אפשר להעביר.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו צריכים להמשיך ללחוץ על האוצר.

יואל רזבוזוב: אם משרד הקליטה מסכימים.

יואל רזבוזוב: אני כן חושב, גם כך המדינה תשלם את הסכום הזה, או שהיא פורשת או בפעם אחת, לא כל האנשים יקבלו את האישור מהבנק, אלה לא סכומים אסטרונומיים שהמדינה לא יכולה להרשות לעצמה.

אברהם נגוסה: זה הדיון.

אברהם נגוסה: אתה צודק.

יואל רזבוזוב: אני בכיף מתגייס למאבק הזה, אנחנו צריכים ללחוץ את האוצר, כי בסוף המדינה תרוויח מזה, אנשים משתלבים ומשלמים מסים וזה רק טוב לנו.

יואל רזבוזוב: אני אשמח לסייע.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אולי נשמע את עמדת האוצר.

אברהם נגוסה: הם לא הגיעו.

יואל רזבוזוב: חבל שלא הגיעו.

יואל רזבוזוב: צריכים לנזוף בהם.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: צריך.

אברהם נגוסה: אבל הם שלחו את עמדתם בכתב.

אברהם נגוסה: מנהלת הוועדה תקריא אותה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

דנה גורדון שושני: "לאור מגבלות התקציב אין ביכולתנו להגדיל את המענקים עבור אוכלוסיית היחידים, לחילופין הוצעה על ידינו הצעת פשרה של מענק חלקי" הם הציעו 36,000 "אך הוועדה לא נענתה לעצתנו.

דנה גורדון שושני: בימים אלו עורכים בחינה מחודשת של מענקים ליוצאי מרכזי קליטה על מנת לתת מענה לחסמי יציאה מהמרכזים ואנחנו נעדכן את הוועדה עם השלמת הבדיקה".

דנה גורדון שושני: זהו.

דנה גורדון שושני: אחר כך הוא מסביר למה הוא לא בא.

יואל רזבוזוב: צריך לראות זמנים, מתי השלמת הבדיקה.

יואל רזבוזוב: שתיים – אף אחד לא ביקש להגדיל גם, ביקשנו לתת את אותו סכום בינתיים, נכון?

יואל רזבוזוב: ביקשנו את ה-1,500 לחמש שנים.

דנה גורדון שושני: לזה הם לא הסכימו.

יואל רזבוזוב: לזה הם לא מסכימים.

יואל רזבוזוב: היום שמענו על חברה שנמכרה ב-7 מיליארד, משרד האוצר הולך לקבל כמיליארד דולר במיסוי.

יואל רזבוזוב: אז לא מוצאים?

יואל רזבוזוב: באמת אנחנו מדברים על סכום שהוא, אנחנו רואים איך מחלקים את הכסף.

יואל רזבוזוב: אז אני כן חושב שאנחנו יכולים ללחוץ ואנחנו צריכים ללחוץ כוועדה.

אברהם נגוסה: מה דעתך, ניתן זמן מוגבל של חודשיים.

אברהם נגוסה: תוך חודשיים אנחנו רוצים שהממשלה תקבל החלטה להפוך את המענק, להוון את סכום השכירות, אנחנו רוצים לקבל על זה החלטה.

יואל רזבוזוב: מקובל.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

טננה מולונך: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: סוניה, מה שהוא אומר שבאיילת השחר עכשיו, חלק הם העבירו למרכז הקליטה, אלה נשארו.

אברהם נגוסה: הדאגה שלהם שעכשיו ינתקו להם את כל השירותים.

אברהם נגוסה: אנחנו במשא ומתן עם הממשלה ואני אומר לך שאני יודע מבפנים שאנחנו מתקדמים לצעד חיובי.

סוניה רוט אדלר: באיזה עניין?

אברהם נגוסה: בעניין הפתרון לבודדים.

אברהם נגוסה: אבל ההחלטה הזאת תיקח עוד חודש-חודש וחצי.

אברהם נגוסה: האם יש אפשרות לא להוציא אותם ממרכז הקליטה, להמשיך עד שאכן תתקבל ההחלטה.

סוניה רוט אדלר: להשאיר במרכז הקליטה לא, מכיוון שזה כבר לא מרכז קליטה, זה חזר ליזם.

סוניה רוט אדלר: אני מציעה שאתם תפנו למשרד הקליטה שהוא הסמכות להחליט, אנחנו מבצעים את מה שהם יגידו לגביהם.

סוניה רוט אדלר: אני חושבת שהתשובה תהיה מה שעניתי, הם זכאים לקבל שכר דירה.

סוניה רוט אדלר: אף אחד לא זורק אותם החוצה.

סוניה רוט אדלר: הם יכלו כבר לקבל את זה לפני שנתיים, הבן אדם חמש שנים בישראל.

סוניה רוט אדלר: אבל אם ספציפית לגבי התשעה אתם רוצים לפנות, צריך לפנות למשרד הקליטה, הם אלה שמקבלים את ההחלטה להעביר למרכז קליטה אחר.

אברהם נגוסה: הבנתי, אבל אנחנו במשא ומתן מתקדם להפוך את זה למענק.

סוניה רוט אדלר: בסדר, בטיעון הזה צריך לפנות למשרד הקליטה ולהגיד.

אברהם נגוסה: זה לא הסוכנות?

אברהם נגוסה: אתם הסוכנות לא יכולים לעזור?

סוניה רוט אדלר: אנחנו מבצעים את מה שמשרד הקליטה אומר לנו כי משרד הקליטה הוא זה שבסופו של יום מממן את השהות של העולים במרכזי הקליטה.

סוניה רוט אדלר: לכן אני מציעה, אם אתה חושב שהפתרון הוא עוד חודש חודשיים, ואתה רוצה לעזור לתשעה החבר'ה האלה, אפשר לפנות בבקשה מסודרת של הוועדה למשרד הקליטה, לקבל החלטה חריגה לתקופה ספציפית של חודשיים, בהנחה שזה יתקבל, אבל לא עכשיו לפתוח לעוד שנה-שנתיים.

סוניה רוט אדלר: אני עוד פעם אומרת, הם לא זכאים.

סוניה רוט אדלר: צאו מנקודת הנחה שהם לא זכאים.

סוניה רוט אדלר: הם זכאים לקבל שכר דירה ולצאת לדיור, בדיוק כמו 450 אחרים שיצאו.

סוניה רוט אדלר: אז אם זה משהו ספציפי לגבי תשעה לזמן קצוב, צריך לעשות בקשה מיוחדת, אבל הסמכות להחליט היא משרד הקליטה.

קריאה: (מדברת באמהרית)

אברהם נגוסה: אמרו לה שהיא תקבל עמידר ויש לה בעיה בראייה.

אברהם נגוסה: היא אומרת שהיא ממתינה לדיור ציבורי ולא מקבלת, ולכן היא מבקשת לעזור לה לקבל דיור ציבורי ולצאת.

אברהם נגוסה: יש לה בעיה, היא לא רואה טוב, היא עברה ניתוח ולכן היא מבקשת עזרה.

וורקו איאיו: דבר נוסף שאמרה, שלא מנקים בכלל בסביבה.

וורקו איאיו: קודם הגברת אמרה שיש שירותים, אבל אין טיפול.

אברהם נגוסה: הבעיה של שירות שלא מקבלים.

אברהם נגוסה: אם אומרים שלא מכריחים את הקשישים לצאת, כמובן שצריך לתת להם שירותים.

סוניה רוט אדלר: לא, לא צריך לתת שירותים.

סוניה רוט אדלר: אנחנו נותנים מעל ומעבר למה שבג"צ קבע.

סוניה רוט אדלר: אני חוזרת ואומרת.

אברהם נגוסה: אה, זה מבשרת.

סוניה רוט אדלר: זה מבשרת, זה סיפור אחר, חברים.

סוניה רוט אדלר: הם עדיין מקבלים מעל ומעבר למה שבג"צ קבע, אני חוזרת ואומרת, יש שם עובדת סוציאלית שמטפלת בזכאויות ובבדיקה אם אפשר להעביר למרכזי קליטה אחרים.

סוניה רוט אדלר: אין שם ליווי, הליווי צריך להינתן על ידי המועצה.

סוניה רוט אדלר: הם אזרחי מדינת ישראל וחיים במועצה שנקראת מבשרת ציון.

סוניה רוט אדלר: אם יש בעיות של זיקנה או קשישים או משהו שדורש את הרווחה של המועצה, צריך לפנות אליהם.

סוניה רוט אדלר: אין צוות שמטפל במבשרת מכיוון שהיא נסגרה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

טלאהון טארקין: אני רק רוצה להגיד כמה דברים.

טלאהון טארקין: על המשפחות שאמרת שכולם מקבלים ועזבו, אז ממש לא, יש משפחות אפילו שעזבו למרכז קליטה, עדיין הם בבעיה.

טלאהון טארקין: זה דבר אחד.

טלאהון טארקין: לגבי הבודדים שאמרת, והגבלת הזמן לשלוש שנים, ארבע שנים חמש שנים, זה ממש לא.

טלאהון טארקין: אני באתי מטללים בבאר שבע שבזמנו סגרו אותו, הייתי בו ארבע שנים.

טלאהון טארקין: אז את אומרת חמש שנים, זה לא זכאות.

טלאהון טארקין: אני כבר 13 שנים, ויש בודדים שהיו בשכירות במבשרת, שהיו שם, ועברו למרכז קליטה אחר בשביל לשכנע אותנו.

טלאהון טארקין: זה מה שעשיתם.

סוניה רוט אדלר: אני לא מצליחה להבין מה שאתה אומר.

טלאהון טארקין: בודדים שהיו שם, בשכירות אפילו, בעצמם, החזירו אותם למרכז קליטה אחר.

יואל רזבוזוב: מי החזיר?

טלאהון טארקין: הם.

טלאהון טארקין: שכנעו אותם.

אברהם נגוסה: אלה ששכרו בחוץ?

טלאהון טארקין: כן.

טלאהון טארקין: באמת.

אברהם נגוסה: יש לך עובדות?

טלאהון טארקין: יש עובדות, הרבה.

אברהם נגוסה: אני אשמח אם תעבירו לי את הרשימה.

טלאהון טארקין: יש טענות בעבר שאמרתם, הבאתם נשים מאתיופיה אז אין לכם זכאות, יש כאלה שעברו למרכז קליטה.

טלאהון טארקין: אז למה?

טלאהון טארקין: אמרת רכב, מי שקנה רכב וכמה דברים, חד הורית שאמרת, נגיד שהתחתנו עם - - -

סוניה רוט אדלר: לא אמרתי שום דבר לא על רכב, לא על חד הורי.

סוניה רוט אדלר: לא אמרתי שום דבר.

טלאהון טארקין: בעבר טענתם שאנחנו - - -

סוניה רוט אדלר: מי זה טענתם?

אברהם נגוסה: אני רוצה שנסכם את ההחלטה לפני שהוא עוזב.

אברהם נגוסה: תסכם בקיצור.

טלאהון טארקין: אנחנו מבקשים את הפתרון, הפתרון כרגע, הם אלה שעצרו אותנו כבר מזמן.

טלאהון טארקין: אני התקדמתי עם 350 שקל בחודש, אני גר לבד, שלוש שנים צבא, אני עושה מילואים.

טלאהון טארקין: אני התקדמתי ומבקש את המענק בשביל להתקדם.

טלאהון טארקין: כשאני אומר אני, אני מתכוון לכל הצעירים שמסביבי.

סוניה רוט אדלר: אנחנו בעד.

טלאהון טארקין: אתם בעד, כן.

טלאהון טארקין: אז יש גם את המבוגרים שמבקשים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נקרא את ההחלטה בעברית ואחר כך אני אתרגם באמהרית.

אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הוועדה, בבקשה.

דנה גורדון שושני: אין להפלות עולים בודדים.

דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת להעניק לעולים בודדים מענק כשם שניתן למשפחות עולים ולזוגות עולים.

דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לוועדת השרים בראשות ראש הממשלה לקבל החלטה זו כבר בישיבתה הקרובה.

דנה גורדון שושני: בקשת הוועדה היא לאפשר תוך חודשיים מהיום לבודדים שצריכים להתפנות ממרכזי קליטה לקבל מענק שיהיה בעצם היוון של הסיוע בשכר הדירה, כלומר 90,000 ₪ ברכישת דירה.

דנה גורדון שושני: אני מביע מחאה חריפה על היעדרות נציג האוצר ועל זילות הוועדה והכנסת בכך ששלח את עמדתו כחצי שעה לפני תחילת הדיון והודיע כי נבצר ממנו להגיע בשל יום תכניות עבודה של האגף, זאת כאשר אתמול פנתה הוועדה פעמים רבות לבקש שיישלח נציג לדיון.

דנה גורדון שושני: אפנה ליו"ר הכנסת בנושא.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: זו ההחלטה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: אני מברך על הדיון, אני מקווה מאוד שההמלצות יתקבלו בממשלה.

יואל רזבוזוב: יישר כח.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני אתרגם לאמהרית.