ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1004, 2018-03-21 12:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים בנושא תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (פטור מחובת רישוי) (הוראת שעה), התשע"ח-2018.

משה גפני: אני מבקש להגיד לחברים ולאורחים, אמרתי לעובדים שאני לא אקיים ישיבה של הוועדה בשבועיים האלה, וכמו תמיד, אני לא עומד במילתי בגלל שאני לא עומד בלחץ הזה.

משה גפני: אני אפילו לא יודע על מה מדובר.

משה גפני: אנשים אומרים שאם זה לא יאושר יאבדו עסקאות גדולות וכו', אז כינסתי את הוועדה.

משה גפני: יש פה גם שתי העברות שאני צריך גם לדון בהן.

משה גפני: תהיה ישיבה קצרה.

משה גפני: אני אבקש שיסבירו, ואם יתברר שאפשר להמשיך את הדיון הזה אחרי פסח אז אני אעצור את הדיון.

משה גפני: אני מקיים את הדיון מכיוון שיש כאלה שטענו שאם אני לא אקיים את הדיון עכשיו זה יגרום נזק.

משה גפני: מי מציג את התקנות?

משה גפני: בבקשה.

יואב גפני: כידוע לכולנו, ביוני 2017 נכנס לתוקף חוק נותני שירותי אשראי והכניס לפיקוח סדרה ארוכה מאוד של נותני שירותי אשראי.

יואב גפני: החוק הוא מאוד-מאוד רחב.

יואב גפני: הייתי אומר שהוא ממש חובק-כל.

יואב גפני: בכל זאת, בחוק יש סמכות לשר האוצר לפטור גופים מסוימים מהוראות החוק.

יואב גפני: לאחר שהחוק עבר לשלב הכניסה לתוקפו, פנו אלינו לא מעט גופים שסברו שהפעילות שלהם, שלא הייתה תחת פיקוח במשך שנים ארוכות, לא צריכה להיות תחת הפיקוח.

יואב גפני: בחנו את הנושא הזה נוכח התכליות של החוק ומצאנו סדרה של גופים שאנחנו סבורים, או שר האוצר סבור, שאפשר להוציא אותם מתחולת החקיקה - בהוראת שעה, כיוון שמדובר בחוק שהוא יחסית חדש ואנחנו רוצים לראות את ההשפעות שלו וכו'.

יואב גפני: הגופים מפורטים פה.

יואב גפני: אנחנו יכולים לעבור על הרשימה תוך כדי הקראה, אנחנו יכולים לעבור עליה עכשיו.

יואב גפני: זאת התמצית.

משה גפני: כן, תעבור.

שגית אפיק: תגיד את הרשימה.

יואב גפני: קודם כול – אני מקריא מדברי ההסבר, לא מהחקיקה – קבוצה ראשונה: "תאגידים בקבוצות בנקאיות שהתאגדו במדינה החברה בארגון ה-OECD וניתן להם רישיון בנק או רישיון לעסוק במתן אשראי על ידי מדינה החברה בארגון ה-OECD.

יואב גפני: בבסיס הפטור עומדת החזקה כי קיים לגבי תאגידים אלה פיקוח נאות במדינה שבה הם פועלים, ועל כן אין מקום להטיל מגבלות פיקוחיות נוספות על פעילות האשראי שלהם בישראל".

יואב גפני: זה סוג אחד של תאגידים.

הסוג השני: הסוג השלישי של הגופים אלה אגודות שיתופיות כמושב עובדים, ככפר שיתופי וכו'.

הסוג השני: הסוג הזה של גופים, מסתבר, גם כן נותן הלוואות בינו לבין עצמו, יש לו ארגוני קניות.

הסוג השני: גם פה לא סברנו שהגופים האלה צריכים להיות גופים שנמצאים תחת הפיקוח של החקיקה שלנו.

הסוג השני: הם ממילא מאוגדים בתוך מסגרות סגורות של תאגידים מול תאגידים שיתופיים.

מוסי רז: זה כל תאגיד שיתופי?

מוסי רז: תאגיד "אופק", לדוגמה?

יואב גפני: לא, "אופק", שזו אגודת פיקדון ואשראי, בוודאי לא פטורה.

יואב גפני: היא סוג רישיון אחר מכוח החקיקה של החוק הזה, אבל היא לא פטורה.

יואב גפני: מי שנותן, בדרך עיסוק, אשראי באופן גורף, לא פטור מהחקיקה הזאת.

יואב גפני: "גופים שבהם העיסוק במתן שירות בנכס פיננסי טפל לעיסוקם העיקרי, אך מהווה באופן טבעי חלק מהשירות הניתן על ידי אותם גופים ללקוחות" – כך למשל, בניהול חשבון נאמנות יש עורך דין, יש רואה חשבון– סליחה, אני רוצה להדגיש עוד נקודה:

יואב גפני: לחוק הזה יש שני חלקים: חוק שמפקח על נותני שירותי אשראי וחוק שמפקח על נותני שירותים בנכס פיננסי.

יואב גפני: אגב, החלק הזה של החוק, של נותני שירותים בנכס פיננסי, צפוי להיכנס לתוקפו ביוני 2018.

יואב גפני: חוק נותני שירותי אשראי נכנס לתוקף ביוני 2017.

משה גפני: אתם מבקשים את זה כהוראת שעה, לשנה.

יואב גפני: אנחנו מבקשים את זה כהוראת שעה והסיבה לכך היא מכיוון שהחוק כל כך רחב, ומכיוון שאנחנו רוצים לאמוד את ההשפעה של הפטורים האלה ולא לתת אותם באופן גורף, אלא אחרי שלמדנו לעומק את ההשלכה של הדבר הזה.

יואב גפני: כי יכול להיות שנימצא במצב שבו תכלית מתכליות החוק צריכה להתקיים לגבי אחת הקבוצות האלה – כמו למשל, צריך לתת הגנות צרכניות במקום שבו פטרנו את הדבר הזה –, אנחנו רוצים את האפשרות כשנבוא שוב לתקן אותו.

משה גפני: מישהו מתנגד?

משה גפני: בבקשה.

טידה שמיר: בלי להתייחס לגופה של ההצעה, אני לא מכירה תהליך שבאמצעות תקנות של רגולטור אחד מפרשים חוק בסמכות בנק ישראל.

טידה שמיר: אני לא מכירה תהליך כזה.

טידה שמיר: מי שאוכף, מיישם ומפרש את חוקי הבנקאות הוא בנק ישראל.

משה גפני: אז מה לעשות עם התקנות עכשיו?

טידה שמיר: אנחנו מאוד תומכים בתקנות.

טידה שמיר: אנחנו לא מסכימים לפסקאות (1) ו-(2) של התקנות, כשמדובר על תאגידים בנקאיים זרים.

משה גפני: אתם מתנגדים לתאגידים זרים?

טידה שמיר: תאגידים בנקאיים זרים.

משה גפני: בסדר, אז נוציא את זה.

משה גפני: הלאה, מי עוד מתנגד?

משה גפני: בבקשה, מי אתם?

תמר מירסקי: תמר מירסקי מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, משרד הכלכלה.

משה גפני: לאיזו פסקה אתם מתנגדים?

תמר מירסקי: אנחנו רוצים להרחיב את פסקה (7).

תמר מירסקי: בעצם מטרת התקנות היא להגן על עסקים קטנים או על אנשים פרטיים, שאין להם יכולת להתמודד עם גופים מלווים גדולים.

תמר מירסקי: המטרה של התקנות היא להגן על החלש לעומת החזק, הלווה הקטן מול המלווה הגדול.

משה גפני: זאת המטרה?

תמר מירסקי: בין היתר, זאת המטרה.

תמר מירסקי: אנחנו טוענים שלעסקים הבינוניים בארץ שלווים 3 מיליון ש"ח ומעלה יש מספיק כלים להתמודד ואין צורך להגן עליהם.

תמר מירסקי: לכן כל הנושא של הרישוי בעצם פועל לרעתנו, כשאנחנו רוצים לפתח את שוק האשראי לעסקים בינוניים שמאוד-מאוד סובלים היום מחוסר אשראי.

משה גפני: את רוצה להוריד את הסכום?

תמר מירסקי: כן, להוריד את זה ל-3 מיליון ש"ח כדי שנוכל לפתח קרנות.

תמר מירסקי: כבר היום יש קרנות שפועלות לתת שירותי אשראי.

שגית אפיק: התקנות האלה לא אמורות להקל ואתם לא אמורים להגן על העסקים האלה?

שגית אפיק: אני פשוט לא כל כך מבינה את העמדה של משרד הכלכלה.

תמר מירסקי: אנחנו טוענים שעסקים בינוניים ומעלה מסוגלים להגן על עצמם בעסקאות.

תמר מירסקי: אנחנו מסכימים בנושא של העסקים הקטנים.

תמר מירסקי: אנחנו לא מסכימים בנושא של העסקים הבינוניים.

תמר מירסקי: אנחנו חושבים שהרישוי יפריע.

שגית אפיק: עסקים קטנים זה עד 3 מיליון ש"ח, ו-10 מיליון ש"ח, לדעתכם, זה כבר עסקים לא קטנים - לכן התקנות לא צריכות להגן עליהם, לדעתכם?

תמר מירסקי: מהלוואות של 3 מיליון ש"ח ומעלה, לדעתנו, העסקים שלוקחים הלוואות בסדר גודל כזה – ויש עוד כמה תנאים שאפשר להכניס: שצבר האשראי של הקרן לא יעלה על 25 מיליון ש"ח ושההלוואות תהיינה לשנתיים ומעלה.

תמר מירסקי: זאת אומרת, להכניס איזשהם שלושה תנאים שמאפיינים הלוואות לעסקים בינוניים, שבמקרה של עסקים בינוניים הרישוי יכול להפריע לשוק האשראי להתפתח עבור עסקים בינוניים.

משה גפני: טוב, תכף נחזור לזה.

משה גפני: את רצית גם להגיד משהו, משרד הכלכלה?

תמר ולדמן: לא, אני מהרשות לאיסור הלבנת הון.

משה גפני: כן, בבקשה.

תמר ולדמן: רק רצינו לציין לפרוטוקול שאנחנו לא היינו שותפים להתקנת התקנות ולא נבחנו שיקולים של הלבנת הון, ובעצם הפטור מרישוי טומן בחובו גם פטור על צו איסור הלבנת הון.

משה גפני: טוב, נרשם.

משה גפני: אני לא מבין קצת את התהליך פה.

משה גפני: האמת היא שאני די מופתע.

תמר ולדמן: גם אנחנו לא מבינים.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: תכף אני אעיר הערה צינית, כדרכי.

משה גפני: כן, בבקשה, אדוני.

משה גפני: אפשר בקצרה?

משה גפני: אני לא הולך לקיים פה דיון ארוך.

סימון ברון: אני כאן מטעם איגוד הבנקים הזרים.

משה גפני: אתם בעד או נגד?

סימון ברון: אנחנו מאוד בעד התקנות.

סימון ברון: הייתי מאוד רוצה להתייחס לנקודה של בנק ישראל, אם אפשר.

קריאה: איגוד הבנקים הזרים ב-OECD.

משה גפני: אתם בעד התקנות ו-?

סימון ברון: אנחנו בעד התקנות.

משה גפני: אתם רוצים שהתאגידים הבין-לאומיים, הזרים, יהיו בתוך התקנות?

סימון ברון: נכון.

משה גפני: אבל בנק ישראל לא מסכים.

טידה שמיר: אני לא אמרתי שלא מסכים.

סימון ברון: אם אפשר, הייתי רוצה לענות כמה מילים לבנק ישראל.

משה גפני: בבקשה, אבל בקצרה, בגלל שכבר אמרתי להוציא את זה.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון.

טידה שמיר: אני גם לא הסברתי, אני רק אמרתי מעט על התהליך.

טידה שמיר: אתה יכול לענות.

משה גפני: הוא לא יהיה בדיון היום, הוא יהיה בדיון הבא, אם יהיה.

סימון ברון: משפט אחד, בבקשה.

משה גפני: בבקשה.

סימון ברון: אנחנו מבינים שבתקנות האלו משרד האוצר לוקח צעד אחורה.

סימון ברון: אומר לבנק ישראל: אתם אחראים על הבנקים, לא אנחנו, גם על הבנקים הזרים וגם על הבנקים המקומיים.

סימון ברון: בגלל זה הם הביאו פטור מהחוק החדש.

סימון ברון: אבל, כמובן, מבחינת בנק ישראל הרישוי עדיין חל וכל הכללים.

טידה שמיר: אז אני אגיב על זה.

משה גפני: מי עוד?

משה גפני: כן, בבקשה.

מיכה אבני: שמי מיכה אבני, יו"ר איגוד חברות האשראי.

מיכה אבני: אנחנו מייצגים חברות אשראי המחזיקות, או עתידות להחזיק, ברישיונות מורחבים.

מיכה אבני: כל החברים באיגוד הם עסקים עם מאזנים של מאות מיליונים ומיליארדים.

מיכה אבני: אני גם מנכ"ל של חברה ציבורית בשם "פנינסולה", שמתעסקת באשראי, וגם שותף מנהל בקרן השקעות שנותנת אשראי לעסקים.

מיכה אבני: אנחנו הקמנו קרן בשיתוף עם מדינת ישראל, שמחזיקה ב-25% מהקרן, בהתאם למכרז של המדינה, ויש עוד קרנות כאלה, שקיבלנו כמטרה מהמדינה לתת אשראי לעסקים בינוניים.

מיכה אבני: זה הוגדר במסמכי המכרז, אלה עסקים, אלה עסקאות מ-3 מיליון ש"ח ומעלה.

משה גפני: מה עמדתכם?

מיכה אבני: עמדתנו היא שהסכום צריך לרדת מ-10 מיליון ש"ח ל-3 מיליון ש"ח באותה פסקה.

משה גפני: עמדתכם היא כמו עמדת משרד הכלכלה.

מיכה אבני: עסק בינוני שמוכר בעשרות מיליוני ש"ח בשנה יודע לקבל הלוואה של 3 מיליון ש"ח ומעלה בלי שהוא צריך שהמדינה תגן עליו.

מיכה אבני: מספרה צריכה שהמדינה תגן עליה; בן אדם פרטי צריך שהמדינה תגן עליו; עסק קטן עם מחזור של 2 מיליון ש"ח צריך שהמדינה תגן עליו; עסק בינוני לא צריך שהמדינה תגן עליו.

משה גפני: אתם תצטרכו לענות למה זה 10 מיליון ש"ח ולא 3 מיליון ש"ח.

מאוד מהותית: הדרישה להקים ריבוי רישיונות על עץ שב-100% בעלות של אותו בעל השליטה, בלי שום גורמים אחרים, היא לא הגיונית.

מאוד מהותית: היא יוצרת עלויות מטורפות למדינה ומקשה על הגופים האלה ליצור תחרות למערכת הבנקאית, שזו בכלל המטרה של החוק.

מאוד מהותית: אז יש לנו הרבה מה להגיד על זה, 20 דקות לא יספיקווגם שעה לא תספיק.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משרד המשפטים, בבקשה.

לימור תוסייה כהן: שלום, אדוני, גם לנו יש קושי עם פסקאות (1) ו-(2) לתקנות המוצעות.

לימור תוסייה כהן: מבחינתנו, למרות שאנחנו מבינים שהכוונה היא לא לפגוע בשוק האשראי שמתנהל באמצעות גופים - - -

משה גפני: את מדברת על הגופים הזרים?

לימור תוסייה כהן: אני מדברת על הגופים הזרים.

לימור תוסייה כהן: אנחנו מדברים על תאגיד שיש לו רישיון בנק באחת ממדינות ה- OECD ותאגיד שמפוקח כנותן אשראי והוא תאגיד אחות, או תאגיד בת, של גוף שיש לו רישיון בנקאי במדינות ה-OECD.

לימור תוסייה כהן: אנחנו חושבים שאין הצדקה לפטור את הגופים האלה מאיזושהי מקבילה של רישיון.

לימור תוסייה כהן: מבחינתנו, עד שהדברים לא ייבחנו בצורה יותר מסודרת, ההחרגה הגורפת שלהם עלולה לייצר קשיים באכיפה במקרים שיקרו בישראל.

לימור תוסייה כהן: לדעתנו, לא ברור שהפיקוח שקיים עליהם במדינות ה-OECD הוחל לגבי פעילויות שמתקיימות בישראל ולא במדינות המקור.

לימור תוסייה כהן: לכן אי אפשר להגיד שההגנות והפיקוח של מדינות המקור מכסות את מה שהרגולטור - - -

משה גפני: מה את מציעה?

משה גפני: מה את רוצה?

משה גפני: אני לא הולך נגד משרד המשפטים ביום רביעי.

לימור תוסייה כהן: מה עכשיו היינו רוצים?

לימור תוסייה כהן: מבחינתנו, יש כרגע שתי חלופות: החלופה הטובה ביותר היא שאדוני יסכים לקבוע דיון נוסף בעוד כשבוע.

משה גפני: שבוע הבא זה פסח, זה מה שחסר לי עכשיו.

לימור תוסייה כהן: לא, זה לפני, זה יוצא כמה ימים לפני פסח, אם אדוני יסכים לתת לנו את השהות הזאת.

משה גפני: אני לא יודע אם תהיה ישיבה בשבוע הבא, יכול להיות שהישיבה תהיה מיד אחרי פסח.

לימור תוסייה כהן: שזה גם, לטעמי, בסדר.

לימור תוסייה כהן: כלומר, אם אדוני יסכים לתת לנו עוד איזשהו פרק זמן ללבן את זה פנימה - - -

משה גפני: את מדברת על הגופים הזרים?

לימור תוסייה כהן: על הגופים הזרים.

לימור תוסייה כהן: ככל שזה לא אפשרי אז יש חלופות אחרות – להוריד את הפסקאות האלה, לייצר להן איזשהן מגבלות.

לימור תוסייה כהן: בשלב הזה אנחנו פשוט לא הגענו להסכמות עם רשות שוק ההון על החישוק, או הריסון, או ההגבלה של הפסקאות האלה, ולכן אני לא יודעת להציע לך אותן כרגע על השולחן.

משה גפני: זאת אומרת, הטענה העיקרית שלכם היא הנושא של הגופים הזרים, שאתם רוצים ליבון בעניין הזה, לא לאשר אותו עכשיו.

לימור תוסייה כהן: בדיוק.

משה גפני: למה?

משה גפני: מה הסיבה העיקרית?

לימור תוסייה כהן: בנוסף למה שאמרתי יש את העניין של הרשות לאיסור הלבנת הון, היבטי הלבנת הון, שהם גם מאוד-מאוד חשובים לעניין הזה.

לימור תוסייה כהן: להבנתנו, הנוסח לא מתקבל גם על דעת הרשות לאיסור הלבנת הון ומבחינתנו זה היבט מאוד-מאוד חשוב לעניין הזה.

משה גפני: על הגופים הזרים?

לימור תוסייה כהן: בדיוק.

תמר ולדמן: לא, כל הנוסח.

משה גפני: מה "כל הנוסח"?

תמר ולדמן: לא שהוא לא מתקבל, הוא לא נבחן.

תמר ולדמן: אנחנו, עד לפני חצי שעה, לא ראינו את הנוסח.

תמר ולדמן: אנחנו לא יודעים להגיב.

ברוך לוברט: אתמול דיברנו.

משה גפני: כן, בבקשה, בקצרה.

עודד אופק: אני עורך דין עודד אופק מטעם איגוד הנאמנים וגם מייצג כמה חברות פרטיות.

עודד אופק: אני לא רוצה להתייחס לתקנות האלה כדרך אגב, החוק כלל את כל הגופים שנותנים אשראי.

עודד אופק: מתן אשראי הוגדר כמתן אשראי באופן כללי ולכן מאות גופים נכנסו בעל כורחם לתוך תחולת החוק.

עודד אופק: התקנות האלה הן בעלות חשיבות קריטית לאותם גופים שבעל כורחם נכנסו לחוק, למרות שלא הייתה כוונה לכלול אותם.

עודד אופק: אחד מהמאפיינים העיקריים שאנחנו מדברים עליהם הוא באמת הקרנות הפרטיות.

שגית אפיק: למה הם צריכים את הדיון בחוק?

משה גפני: תכף, זה החלק הציני שלי שאמרתי שאגיד.

משה גפני: הם רצו להעביר את זה לוועדת הרפורמות, בוועדת הרפורמות הם היו בטוחים שהם יעבירו את זה בלי לדבר עם בנק ישראל, בלי לדבר עם משרד המשפטים.

משה גפני: כך דבר כזה לא קורה.

משה גפני: אני לא חסיד של משרד המשפטים, אבל לא הייתי נותן להעביר חוק - - -

קריאה: זה אנדרסטייטמנט.

משה גפני: את צודקת.

משה גפני: אבל אני לא הייתי שומע את משרד המשפטים?

משה גפני: לא הייתי שומע את בנק ישראל?

משה גפני: משהו פה לא – טוב, לא חשוב, אני לא מעביר ביקורת כמובן.

משה גפני: ולכן מה, עודד?

עודד אופק: אותן קרנות פרטיות שנותנות הלוואות לתאגידים – בסופו של דבר, השאלה היא האם זה גוף מקצועי או לא גוף מקצועי שנותן את ההלוואות האלה לתאגידים, כי החוק נועד להגן בעיקר על צרכנים, על צרכנים פרטיים ולא על חברות.

עודד אופק: הסכום כאן הוא לא רלוונטי.

עודד אופק: אותם 10 מיליון ש"ח שמחפשים כדי לתת איזשהו plug number – אחד, מעולם לא הוסבר למה 10 מיליון ש"ח, שניים, אין שום בדיקה אמפירית כדי להצדיק את ה-10 מיליון ש"ח.

עודד אופק: סתם לצורך הדוגמה, אנחנו מייצגים כאן קרנות מזנין – בקרנות המזנין, שהמקצוע שלהן הוא לתת השלמה להון עצמי לצורך קידום פרויקטים, הסכומים בכלל לא מגיעים ל-10 מיליון ש"ח.

עודד אופק: הסכום של 10 מיליון ש"ח הוא לא רלוונטי בכלל.

שגית אפיק: הנושאים האלה נדונו בהכנת הצעת החוק?

עודד אופק: אנחנו העברנו את ההערות שלנו, אך, לצערנו - - -

יואב גפני: כן, בוודאי שהם נדונו.

שגית אפיק: והוחלט שלא?

יואב גפני: אנחנו חייבים לקבל כל - - - ?

שגית אפיק: לא, בוודאי שלא.

שגית אפיק: אני רק שואלת אם אלה דברים שכבר הוצפו ועלו.

יואב גפני: ודאי.

מיכה אבני: "דיון" זו פרשנות רחבה למה שהיה.

שגית אפיק: הם היו בוועדת הרפורמות?

עודד אופק: ועדת הרפורמות לא התקיימה בנושא של התקנות האלה.

שגית אפיק: לא התקנות.

שגית אפיק: התקנות מכוח - - -

משה גפני: אני מבקש לא לדבר נגד ועדת הרפורמות.

משה גפני: אנחנו לא מדברים לשון הרע בחודש ניסן.

משה גפני: סיימת?

עודד אופק: לא, אדוני, עוד לא סיימתי, ברשותך.

עודד אופק: אם רשות שוק ההון זו ועדת רפורמות, אז הופענו בפני רשות שוק ההון - דיון לא היה.

עודד אופק: יש כאן כמה ביטויים שנדרשים להבהרה מדויקת למה הכוונה, השאירו את זה בצורה אמורפית, כמו את המילים "מיזם מסוים", שלא ברור למה זה מתייחס.

עודד אופק: יש בלבול בין "תאגיד" ל"שותפות" שאי אפשר לאמוד אל מי מתייחסים.

עודד אופק: זה נושא נוסף.

עודד אופק: נושא אחרון, דווקא לגבי הנכסים הפיננסיים, יש שם פטור שחייבים להרחיב אותו.

עודד אופק: פוטרים גופים מקצועיים שזה מה שהם עושים, כמו עורך דין, רואה חשבון, חברת נאמנות מפוקחת.

עודד אופק: מבקשים מחברת נאמנות מפוקחת, שיש לה גם נאמנויות פרטיות, שתקבל עוד רישיון.

עודד אופק: כלומר, חברה עם פעילות של נאמנות פרטית כלשהי, בשונה מעורך דין או רואה חשבון, תידרש להחזיק בשני רישיונות: אחד מרשות ניירות ערך ואחד מרשות שוק ההון.

עודד אופק: כל הדברים האלה, אגב, הועברו לרשות שוק ההון, אבל עד כה לא הובילו לתוצאה רצויה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: כן, בבקשה, שם ותפקיד.

אורן שקדי: שמי אורן שקדי, אני סמנכ"ל הכספים של "מימון ישיר" מקבוצת "ביטוח ישיר".

אורן שקדי: אנחנו חברת האשראי החוץ-בנקאי הצרכני הגדולה בישראל.

אורן שקדי: אנחנו חושבים שהתקנות האלה מצוינות, למעט הבהרה קטנה שהיועץ המשפטי שלנו יבהיר בהמשך.

אורן שקדי: התקנות האלה מצוינות ובעצם מאפשרות לנו כחברה, שמתחרה בבנקים לצורך מתן אשראי לאנשים פרטיים, להתממן.

אורן שקדי: לנו, כמובן, יש היתר פעולה, אנחנו חברת אשראי מאוד-מאוד גדולה, רצינית ומכובדת.

אורן שקדי: דרך התקנות האלה אנחנו פוטרים חברות ייעודיות שדרכן אנחנו מתממנים.

משה גפני: אם נאשר את זה בעוד חודש?

אורן שקדי: ככל שעובר הזמן לאישור התקנות כך יכולת התחרות שלנו נפגעת.

אורן שקדי: יחד עם זאת, גם אם זה יהיה בעוד חודש אז אנחנו כמובן שנצליח לשרוד את התקופה הזאת.

אורן שקדי: מה שחשוב הוא שיש הבהרה.

משה גפני: לא, רגע, לפני ההבהרה.

משה גפני: אני לא עומד דום בגלל שיש יועץ משפטי.

אודי אפרון: אני רוצה רק להתייחס - - -

משה גפני: אני רוצה לדעת עוד כמה דברים לפני ההערה המשפטית.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם יש חברות - - -

אורן שקדי: עשינו בעצם עסקת איגוח, כבר עשינו עסקה אחת, עסקת מימון, בסוף חודש נובמבר, תחילת דצמבר.

אורן שקדי: הכספים מאותה עסקה תקועים עד היום, כבר חלפו מספר חודשים, טרם קיבלנו את כספי העסקה הזאת כתוצאה מכך שהתקנות האלה לא מאושרות.

לירז אודלר חקמון: זה מאוד-מאוד חשוב לנו.

משה גפני: מי הדוברת?

לירז אודלר חקמון: אני היועצת המשפטית של "מימון ישיר".

לירז אודלר חקמון: מאוד-מאוד חשוב לנו לאשר את התקנות האלה בהקדם.

לירז אודלר חקמון: אנחנו רואים בזה צורך מאוד-מאוד חזק.

משה גפני: טוב.

משה גפני: מי החברות שדומות ל"מימון ישיר", שרוצות להיות גם בעסקה הזאת והן לא נמצאות, שהתקנות לא חלות עליהן עכשיו?

משה גפני: מי אדוני?

אלכס שכטר: שמי אלכס שכטר, אני מנכ"ל של "סיגמא סיטי".

אלכס שכטר: אנחנו קרן מקצועית, ייעודית למימון התחדשות עירונית.

אלכס שכטר: בהמשך למה שנאמר פה, אני רק רוצה לחזק: התחום שלנו, תחום שמעניק אשראי ליזמים – קודם כל, אנחנו עובדים מול גופים מקצועיים לעילא ולעילא.

אלכס שכטר: יש כמה נקודות, אבל אני רק רוצה להדגיש לגבי הסף של הלוואה שנקבע.

אלכס שכטר: אני אומר לך שהתחום שלנו, רובו ככולו, עוסק בהשלמת הון בהתחדשות עירונית שהממשלה עצמה שמה כיעד האסטרטגי בתוכנית שלה.

אלכס שכטר: התחום כולו מורכב מהלוואות שקטנות, פעמים רבות, משמעותית מ-10 מיליון ש"ח, ותוכלו לחשוב גם על 3 מיליון ש"ח, על 4 מיליון ש"ח וגם על 2 מיליון ש"ח.

אלכס שכטר: הדבר הזה ישית עלות כלכלית קשה מאוד על צינור המימון הזה ועלול בעצם להביא לתוצאה הפוכה ממה שהממשלה – ואני בטוח שגם רשות שוק ההון –מכוונת אליה: הקטנת היצע הדירות והגדלת מחיר הדירות.

אלכס שכטר: העסקאות שלנו, כולן, נמצאות בסף יותר נמוך.

אלכס שכטר: אנחנו העברנו את ההערות האלה.

משה גפני: מי עוד רוצה להתייחס לבקשה?

משה גפני: בבקשה.

ירון פיטארו: שמי ירון פיטארו, אני המנכ"ל והבעלים של "קרן וולת'סטון", שהיא קרן דומה ל"סיגמא סיטי".

ירון פיטארו: במשפט אחד – אנחנו היום מהווים למעלה מ-10% מסך המימון של שוק ההתחדשות העירונית, דהיינו, יש לנו למעלה מ-1,500 דירות שאנחנו מממנים כיזמים שונים.

ירון פיטארו: התקנות שישנן פה, בעיקר בנקודות המסוימות של גודל פר פרויקט, פוגעות בצורה משמעותית באפשרות לממן יזמים בתחום של התחדשות עירונית – שזה תחום שכרגע הממשלה מובילה אליו – היות ואלו פרויקטים קטנים.

ירון פיטארו: אז יוצא מצב שרק פרויקטים גדולים יוכלו להתקדם, שאינם במרכזי ערים.

ירון פיטארו: כך שחלק גדול מהתקנות שמתייחסות פה בצורה מאוד נקודתית גורמות לפגיעה באפשרות לממן את התחום הזה, שהוא תחום מאוד נקודתי, שכל פרויקט פה ממומן בפחות מ-10 מיליון ש"ח בדרך כלל.

ירון פיטארו: ישנן מספר שותפויות שממנות את הפרויקטים, ולכן בצורה הקטיגורית שבה התקנות מופיעות, הן לא מאפשרות לגופים מקצועיים, שאליהם הרשות לא התכוונה להיכנס, לפעול בצורה שיטתית בגלל ההיקפים הגדולים שנדרשים פה, שאינם מתאימים.

משה גפני: אוקיי.

ירון פיטארו: אני רק אוסיף עוד משפט אחד, בבקשה, אדוני, ואני מצטרף למשרד הכלכלה: אנחנו רצינו, היות ואנחנו מתמחים בקרנות השקעה בתחומים שונים, שחלקם אינם רלוונטיים, להקים קרן לעסקים קטנים, אבל בגלל התקנה הזאת – ומשרד הכלכלה ציין את זה – התקנה של 10 מיליון ש"ח, שרוב העסקים הבינוניים אינם מסוגלים לעמוד בה, נאלצנו לעצור את הקרן הזאת כדי להימנע מהנושא של הכניסה - - -

משה גפני: תודה.

משה גפני: כן, בבקשה.

אודי אפרון: אני עורך דין אודי אפרון מטעם "מימון ישיר".

אודי אפרון: אני רק רוצה לחדד את הדברים של סמנכ"ל הכספים של "מימון ישיר": לא מדובר בעסקאות עתידיות, אלא בעסקאות שכבר נעשו במאות מיליונים והנזק הוא בלתי הפיך.

משה גפני: כן, את זה הבנתי.

אודי אפרון: התקנות אולי לא מושלמות ולא אפויות לחלוטין, אבל אין ספק שמצבנו, ומצבן של חברות דומות ל"מימון ישיר", בלי התקנות האלה, הוא רע באופן משמעותי, והנזקים ועלויות המימון לכל חברות אשראי חוץ-בנקאי - - -

איתן ברושי: אתם רוצים אישור היום?

אודי אפרון: כן, אנחנו חושבים שמצב חברות האשראי החוץ-בנקאי - - -

משה גפני: מה ההערה שלך?

אודי אפרון: ההבהרה שלנו, בסך הכול, היא ביחס לתקנה (4)(א)(1), שמדברת על החזקת אמצעי שליטה בידי נאמן, שתחול גם ביחס להחזקת אמצעי שליטה כערובה לחיוב.

אודי אפרון: זה לא לגמרי ברור.

אודי אפרון: אני חושב שזו הייתה הכוונה.

אודי אפרון: אנחנו רק נבקש לקבל את ההבהרה הזאת כי למעשה לא ניתן לבצע עסקאות ולחסות תחת הפטור מבלי ההבהרה הזאת.

אודי אפרון: כל עסקאות המימון שנעשות, לפחות בגופים שדומים לנו, באמצעות SPC, שמאגח או בעצם מוכר תיק הלוואות, נעשות בעצם עם שיעבוד על אמצעי השליטה כדי להבטיח את העמידה בהוראות ההסכמים - - -

משה גפני: מה אתה רוצה שיהיה כתוב?

אודי אפרון: או שיהיה כתוב שבאחד מהסעיפים הקטנים, בסעיף 4(א)(2) ייכנס גם "נאמן לאגרות חוב כאמור בסעיף קטן (4)(א)(1) לעיל" - - -

משה גפני: יש לכם בעיה עם זה?

יואב גפני: אין לנו בעיה עם התיקון הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: כן, בבקשה.

רועי רייס: עורך דין רועי רייס בשם חברת "פז".

רועי רייס: כפי שנאמר פה, החוק הוא מאוד רחב.

משה גפני: מה התפקיד שלך?

רועי רייס: עורך דין חיצוני.

רועי רייס: החוק במקור הוא חוק מאוד רחב, כפי שכבר נאמר.

רועי רייס: הוא מחיל את עצמו על גופים רבים במשק, גם גופים שלא עוסקים באופן ישיר או מרכזי בהעמדת אשראי.

רועי רייס: למשל, חברת "פז" מעניקה לפעמים הלוואות קטנות לבעלי תחנות לצורך ביצוע השקעות, לצורך עבודות איכות הסביבה, תשתיות וכדומה, וחלק מהמערכת העסקית העיקרית, שהיא בכלל לא קשורה לאשראי.

רועי רייס: אין מטרה להרוויח מההלוואות האלה, זה רק נעשה במסגרת מערכת היחסים העיקרית ונועד לצורך המשך הפעילות העסקית הקיימת בתחנות.

רועי רייס: היינו רוצים – ואני חושב שזה גם יכול להיות רלוונטי לכל מיני גופים שיש ביניהם מערכת יחסים עסקית של הסכמי הפעלה, זכיינות, רישיונות וכדומה – שבמסגרת הפעילות העיקרית, מעת לעת, כדי להגשים אותה, גם ניתן אשראי מצד אחד לשני.

משה גפני: אז מה עמדתכם לגבי התקנות האלה?

משה גפני: לאשר?

משה גפני: לא לאשר?

רועי רייס: אנחנו חושבים שצריך להוסיף עוד ההחרגה כדי לא להחיל את החוק על פעילויות שהחוק לא התכוון להחיל.

רועי רייס: זה לא מצב שמישהו חליף למוסד בנקאי או לאשראי חוץ-בנקאי, שהחוק נועד לטפל בו.

רועי רייס: זה במסגרת מערכות יחסים קיימות, לצורך הפעילות העסקית ולא לצורך עשיית רווחים ממתן האשראי עצמו בפועל.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני רוצה תשובות לשאלות האלה.

משה גפני: אני חושב שאנחנו צריכים למצוא דרך לאשר את מה שאתם, משרד האוצר, רוצים לאשר.

משה גפני: רק תסבירו לנו מה העקרונות של רישוי.

משה גפני: האם צריך לתת רישוי?

משה גפני: לא צריך לתת רישוי?

משה גפני: לפי מה אתם עובדים?

משה גפני: האם אפשר לעשות את זה באופן כזה שבסוף רבים אחרים, כמו "פז" למשל, שירצו גם להיכנס, יוכלו להיכנס?

יואב גפני: אני מציע שברוך יאמר כמה מילים על התהליך, כי לא היתה התייחסות רבה לתהליך שבו אנחנו עושים את התקנות.

יואב גפני: אני אתייחס אחר כך ספציפית.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני במקומכם גם הייתי אומר משפט למה לא ישבתם עם בנק ישראל, למה לא ישבתם עם משרד המשפטים.

משה גפני: הייתי אומר משפט על זה, אבל זה לא מחויב המציאות.

יואב גפני: לא מחויב.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: זו סתם שאלה מעניינת.

משה גפני: לא ישבתם בכלל עם הרשות לאיסור הלבנת הון?

משה גפני: לא, לא חייבים.

ברוך לוברט: שלום, אדוני, שמי ברוך לוברט, היועץ המשפטי של רשות שוק ההון.

ברוך לוברט: מבחינת התהליך, אני רק רוצה להדגיש שבעשרת החודשים האחרונים, מאז שהחוק נכנס לתוקף, אנחנו עובדים על התקנות האלה.

ברוך לוברט: אנחנו פרסמנו לא טיוטה אחת, אלא מספר טיוטות לשוק.

ברוך לוברט: אנחנו קיבלנו הערות בכתב, ישבנו עם גופים, עשינו שימועים, וכמובן התייעצנו גם בתוך הממשלה.

ברוך לוברט: זה נכון שעלו פתאום, אתמול, שלשום, הערות, אבל גם מול בנקים - - -

משה גפני: אני לא הייתי נוהג כך, אבל מה זה "בתוך הממשלה"?

משה גפני: זאת אומרת, אין לי ביקורת על זה, אבל אני שואל: מה זה "בתוך הממשלה"?

משה גפני: היא ידעה מהדיון הזה, נציגת משרד המשפטים?

משה גפני: היא אומרת שהיא לא ידעה.

ברוך לוברט: בהחלט, כשאנחנו באים - - -

משה גפני: ישבו אתך?

משה גפני: תגידי.

משה גפני: פה אומרים אמת, גם אם זה שקר.

משה גפני: תגידי.

ברוך לוברט: אדוני, אני לא רוצה להיכנס לפרטים, אבל בהחלט אין תהליך חקיקה שמגיע לוועדת הכספים בלי שהוא עובר את משרד המשפטים, בלי שהוא עובר נסחות של הגורמים המקצועיים.

ברוך לוברט: אבל, בסדר, יכול להיות שעדיין יש עוד הערות שהן הערות חשובות.

לימור תוסייה כהן: אדוני מנסה להביא אותי למקומות - - -

משה גפני: לא, את יודעת מה?

משה גפני: אני לא מביא אותך לשום מקום, הכול בסדר.

משה גפני: ברוך, תמשיך, זה סתם, בצחוק.

איתן ברושי: אבל, היושב-ראש, ממתי הממשלה מצטיינת בעבודת מטה?

איתן ברושי: ראית פעם אחת שזה מגיע לכאן מושלם?

איתן ברושי: אתה עושה את עבודת המטה בחדר הזה.

איתן ברושי: הם לא מגיעים מוכנים לשום דיון.

משה גפני: לא, לא עושים הכללות.

איתן ברושי: ואני בעד לאשר.

משה גפני: בבקשה, הלאה.

ברוך לוברט: בהחלט נעשתה עבודה, אדוני, גם מול בנק ישראל בזמנו, כשיצאנו לדרך.

ברוך לוברט: עכשיו, אני רוצה רגע להסביר מבחינת הסעיף למה לא מדובר פה בפרשנות לחוק הבנקאות (רישוי).

ברוך לוברט: אני רוצה להסביר –ככל שמדובר בתאגיד בנקאי או תאגיד עזר בנקאי, החוק בעצמו, החקיקה הראשית, פוטרת את הגופים האלו מרישיון ולכן לא היינו נדרשים להתייחס אליהם בתקנות.

טידה שמיר: אבל זה קיים.

ברוך לוברט: ההתייחסות היחידה שיש בתקנות היא לתאגידים שהתאגדו בחו"ל, בארגון ה-OECD, שמחזיק ברישיון בנק מרשות הפיקוח לפי ה-OECD.

ברוך לוברט: לכן, ככל שהפעילות שלו בישראל היא פעילות בנקאית, הוא מקבל רישיון מבנק ישראל.

ברוך לוברט: אין פה שום התערבות.

ברוך לוברט: אין פה שום התערבות.

משה גפני: ברוך, דקה.

משה גפני: אני אומר את זה עכשיו לא בציניות, לא בבדיחה ולא כדי להקניט.

משה גפני: טידה היא ותיקה פה.

משה גפני: היא נמצאת פה הרבה שנים, יש לנו אתה גם ויכוחים מפעם לפעם.

משה גפני: יש לנו ויכוחים, למשל בנושא הזה של הוועדה ליציבות פיננסית, אבל היא אומרת שלא דיברו אתה.

משה גפני: כשאתה אמרת שדיברו היא נענעה בראשה.

משה גפני: אני במצב לא נוח.

יואב גפני: אני מבקש לומר כמה דברים בנושא הזה.

משה גפני: אני חבר שלכם ואני חבר שלהם גם.

משה גפני: אפילו עם משרד המשפטים, בימים מסוימים, אני ביחסים טובים.

יואב גפני: עלו פה, ברשותך, כבוד היושב-ראש, כמה סוגיות, חלק סוגיות מקצועיות.

יואב גפני: דנו בהן ודנו בהן שוב, אנחנו לא מסכימים עם חלק מהגורמים פה, שהעלו אותן שוב, ואנחנו נגיב לעצם העניין.

יואב גפני: אבל אני רוצה לומר לגבי התהליך: אנחנו פרסמנו טיוטה, שהיה בה כמעט את מה שאתם רואים פה בהתייחסות גם לבנקים, במאי 2017.

יואב גפני: לאחר דיונים ודיונים חוזרים ונשנים עם גורמים מהתעשייה הספציפית הזאת, והתייעצויות גם עם גורמים בבנק ישראל – אני אומר את זה באחריות – פרסמנו גם טיוטה שנייה בנושא הזה.

יואב גפני: אנחנו גם העברנו את הטיוטות האלה למשרד המשפטים.

יואב גפני: משרד המשפטים קיבל את הדיווח על הדבר הזה.

יואב גפני: העסק הזה מפורסם ממאי שנה שעברה, ועם הגורמים בשוק, כל הגורמים הרלוונטיים – ויש פה גורמים מתחומים שונים ולא קשורים - אנחנו השקענו עשרות שעות, אם לא יותר מזה, של שיחות חוזרות ונשנות, עם לא מעט גורמים שפשוט רצו להוציא את עצמם מתוך החקיקה.

יואב גפני: יש פה שני סוגים של גורמים.

יואב גפני: אני רוצה להדגיש עוד משהו בתהליך הזה כי הרבה פעמים רגולציה היא תוצאה של איזשהו כשל שאתה מבין שקיים ואתה כותב תקנות, אבל פה המקרה הוא קצת שונה.

יואב גפני: פה המקרה הוא שנחקק חוק, שהוא חוק, כמו שאמרתי בתחילת הדברים, חובק-כל.

יואב גפני: הוא כולל כמות עצומה של גופים, כפי שאפשר יהיה לראות, שונים בתכלית השינוי זה מזה, שפטרנו אותם, ויש עוד לא מעט גופים ותהליכים שאנחנו לא מסכימים לפטור.

יואב גפני: הנה, נתנו לך פה כמה גורמים שרוצים שיפטרו אותם.

יואב גפני: אנחנו, כפי שאנחנו מבינים את התפקיד שלנו ואת התכלית של החקיקה, סבורים שלא צריך לפטור אותם ואנחנו נסביר את זה פה.

יואב גפני: אבל מבחינת התהליך, מעבר לזה שאת הגופים האלה פגשנו, א', קיבלנו אותם לשימועים, ב', פגשנו ואנחנו אף פעם לא מסרבים.

יואב גפני: אני חושב שהדבר הזה ברור.

יואב גפני: לא חייבים להסכים אבל יש את העניין הזה.

יואב גפני: אני רוצה להתייחס לסיפור של הבנקים הזרים, כבוד היושב-ראש.

יואב גפני: כמו שאמרתי, אנחנו לא חיפשנו לדון בנושא הזה, הגיעו אלינו מתעשיית הבנקים ומתעשיית הבנקים הזרים, גם בנקים ספציפיים וגם האיגוד שלהם בא ודן אתנו והעלה סוגיה.

יואב גפני: אנחנו פועלים פה עשרות שנים, אנחנו נמצאים בשטח ועושים את הפעילויות האלה, האלה והאלה ובפעילויות האלה אנחנו לא מפוקחים.

יואב גפני: חלק מהפעילויות האלה הן פעילויות של מתן אשראי.

יואב גפני: התייעצנו עם בנק ישראל כדי להבין אם באמת אנחנו במקום שבו בנק ישראל נותן רישוי או אלה הסמכויות שלו, אז ממילא אנחנו לא צריכים להיות שם במתן אשראי.

יואב גפני: אבל גם מה שאמרנו, גם מה שכתבנו בתקנות - - -

משה גפני: למה אתה מתלהב כל כך?

משה גפני: אפשר לחשוב, כולה תקנות, הרי זו ועדת הרפורמות.

משה גפני: תגידי, טידה, אולי דיברו עם אנשים אחרים בבנק ישראל?

טידה שמיר: לא, ואני אסביר למה.

משה גפני: רגע, אז תכף, אני צריך לתת לו לסיים.

משה גפני: חשבתי שאולי דיברו עם מישהו אחר, גורמים מקצועיים.

טידה שמיר: לא, גם אני חשבתי.

יואב גפני: ממש לא נעים, אבל אנחנו דיברנו עם גורמים מאוד מוכרים בבנק ישראל.

משה גפני: לא חשוב.

יואב גפני: חבל, אבל בכל מקרה - - -

משה גפני: יואב, אני פונה אליך ברכות ולא - - -

יואב גפני: כי נוצר מצג פה - - -

משה גפני: אבל תקשיב לי שנייה, אני לא בית דין למשמעת ואני לא בית משפט לבדוק את הדברים.

משה גפני: אני צריך לאשר תקנות, שהתקנות האלה צריכות, מבחינתי, להיות לנגד עיניהם של הגורמים, לפחות הממסדיים, שהם יכולים להגיד: זה טוב, זה לא טוב, בדקנו.

משה גפני: יש פה בינתיים שלושה גורמים בוודאות - אולי אפילו ארבעה - שאומרים פה, ליד השולחן: אנחנו לא מכירים את זה.

משה גפני: אומר את זה משרד המשפטים, אומר את זה בנק ישראל ואומרת את זה הרשות לאיסור הלבנת הון.

משה גפני: אני לא מדבר על משרד הכלכלה.

משה גפני: אני לא אומר שאני חייב לקבל את העמדות שלהם.

משה גפני: אני לא חייב לקבל את העמדות שלהם.

משה גפני: זה התפקיד שלנו, אנחנו מפקחים על הממשלה, אבל הנושא הזה מאוד לא נעים מבחינתי.

יואב גפני: גם לי לא נעים.

משה גפני: יואב, אני מכיר את כולם כאנשים שאומרים אמת.

משה גפני: משהו פה לא מסתדר לי.

משה גפני: אני מציע כדלהלן: אני מציע לתת עוד חודש לשבת על כל הדברים האלה.

משה גפני: אני רוצה לאשר את זה, אני לא רוצה לפגוע, בגלל זה כינסתי את הישיבה.

משה גפני: אם הייתי יודע שזה המצב לא הייתי מכנס את הישיבה.

משה גפני: הייתי אומר מראש: תשבו, תנסו להגיע להסכמות.

משה גפני: לפי דעתי, חלק גם היה צריך להיות בחקיקה, אבל אני לא רוצה שייראה כאילו אני מעביר ביקורת על הליך החקיקה.

משה גפני: אנחנו לא היינו מחוקקים כך, בצורה הזאת.

משה גפני: זו האמת אבל נניח לעניין הזה.

משה גפני: בחקיקה פה הייתה יושבת נציגת משרד המשפטים, לימור תוסייה כהן, טידה הייתה יושבת בחקיקה, כולם היו יושבים בחקיקה והיו אומרים את עמדתם.

משה גפני: אז, אני לא יודע, יכול להיות שהייתה פה תקלה ויכול להיות שלא.

משה גפני: תחייך, נו, מה אפשר לעשות?

משה גפני: יש תקלות בחיים.

משה גפני: אני רציתי לאשר; אני באמת רוצה לאשר.

משה גפני: אחרת לא הייתי מכנס את הישיבה.

משה גפני: אמרתי את זה, אבל אני לא רואה יכולת.

משה גפני: צריך לנסות לראות - - -

איתן ברושי: אבל, אדוני היושב-ראש, חוץ משאלות של מערכת יחסים – ואני לא חושב שהממשלה מצטיינת בזה – האם יש פה סיבה מהותית לא לאשר את זה?

קריאה: כן.

איתן ברושי: השאלה אם הדחיה בחודש היא מוצדקת?

איתן ברושי: אז יש פה עכשיו אפשרות – הנה, אנחנו נעזור לממשלה כי היא לא מסתדרת בעצמה.

איתן ברושי: אולי יש פה הערה שאפשר לקבל אותה בתוך הדיון, אבל למה לשלוח את כולם הביתה עכשיו?

איתן ברושי: אנחנו באנו במיוחד, אתה באת במיוחד, הם עוסקים בזה חודשים ארוכים.

איתן ברושי: בדרך כלל אתה רגיל לתת גיבוי לאוצר.

משה גפני: לאשר מה?

משה גפני: בבקשה, אני רוצה לאשר – מה?

איתן ברושי: בוא נראה אם יש פה הערה עניינית שאפשר לקבל אותה ולא לבטל את כל הדיון.

איתן ברושי: הייתה פה הערה שהתקבלה.

איתן ברושי: תעשה דיאלוג של חמש דקות: האם לבנק ישראל יש מה להגיד, חוץ מזה שהוא נפגע שלא שיתפו אותו, עם כל הכבוד?

טידה שמיר: לא.

טידה שמיר: אמרנו, סליחה, אמרנו שאנחנו מבקשים לא לכלול את - - -

איתן ברושי: אז יש יושב-ראש, שהוא יקבל החלטה.

טידה שמיר: הוא קיבל.

איתן ברושי: אז אולי אפשר – מעבר לשאלה אם ישבו או לא ישבו – לפתור את הבעיה תוך חמש דקות.

משה גפני: אני נותן לה.

משה גפני: תאמין לי, אני רוצה כמוך, אולי אפילו יותר ממך, לאשר.

איתן ברושי: אז בואו נאשר.

איתן ברושי: בואו נראה מה השאלה שבגללה, חוץ מנימוסים והליכות - - -

משה גפני: איתן, אנחנו ועדה מקצועית בסופו של דבר.

משה גפני: לא נימוסים והליכות.

משה גפני: ממש לא.

איתן ברושי: אז מה הבעיה?

איתן ברושי: שתגיד נציגת משרד המשפטים מה מפריע לה לאשר את זה.

מוסי רז: היא הסבירה.

איתן ברושי: הוא יפסוק.

איתן ברושי: בשביל זה יש פה יושב-ראש עם הרבה ניסיון.

איתן ברושי: בואו נתקן אם יש משהו.

איתן ברושי: מה הבעיה?

משה גפני: טוב, בואו נשמע את בנק ישראל, בבקשה.

טידה שמיר: אז אני רוצה קודם להגיב להערה שלך בעניין לשון הרע בחודש ניסן - אני מתארת לעצמי שזה נובע מכך שאתם לא אומרים "תחנון" בחודש ניסן.

משה גפני: לא, יש לזה סיבות נוספות.

טידה שמיר: בסדר, פשוט לא יכולתי להתאפק.

משה גפני: אבל כשאמרתי בחודש אדר, מה אז אמרת?

משה גפני: טוב, התייחסות.

טידה שמיר: נאמרו פה כמה דברים וזה נורא מעניין, כי אמר יואב, למשל, שהם נפגשו עם בנקים זרים ועם איגוד הבנקים הזרים שאמרו להם שהם לא צריכים רישוי של בנק ישראל.

טידה שמיר: יושב פה נציג מאוד מכובד שאמר שהם לא מתכחשים לרישוי של בנק ישראל.

טידה שמיר: אז, קודם כל, לפרוטוקול צריך לעשות סדר.

טידה שמיר: כמו שאמר ברוך, החקיקה הראשית קבעה שתאגיד בנקאי, או תאגיד עזר שמפוקח על ידי בנק ישראל, פטור.

טידה שמיר: אז אם הם באמת פטורים, אז למה צריך את פסקאות (1) ו-(2)?

טידה שמיר: הם כבר פטורים.

טידה שמיר: פסקאות (1) ו-(2) מצביעות על זה שהחליט הרגולטור המסוים הזה שהם לא צריכים רישוי של בנק ישראל.

טידה שמיר: עם כל הכבוד גם למשרד המשפטים, אם יש שאלה האם יש מקום לפטור תאגיד בנקאי שמפוקח על ידי ה-OECD, הם צריכים לקיים את הדיון הזה אתי, כי אני המפקחת על התאגידים הבנקאיים.

טידה שמיר: אני כבר לא מדברת על מה שנאמר בדברי ההסבר, אבל עצם זה שצריך לפטור אותם ב-(1) וב-(2), מזה ניתנה פרשנות שהם פטורים, בניגוד למה שנאמר פה, אלא יותר ברוח הדברים של השיחות שקיים יואב עם התאגידים הבנקאיים, לא עם בנק ישראל.

טידה שמיר: לכן הפתרון הזה, שמשרד המשפטים מבקש עוד זמן כדי לבחון אם נכון לתת פטור לפעילות אשראי של גופים גדולים וזרים – אתי.

משה גפני: טוב, אבל נעזוב רגע את הבנקים הזרים.

טידה שמיר: אז ברור לך לא נכון.

לימור תוסייה כהן: זאת אומרת, מבחינתך זה רק שיח מולכם ולא מולנו?

טידה שמיר: לא, חשבתי שאמרת שהיינו בשיח הזה, בעבר.

לימור תוסייה כהן: לא, לא.

לימור תוסייה כהן: אני אומרת בעתיד.

טידה שמיר: כן, ברור שגם מולכם.

לימור תוסייה כהן: כן, ברור.

משה גפני: בבקשה, כן.

יואב גפני: כמו שאמרתי קודם, אני הבנתי את הדבר הזה לפני כשנה כסוגיה משפטית שנדונה בין ברוך לבין גורמים משפטיים אצלכם, בבנק ישראל.

משה גפני: איתן, אתה הבנת את הוויכוח?

איתן ברושי: כן.

טידה שמיר: אפשר לנקוב בשם, אנחנו יודעים - - -

משה גפני: טידה, כאן שומעים דברים אפילו אם לא נוח לשמוע.

יואב גפני: אחרי הדיון הזה פורסמו שתי טיוטות ולא שמענו שום דבר לגבי הטיוטות האלה.

יואב גפני: אחרי הדיון אתכם, בעקבות הדיון אתכם וההבנות אתכם, פרסמנו את הטיוטה ולא שמענו כלום.

יואב גפני: פרסמנו עוד טיוטה, לא שמענו כלום.

יואב גפני: ואז, ערב הוועדה – אני רק אומר, החודש הזה, אם צריך את החודש - - -

משה גפני: הם צריכים רישיון או לא?

משה גפני: אנחנו כבר לא בנימוסים והליכות.

משה גפני: צריכים רישיון או לא?

יואב גפני: בואו נדבר על המהות.

יואב גפני: מבחינה משפטית אין לי שום טענה.

איתן ברושי: אבל תאזין לו.

איתן ברושי: הוא שואל אותך – תענה.

איתן ברושי: עזוב את הנימוסים וההליכות.

משה גפני: בדיוק.

ברוך לוברט: בואו נדבר על המהות.

טידה שמיר: המהות היא שאם הם צריכים רישיון אז הם לא יכולים להיות פה.

ברוך לוברט: אז לכן אנחנו אומרים – אנחנו מדברים על פעילות קיימת של גופים בישראל, שהם בנקים זרים שעושים פעילות אשראי בישראל וכל השנים האלה - מבירור שהם עשו מול בנק ישראל ומבירור שאנחנו עשינו מול בנק ישראל - לא קיבלו רישיון בנקאי, כי אם הם היו מקבלים רישיון בנקאי לא היינו צריכים לפטור אותם, הם ממילא פטורים לפי החוק.

ברוך לוברט: הם עושים פעילות אשראי בישראל.

טידה שמיר: גם הגמ"חים לא קיבלו רישיון.

משה גפני: לא, לא.

ברוך לוברט: הם עושים פעילות אשראי בישראל.

ברוך לוברט: ולכן, בסך הכול מה שאנחנו מבהירים הוא שהמצב שהיה קיים עד היום ימשיך להיות קיים, והגופים האלה, כמו שעד היום הם לא היו צריכים לקבל רישיון מבנק ישראל, לשיטת בנק ישראל, לא אמורים לקבל רישיון.

משה גפני: טוב, מספיק.

משה גפני: הנושא הזה ירד מסדר-היום.

משה גפני: הדיון הזה לגבי בנקים זרים יימשך.

משה גפני: בהמשך אני רוצה שתבואו עם דברים מוסכמים.

משה גפני: הלאה, בואו נראה מה יש ביתר התקנות.

משה גפני: להקריא, בבקשה.

שגית אפיק: תתחיל להקריא, ברוך.

ברוך לוברט: "טיוטת תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (פטור מחובת רישוי) (הוראת שעה), התשע"ח-2018 בתוקף סמכותי לפי סעיף 13(ב) לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו-2016 (להלן – החוק), ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:

ברוך לוברט: אני מציע שאנחנו נתייחס להגדרות תוך כדי הסעיפים עצמם, כשנתייחס למהות.

שגית אפיק: בהמשך, תוך כדי המהות, כן.

משה גפני: הלאה.

ברוך לוברט: התקנות הבאות הן תקנות 2 ו-3 - - -

משה גפני: לדלג עליהן.

ברוך לוברט: רגע, לא, אני עוד בתקנות עצמן.

משה גפני: למה לא?

שגית אפיק: כי על הפסקאות אתה רוצה לדלג אבל יש פה פטור מחובת רישוי לעוד - - -

משה גפני: מה שקשור לזרים – אני לא רוצה.

ברוך לוברט: אני רק מנסה להסביר את המבנה של התקנות.

ברוך לוברט: יש פה שתי תקנות שהן משמעותיות, תקנה 2 ותקנה 3: תקנה 2 מדברת על חלק של הרישוי של האשראי, איפה אנחנו פוטרים בתחום של האשראי; תקנה 3 מדברת על סוגי פטורים שאנחנו פוטרים בנכס פיננסי, בצ'יינג'ים.

ברוך לוברט: אלו גופים שהם מחליפי כספים או עושים המרות של כספים.

ברוך לוברט: אנחנו חושבים שהם צריכים להיות פטורים מהחוק.

ברוך לוברט: אני אתייחס כרגע רק לתקנה 2, התקנה של הפטור מחובת רישוי.

ברוך לוברט: אלה למעשה שתי הפסקאות שעליהן דיברנו עד עכשיו.

ברוך לוברט: הן מדברות על תאגידים בנקאיים - - -

שגית אפיק: ככל שהן יוצאות אתם יכולים להמשיך לנהל את המשא ומתן ואת ההידברות מול בנק ישראל ומול משרד המשפטים, ובמידת הצורך, אם תגיעו למסקנה שזה צריך לחזור לכאן בנוסח כזה או בנוסח אחר, או לא לחזור, תוכלו תמיד לבוא אלינו עם תקנות ולהביא אותן לאישורנו, נכון?

יואב גפני: לא.

יואב גפני: להבנתנו, יש לנו פה מכלול של תקנות שהן הצורך של השוק, כפי שהבנו אותו מכל הגורמים.

שגית אפיק: לא, אני שאלתי שאלה תהליכית.

משה גפני: הוא נתן תשובה.

שגית אפיק: זו תשובה לא - - -

שגית אפיק: אתם תמשכו את התקנות אם אנחנו מורידים את שני התאגידים האלה?

שגית אפיק: זאת השאלה.

משה גפני: כן, התשובה היא כן.

שגית אפיק: התשובה היא כן?

שגית אפיק: אתם תמשכו את התקנות?

יואב גפני: אנחנו צריכים לבדוק את זה.

יואב גפני: אני לא ידעתי שנעמוד בפני הברירה הזאת היום.

יואב גפני: הייתי רוצה לבדוק אותה.

יואב גפני: ממילא אתם רוצים לתת עוד זמן.

משה גפני: לא, אני רוצה לאשר חלק.

איתן ברושי: תגיש רביזיה.

קריאה: למה לא לאשר את היתר?

איתן ברושי: הם אומרים שצריך לאשר דחוף, בואו נאשר את מה שאפשר.

קריאה: נכון, צריך דחוף לאשר את מה שאפשר.

לירז אודלר חקמון: ללא ספק, הסעיפים שאין עליהם מחלוקת פה יעזרו לנו, שנצא מפה היום.

משה גפני: לא, רבותיי.

יואב גפני: כבוד היושב-ראש, אני יכול לקחת שתי דקות לחשוב על הדבר?

משה גפני: כן.

משה גפני: אני ממשיך להקריא, שמישהו יישאר.

ברוך לוברט: אייל יקריא.

שגית אפיק: אייל, פסקה (3), עמוד 2 למעלה.

מיכה אבני: בנקודה שהגיעו אליה יש לנו הערה.

משה גפני: כן, בבקשה.

מיכה אבני: אני אסביר עוד פעם את הסוגיה.

מיכה אבני: בתור בעל רישיון שעבר כבר את התהליך – בודקים את החברה, בודקים בעלי השליטה עד לבעלי השליטה האולטימטיבית ובודקים למטה את כל חברות הבנות וחברות הנכדות – נדרשנו, כי החוק לא לקח את הסוגיה הזאת בחשבון, לבקש רישיונות גם לחברות בנות שמוחזקות ב-100% בעלות.

מיכה אבני: זאת אומרת, אני יושב במשרד אחד עם ריבוי חברות - - -

משה גפני: מה אתה מבקש?

מיכה אבני: מה שאני מבקש הוא לעצור את הסעיף שם ובעצם לבוא ולומר שכל חברה שמוחזקת ב-100% בעלות על ידי בעל רישיון, לא יידרש רישיון כי ממילא בדקו את בעל הרישיון.

מיכה אבני: חברת הבת שלי ב-100% בעלות שיושבת באותם משרדים - זה יוצר עלות טיפולית - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: יש לכם תשובה?

אייל בן ישעיה: כמובן, אנחנו קיבלנו את ההערה.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת, קיבלנו את הערה הזאת אבל אנחנו לא מקבלים אותה מהותית.

אייל בן ישעיה: המשמעות של הדבר הזה - - -

מיכה אבני: לא קיבלו כלום.

מיכה אבני: לא הסכימו לדון אתנו על כלום.

מיכה אבני: דיברנו לקיר על הנושא הזה.

מיכה אבני: קיר.

מיכה אבני: לכן, נדרשנו - - -

משה גפני: לא, להפסיק.

משה גפני: כן.

אייל בן ישעיה: שמענו את הערה הזאת.

אייל בן ישעיה: המשמעות של מה שהאדון הנכבד אומר היא בעצם שכל חברת בת של תאגיד עם רישיון מורחב, שהיא בעצם ישות משפטית נפרדת ועוסקת במתן אשראי, תהיה פטורה מהוראות החוק למרות שהיא חברה שנותנת אשראי בפני עצמה.

אייל בן ישעיה: זה רעיון שלא יעלה על הדעת מבחינתנו.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת, יש לנו פה חברה שנותנת אשראי, חברת בת שלה, עם כל הכבוד, היא תאגיד שעומד בפני עצמו וצריך לעמוד בהוראות החוק.

משה גפני: הלאה, תמשיך.

משה גפני: היועץ המשפטי שם ביקש - - -

שגית אפיק: הערת הנאמן.

משה גפני: אתם תתקנו את זה, כן?

אייל בן ישעיה: זה ממש בפסקה (2).

אייל בן ישעיה: כן, יש הפניה לסעיף הרלוונטי.

אודי אפרון: פה פשוט לא כתוב "והונפקו לציבור", אנחנו רוצים לדעת שזה מה שהתכוונתם.

אייל בן ישעיה: זו הכוונה, כי יש הפניה לחוק.

משה גפני: בסדר, הלאה.

אייל בן ישעיה: נסביר את התקנות?

משה גפני: להמשיך.

משה גפני: בבקשה, הערה קצרה.

עודד אופק: השימוש שנעשה כאן הוא "במיזם מסוים".

עודד אופק: אם אנחנו מדברים על מיזם כתמה מסוימת של השקעה, לדוגמה התחדשות עירונית, אז אין בעיה שזה כמה פרויקטים במסגרת ההתחדשות העירונית, אנחנו רק מבקשים את ההבהרה הזאת מצד רשות שוק ההון כדי שיהיה ברור שזו הכוונה במילה "מיזם".

משה גפני: בבקשה.

אייל בן ישעיה: אז הכוונה באמת בתקנה הזאת היא שמדובר בחברה שהוקמה ספציפית לצורך – השתמשו במילה "מיזם" אבל הכוונה היא לאו דווקא להקמת בניין, אם אנחנו מדברים על התחדשות עירונית, אלא גם אם מדובר בהקמת איזשהו פרויקט אז זה גם מיזם.

אייל בן ישעיה: כמובן שכל דבר - - -

עודד אופק: לא, זאת לא השאלה.

משה גפני: למה זה לא עונה על מה ששאלת?

עודד אופק: אני אסביר.

עודד אופק: מיזם ניתן לפרש כפרויקט אחד או כמספר פרויקטים.

עודד אופק: כשעשו שימוש במונח "מיזם" וביקשנו מהם להבהיר את זה, הם אמרו: בואו נשאיר את זה לפרשנות.

עודד אופק: אני לא רוצה להותיר את זה לפרשנות, כי אנחנו עכשיו דנים בפרשנות.

עודד אופק: האם "מיזם" זה פרויקט אחד או מספר פרויקטים תחת תמה?

עודד אופק: קרן, אם היא לא תקבל את הפטור למספר פרויקטים תחת סוג הפעילות שלה, אז כל הפטור הזה מתרוקן מתוכן, אין לו שום משמעות.

משה גפני: בבקשה.

אייל בן ישעיה: אז אנחנו חושבים שכן יש מקום להשאיר את העניין הזה לפרשנות, כי בסופו של דבר כל דבר ייבחן לפי נתונים.

משה גפני: "מיזם" זה דבר אחד, או שזה כמה פרויקטים תחת אותו גוף?

אייל בן ישעיה: אם לכל הפרויקטים האלה יש איזשהו מכנה משותף - ובגלל זה אין מנוס אלא להשאיר את העניין הזה לפרשנות, כי יכול להיות שיש מקרים שצריך לבחון אותם - אבל אם כל הפרויקטים - - -

נסיה יודיץ: לא מן הנמנע ש"מיזם" יתייחס לכמה יזמים.

משה גפני: לכמה פרויקטים.

נסיה יודיץ: לכמה פרויקטים, וצריך לבחון את זה בנסיבות העניין.

שגית אפיק: מה הנסיבות שבהן זה יכנס לכאן ומה הנסיבות שבהן זה לא יכנס?

אייל בן ישעיה: אם אנחנו מדברים על פרויקט של בניין ופרויקט אחר שלא קשור - - -

משה גפני: לא הבנתי.

עודד אופק: אני חייב להדגיש משהו, אמירה קצרה.

משה גפני: לא חייבים שום דבר.

משה גפני: כדי שאני אבין את מה שהוא אומר אני מבקש לא להפריע.

משה גפני: כן, אייל.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: תן לי דוגמה.

אייל בן ישעיה: אם אנחנו מדברים על תחום הבניה, אז חלק מהפרויקטים מדברים על בניין אבל חלק מהפרויקטים בכלל עוסקים - - -

איתן ברושי: תשתיות.

אייל בן ישעיה: תשתיות, אפשר להגיד שזה חלק מבניה.

משה גפני: זה חלק מבניה.

משה גפני: כן.

אייל בן ישעיה: אבל חלק מהפרויקטים עוסקים במתן אשראי לעסקים שנמצאים באזור.

שגית אפיק: אז אולי אפשר להגיד את זה יותר ברור פשוט, במקום להשתמש במילים עמומות?

אייל בן ישעיה: עוד פעם, אנחנו כל פעם צריכים להיכנס לרזולוציה של מה המיזם.

שגית אפיק: אבל, הנה, אתה אמרת את זה במילים יותר פשוטות, אז אפשר גם לכתוב את זה במילים האלה.

נסיה יודיץ: אבל כל אמירה כאן גם תלמד הסדר שלילי על דברים אחרים.

נסיה יודיץ: כל מילה שנוסיף גם כן תצמצם את הפרשנות לגבי דברים אחרים.

נסיה יודיץ: צריך לומר שהתקנה הזאת נותנת מרחב פעולה מאוד משמעותי לשוק ועכשיו אנחנו מתעכבים על המילה "מיזם".

נסיה יודיץ: אנחנו אמרנו כאן שלא מן הנמנע ש"מיזם" יתייחס לכמה פרויקטים והכול בנסיבות העניין ואני חושבת שזו עשויה להיות תשובה מספקת.

שגית אפיק: אבל השוק גם רוצה וודאות, לא?

שגית אפיק: לדעת האם הוא פטור או לא פטור.

משה גפני: אני מציע שיהיה כתוב את מה שהוא אמר.

משה גפני: מה שהוא אמר זה בסדר.

משה גפני: זה משאיר לכם את האמת שלכם, אבל משאיר את המרחב כאשר יש פרויקטים שאינם דומים אחד לשני, כשזה לא מיזם אחד.

משה גפני: להגיד את המילים האלה.

אייל בן ישעיה: אפשר לחדד את הנוסח, אדוני.

משה גפני: בסדר, אז אני מציע לחדד.

שגית אפיק: להגיד שאם מדובר במספר פרויקטים שיש להם מכנה משותף - - -

משה גפני: אני לא חוזר על זה.

איתן ברושי: לא יקבלו החלטה היום, אם תמשיכו כך.

עודד אופק: אדוני, אמירה של בדיוק 10 שניות.

עודד אופק: החשש, החשיפה, אם הדברים לא יובהרו – אנחנו מדברים על פרשנות.

עודד אופק: אין פרשנות - - -

משה גפני: אבל, ריבונו של עולם, הרי אמרנו את זה.

משה גפני: קיבלנו את עמדתך.

מיכה אבני: אדוני, אתה הולך לגייס קרן של מאות מיליוני שלים, המשקיעים שואלים: כן או לא.

מיכה אבני: אתה פונה לרשות – תשעה חודשים עברו מאז ש-900 עסקים ביקשו - - -

שגית אפיק: אבל דובר עכשיו על מספר פרויקטים עם מכנה משותף – מקובל עליהם?

שגית אפיק: נגמר.

משה גפני: תודה רבה, הלאה.

משה גפני: יש לכם עניין שזה לא יאושר היום?

מיכה אבני: נהפוך הוא, יש לנו עניין שמישהו ידבר אתנו ובחודשים האחרונים זה לא קרה.

משה גפני: זה לא נהפוך הוא.

משה גפני: אנחנו מקבלים את העמדה שלכם, הוא מקבל את זה ומנסחים את זה ברוח הזאת.

משה גפני: הלאה.

שגית אפיק: לפי מה החלטתם על הסכום של 10 מיליון ש"ח?

שגית אפיק: ולמה קבוצת הרכישה לא בפנים?

אייל בן ישעיה: אולי רק נשלים את הקראה של הפסקה, כי יש פה הגדרות, ואז נתייחס לכול.

משה גפני: טוב.

משה גפני: יואב, מה מצבנו?

יואב גפני: אני מבין, כבוד היושב-ראש, אני אסביר מדוע זה עקרוני מבחינתנו.

משה גפני: עקרוני לא חשוב, תגיד את הסיבות הפרקטיות.

יואב גפני: הסיבות הפרקטיות.

יואב גפני: זו סיבה פרקטית, זה לא עקרוני.

איתן ברושי: איך אתם מנהלים את העסק?

איתן ברושי: כמה חודשים צריך - - -

משה גפני: לא, לא, איתן.

יואב גפני: זה עניין מעשי מאוד.

יואב גפני: לכאורה, יכול להיווצר מצב שמרגע שהתקנות לא עוברות עם הסעיפים הרלוונטיים האלה אז תחום הפעילות של בנקים זרים בישראל במתן אשראי נופל בגדר החלקה שלנו.

יואב גפני: יכול להיות שזה לא המצב, אבל אם זה המצב אז אנחנו צריכים להתחיל לטפל ברישיונות וכו', כפי שפנו אלינו כמעט כל גורמים מהתחום הזה.

יואב גפני: אנחנו רוצים לוודא – מכיוון שהנושא הזה הוא עקרוני במובן של העבודה של רשות שוק ההון - את הנקודה הזאת.

יואב גפני: נסכם אותה באופן ברור.

יואב גפני: כמובן, הדברים מקובלים על לשכת השר.

איתן ברושי: נדב, התכוונת אל נדב.

איתן ברושי: "לשכת השר", עושה עלינו רושם, כאילו שיש לשכת שר.

איתן ברושי: כולם בחופש עכשיו.

איתן ברושי: מה אתם מצביעים?

איתן ברושי: הדיון נגמר.

קריאות: - - -

אודי אפרון: שאלה, אדוני, האם ביחס לתקנות שלגביהן יש הסכמה פחות או יותר - - -

יואב גפני: אמרנו את עמדתנו.

יואב גפני: התקנות האלה קריטיות.

אודי אפרון: השאלה היא האם לגביהן אפשר שיהיה Non Action, לגבי התקנות האלה.

יואב גפני: אני מסביר, התקנות האלה הן קריטיות לנו כמקשה אחת.

אודי אפרון: אני שואל לגבי הדברים שהוסכמו, האם יש בעיה שיהיה Non Action?

תמר ולדמן: מבחינתנו לא הוסכם גם על יתר הנושאים.

אודי אפרון: מבחינת

אודי אפרון: כם לא הוסכם אבל אני חושב שיושב-ראש הוועדה היה ברור.

אודי אפרון: יושב-ראש הוועדה, אנחנו מבקשים שלפחות לגבי הדברים שלגביהם אין מחלקת, דברים קרדינליים, בשל הנזק המשמעותי של מאות-מיליונים, לפחות יינתן Non Action על ידי רשות שוק ההון.

משה גפני: אני תיארתי לעצמי שתבקש את זה, מה דעתך?

משה גפני: יואב, אתה יודע שיכולה להיגרם פה פגיעה.

משה גפני: אני לא קשור לעניין הזה בכלל אבל יכולה להיגרם פגיעה.

משה גפני: יש תקנות שאין לגביהן מחלוקת.

משה גפני: טוב, אני לא ממשיך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מתנצל על כך שעשיתי את זה.

רועי רייס: סליחה?

משה גפני: בבקשה, כן, מה?

רועי רייס: אפשר להבין את עמדת רשות שוק ההון - - -

משה גפני: אי אפשר להבין.

משה גפני: מה דעתך שאי אפשר להבין?

משה גפני: אלה תקנות שלהם.

משה גפני: זה לא חוק.

משה גפני: על חוק אנחנו דנים והם יכולים רק להגיד במליאה דברים.

משה גפני: תקנות הן של השר.

משה גפני: אני רציתי לאשר את זה.

משה גפני: ברגע שהתכנסנו והתבררו כאן המחלוקות, ברגע שבא יואב גפני – לא, אנחנו לא קרובי משפחה בשלב הזה – ואומר:

משה גפני: השר מבקש למשוך את התקנות עד שאנחנו נברר את הנושאים עם בנק ישראל ולא חשוב עוד עם מי, המציאות היא שאנחנו לא יכולים לאשר את זה.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לאשר את זה אלא אם כן יבוא השר ויגיד שהוא רוצה שנאשר חלק מהן.

לירז אודלר חקמון: כבוד היושב-ראש, אני מבקשת לומר מילים מאוד חשובות לפני שאנחנו סוגרים את הישיבה.

לירז אודלר חקמון: אני מאוד מתנצלת, יש פה דברים דרמטיים שאנחנו חייבים להביא בחשבון.

לירז אודלר חקמון: אני מבקשת, אם אפשר, שתהיה הבהרה לפרוטוקול שיהיה לפחות Non Action לפעילות הזו.

משה גפני: בעברית, מה את רוצה שיהיה?

לירז אודלר חקמון: שלא תהיה אכיפה עד שאנחנו נקבל החלטות, עד שיביאו ואז הזמן פחות דרמטי.

שגית אפיק: לכל הפחות על דברים שהסכמתם שנמצאים בתוך התקנות.

שגית אפיק: היא צודקת, שלא תהיה בינתיים הפעלה של סעיפי העונשין והעיצומים הכספיים.

לירז אודלר חקמון: אנחנו לא יכולים לעצור את הישיבה בשלב הזה.

משה גפני: יואב, תשובה, תשובה נוסח גפני.

יואב גפני: אנחנו פרסמנו בטיוטה הראשונה והשנייה נוסח Non Action כלשהו, אנחנו עומדים מאחורי הדברים.

קריאה: אז רק הבהרה לפרוטוקול – לא ראינו אותו.

יואב גפני: אנחנו עומדים מאחורי מה שפרסמנו בטיוטות הראשונות.

משה גפני: מה היה שם?

משה גפני: לא קראתי.

יואב גפני: הייתה שם פסקת Non Action.

משה גפני: בעברית.

יואב גפני: הייתה שם פסקת אי אכיפה.

שגית אפיק: תמשיכו באי האכיפה.

רועי רייס: אבל מה לגבי מה שדיברנו, על כך שהחוק רחב והוא חל על עוד גופים שהתקנות לא מתייחסות אליהם?

רועי רייס: כמו הדוגמה שהבאתי.

קריאות: - - -

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון המעניין הזה.

אלכס שכטר: אדוני, אם אפשר לפחות להשלים את הדברים על הסעיף הזה?

אלכס שכטר: הייתה שאלה שלא ענו עליה.

אלכס שכטר: היינו באמצע הסעיף, אפשר רק להשלים את הסעיף?

יואב גפני: הגופים התייחסו, הגופים התייחסו יותר מפעם אחת.

משה גפני: בסדר, אז יש להם טענות.

משה גפני: אני שמעתי גם את המנגינה וגם את הדברים.

משה גפני: אני מאוד מבקש שלפחות בפרק הזמן הזה, אנחנו נרגיש, הצוות של הוועדה, שעשינו משהו, שאתם יושבים אתם, ובסוף, בעוד שבועיים-שלושה, כשזה יגיע, זה יגיע מבושל ומסודר ולאנשים לא יהיו טענות, שכולם יתמכו בזה.

משה גפני: אתם יודעים לעשות את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.