ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 584, 2018-03-12 12:00

ניסן סלומינסקי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ניסן סלומינסקי: הנושא: הצעת חוק רואי חשבון (תיקון מס' 9), התשע"ז-2017, מ/1128.

ניסן סלומינסקי: לשכת רואי החשבון, הספקתם את מה שהיה צריך בבוקר?

<יזהר קנה: היה חשוב לממלכה שנגיע ולכן הגענו.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אנחנו יודעים באמת להעריך את זה מאוד.

<ורד קירו-זילברמן: אנחנו נקריא את הכול עד הסוף.

<ורד קירו-זילברמן: אם יורשה לי, יש הערות שאני לא קיבלתי אותן.

<ורד קירו-זילברמן: הועברו, אני מניחה לממשלה של לשכת רואי החשבון.

<ורד קירו-זילברמן: אני הייתי מציעה להמשיך להתקדם ככל שיש הערות חדשות, ואז לחזור לדברים ככל שהם לא נאמרו ולא קיבלו התייחסות.

ניסן סלומינסקי: נשתדל.

<ורד קירו-זילברמן: אנחנו בנוסח עמ' 15.

<ורד קירו-זילברמן: הקראנו ונדונו הסעיפים עד 12יב לא כולל.

<ורד קירו-זילברמן: בנוסח שהעברנו אנחנו מירקרנו בצהוב דברים שהשתנו בעקבות שעלו בוועדה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים הסבר לנושא של 12יד(ג).

<אסף נועם: בעקבות הערות הייעוץ המשפטי לוועדה, החלפנו את הנוסח שהוא נוסח קצת בהיר.

<אסף נועם: זה הנוסח שקיים בסעיף 80 לחוק בתי המשפט, הוא מדבר על מצב של חילוקי דעות בהרכב.

<אסף נועם: בעצם אם כל אחד מחברי ההרכב מחזיק בדעה אחרת, יילכו לפי הדעה האמצעית, ואם חלוקות הדעות לגבי מה חמור יותר הנקנס, אז בעצם יילכו אחרי דעת יושב-ראש הוועדה שהוא משפטן.

ניסן סלומינסקי: יהיו שלוש דעות.

<אסף נועם: כן, לצורך העניין.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות גם לפעמים מצב שאחד אין לו דעה, ואז יש אחד מול אחד?

ניסן סלומינסקי: מה קורה אז?

<אסף נועם: זה במסגרת שיפוטי, אם מישהו פוסל - - -

ניסן סלומינסקי: לא פוסל, אם אין לו דעה, אז אין כזה דבר.

<אסף נועם: לא, הוא צריך לקבל החלטה לעניין העונש מדובר.

ניסן סלומינסקי: אם יש שלוש דעות, אז אתה אומר מנסים לעשות קצת איזה סדר, מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: אומרים שהקל נמצא בתוך החמור, או הפוך, או איך עושים את זה?

<אסף נועם: כן, זה הנוסח הסטנדרטי, למשל, אם אחד מציע להפעיל חצי שנת השהייה, אחד שנה, ואחד שנה וחצי השהייה, יילכו על שנה השהייה, זה הניסוח שמכוון את זה, זה האמצע.

<אסף נועם: אם יש אחד שאומר קנס של כך וכך שקלים, לעומת השהייה של חודש, השאלה מה חמור יותר, תכריע דעת יושב ראש הוועדה.

ניסן סלומינסקי: הצורה הזאת מקובלת בכל מערכת משפט שבה יושבים שלושה?

<אסף נועם: כן.

ניסן סלומינסקי: הרכב של שלושה.

ניסן סלומינסקי: במקרה של חילוקי דעות זו הדרך שעושים תמיד?

<אסף נועם: כן, ביתר המקצועות, גם בבית דין משמעתי.

ניסן סלומינסקי: אם זה בית משפט ממש.

<אסף נועם: זה גם בבית משפט.

<אסף נועם: כפי שאמרתי סעיף 80 לחוק בתי המשפט זה הלשון שלו.

<ורד קירו-זילברמן: אני רק אציין שזה בעקבות הערות שהכנסנו.

ניסן סלומינסקי: חמישה ימים?

<אסף נועם: כן.

<אסף נועם: כאן הלשכה העירה הערה שחמישה ימים זה קצר מדיי.

<אסף נועם: קודם כל, החמישה ימים ממה שקבוע בחוק סדר הדין הפלילי בבתי המשפט בערכאות המשפטיות.

<אסף נועם: עשינו בדיקה במקצועות המשמעתיים האחרים, באמת, מדובר בתקופות יותר ארוכות, זאת אומרת, חמישה ימים זה גזור מבתי המשפט, אנחנו לא רואים מניעה להאריך את זה ל-15 יום, כי זה מה שקבוע בחלק מהמקצועות האחרים.

ניסן סלומינסקי: פה זה רק לגבי הנושא הזה של הפסלות.

<יזהר קנה: כן, הגיוני שלפחות 15 יום, פנייה למחוזי זה לא דבר של דקה.

ניסן סלומינסקי: נניח יש דיון ורוצים להזמין אותי.

ניסן סלומינסקי: אני לא רואה חשבון, אני מחויב לבוא?

<אסף נועם: כן.

<אסף נועם: הסמכות היא כללית ורחבה כמו בבתי המשפט.

<אסף נועם: צריך להבין שאין כאן משמעות מבחינת יכולת שלא מדובר ברואה חשבון, אין לדבר משמעויות מבחינתו כי הוא לא יהיה חשוף אגב עדותו להליכים משמעתיים, אבל הסמכות היא רחבה והיא קיימת גם היום בתקנות, ואנחנו מעגנים במפורש בחוק.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, ממש כמו בית משפט.

ניסן סלומינסקי: אז אין מצב שאתם מזמינים מישהו והוא לא רוצה לבוא או משהו, כאילו הוא חייב לבוא.

<יזהר קנה: אם הוא לא יבוא נדאג שיביאו אותו.

ניסן סלומינסקי: קרה באמת שביטלתם רישיון באופן קבוע?

<יזהר קנה: כן.

<יזהר קנה: היו או באופן קבוע או בפועל באופן קבוע נתנו כמדומני תקופה של 10 שנים ומעלה.

<יזהר קנה: ורד נמצאת כאן אתנו, אני זוכר, היו שלילות לתקופות מאוד ארוכות, אני לא זוכר קבוע לחלוטין.

<יזהר קנה: היו מקרים מאוד קיצוניים שהתקבלה כזאת החלטה.

<יזהר קנה: בדרך כלל, זה היו אנשים שישבו בכלא גם על אותה עבירה.

ניסן סלומינסקי: יש לאיש אפשרות גם לערער על זה אחר כך?

<יזהר קנה: כן, ודאי.

<יזהר קנה: בהיסטוריה אני לא זוכר ששללנו למישהו רישיון לתקופה ארוכה שלא פגע ובאותו אירוע גם ישב בכלא.

ניסן סלומינסקי: כל זה העתק ממערכת המשפט?

<אסף נועם: כן.

<אסף נועם: זה מהדינים המשמעתיים האחרים.

<אסף נועם: גם היום צריך להגיד שהסמכות הזאת נקבעה באחד התיקונים האחרונים לתקנות, ואנחנו מציעים לקבוע אותם במפורש בחוק מכיוון שאנחנו מבטלים את - - - הרלבנטיים בתקנות.

ניסן סלומינסקי: יש סכום שהשר קבע?

<אסף נועם: אין עדיין סכום, ולכן הותרנו אם קבע בינתיים להשאיר את זה לשיקול דעת.

<אסף נועם: גם היום הסמכות הזאת קיימת גם בתקנות, עוד לא נעשה בה שימוש.

ניסן סלומינסקי: אם אין סכום אז איך אפשר להשתמש בדבר כזה?

<אסף נועם: דווקא בגלל שזה עוד לא קיים ועוד לא התחילו, ראינו לנכון לא לקבוע תקרה בשלב הזה.

<יזהר קנה: יש לנו מה לומר בעניין הזה.

<יזהר קנה: בעוד אנחנו יושבים כאן, קיבלתי במייל תזכיר חוק של חוק בתי המשפט – תובע פחדן.

<יזהר קנה: אנחנו יושבים פה והנה קיבלתי את ההצעה.

<יזהר קנה: לנו יש בעיה קשה מאוד, גם עם מספר תובעים טורדניים, וגם עם מקרים שזה לא תובע טורדן שחוזר על עצמו, אבל אנשים שמגישים תביעות על מנת להיעזר בהם לדברים אחרים וגורמים נזקים.

<יזהר קנה: החקיקה שמופיעה כאן היא דומה לחקיקה שקיימת היום, לפיה ניתן להטיל הוצאות רק אם התחיל ההליך.

<יזהר קנה: בהיסטוריה שאני נמצא מועצת רואי חשבון, לדעתי, יש פעם אחת שאני זוכר שהטילו הוצאות שאני התעקשתי על זה.

<יזהר קנה: ואולי כאילו פעם נוספת, פעם אחת אני במפורש זוכר.

<יזהר קנה: זה דבר שהוא להבנתי לא תקין.

<יזהר קנה: לא יכול להיות מצב שבו יגיש אדם תלונה כנגד רואי חשבון, יום בהיר אחד רואה החשבון מוצא אותו חרב עליו עולמו.

<יזהר קנה: הוא צריך להתמודד כנגד תלונה ארוכה כאורך הגלות שכוללת האשמות במלוא החופן.

<יזהר קנה: אז תמונת המצב היא בדרך כלל במצבים האלה – כך היה בעבר, אני מאמין שגם יהיה בעתיד שיבקשו ממנו לענות.

<יזהר קנה: לתת תשובה לממלכה על תלונה שהוגשה כנגד רואי חשבון ככל שיהיה, כמובן, ככל שהוא בכיר יותר, ככה השקעת הממון תהיה גבוהה יותר.

<יזהר קנה: לא יכול להיות שייווצר מצב שבו היה בתלונה הזאת או טורדנית או כזאת שבאה על מנת לפגוע שלא יחויב אותו אדם בהוצאות, בהוצאות גדולות.

<יזהר קנה: למיטב הבנתי, מדינת ישראל משנה את הגישה שלה בעניינים האלה.

<יזהר קנה: עובדה, עכשיו שיש את החקיקה הזאת של החוק הטורדני.

<יזהר קנה: עובדה שבתביעות הייצוגיות גם כן היה התעקשות של משרד המשפטים לאגרה.

<יזהר קנה: אני לא מגיע למצב שבו אני חושב שצריך להטיל אגרה.

<יזהר קנה: אבל אני במפורש חושב שצריך להיות איזשהו מצב שבו מועצת רואי חשבון לא תקבל כל יום כזאת כמות גדולה של תלונות.

<יזהר קנה: אני יודע לבוא ולומר לך, בישיבת המועצה האחרונה שהייתה לנו, כמדומני היו שם כמעט 10 תלונות שעלו על השולחן.

<יזהר קנה: מתוך ה-10 כמדומני פתחנו ועדת חקירה אחת, כל ה-8, 9 האחרות, על פניו לא הוחלט שאין עניין לציבור, או שבכלל אין עילה על פניו.

<יזהר קנה: אבל זה לא משנה את העובדה שאותם רואי חשבון שהוגשה נגדם התלונה נדרשו מעבר לזה שנדדה שנתם, ללכת ולשבת עם עורכי דין, ולאסוף מסמכים ונתונים, ולכן, המערכת הזאת צריכה להיות חסומה בפני האנשים שקלה עליהם היד בכתיבת התלונה.

<יזהר קנה: אני לא אומר לחסום לגמרי, אבל יידע אדם שאם הוא הגיש תלונה בצורה שאיננה ראויה, שהדברים יעלו כסף.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק, אבל זה לא רק רואי חשבון, זה בכל תחום ותחום.

ניסן סלומינסקי: כרגע אנחנו מדברים על רואה חשבון.

ניסן סלומינסקי: היום זה מעשים שבכל יום שאתה יכול להרוס בני אדם ושום דבר.

<יזהר קנה: הטענה שלנו שהחיוב בהוצאות צריך להיות לא רק עם - - -

<רוני טלמור: הבנתי מיזהר שהוא חווה באופן אישי תלונות כאלה.

<רוני טלמור: כשאדם רוצה להגן על שמו הטוב, וכמובן על המקצוע שלו, כי זו תלונה שמוגשת לגוף המשמעתי, כמובן שהוא מתייחס לזה ברצינות ועלול לשאת בהוצאות מסוימות.

<רוני טלמור: מצד שני, אין שום תקדים בשום דין משמעתי לרעיון שיזהר מעלה.

<רוני טלמור: וגם אם מסתכלים על סעיף 12כב הליבה היא שמתנהל הליך בפני המערכת המוסמכת, בעצם הליבה שאותן הוצאות משולמות קודם כל למדינה בתור מי שבעצם נשאה בעלויות של עריכת ההליך המשמעתי.

<רוני טלמור: כמובן הנקבל, אבל זה לא העיקר.

<רוני טלמור: העיקר לא הפיצוי האזרחי, העיקר הוא בעצם פיצוי למערכת על ההליך.

<רוני טלמור: תזכיר החוק שיזהר מפנה, מדובר פה בהליך מאוד מצומצם שיהיה צריך להגיש אותו רק לבית משפט עליון ובתנאים מאוד מסוימים, והמטרה שלו לחסום את הטירדה למערכת.

<רוני טלמור: כי במישור האזרחי, במישור שבין שני אנשים שאחד מגיש תלונה נגד השני, יש גם אמצעים אזרחיים, יכול להיות תביעה של לשון הרע, או תביעה נזיקית אחרת, ואפשר אפילו להעלות על הדעת מצב שבו יזהר יחשוב שיש אולי מקום לתלונה משמעתית נגד חבר למקצוע שעושה שימוש לרעה בהליכים, זה גם לא מופרך לגמרי.

<רוני טלמור: מכל מקום, כמו שלאה התחילה לומר, הרעיון שחוקר מקבל תלונות יוכל להטיל הוצאות על מי שהגיש תלונה, זה יצור אפקט על כל התהליך המשמעתי.

<רוני טלמור: זה מאוד סביר להניח שחוקר שמקבל תלונות סדרתיות מאותו אדם, שפעם ופעמיים הגיש תלונות לא רציניות, ובפעם השלישית הוא התייחס לזה אחרת לגמרי, וזה סביר מאוד שכך יהיה שיקול דעתו.

<רוני טלמור: אבל לבוא ולומר שהוא יוכל להשית עליו הוצאות שלא כל כך ברור על מה הן מבוססות, ואיזה הוצאות אישיות אדם ספציפי מוציא כדי להתמודד זה לא סביר וזה מרתיע מדיי.

<רוני טלמור: המטרה של סעיף 12כב זה לאפשר את אותו חיוב בהוצאות לאחר שכבר התקיים הליך, שזה מקביל קצת להליך של בית משפט ולא לפני.

<רוני טלמור: לכן, למרות ההבנה והאמפתיה לסוגיה שיזהר מעלה, אנחנו נמצא את הדרך לפתור את הקושי שהוא מציב.

ניסן סלומינסקי: התקבל הדבר על ליבך?

<יזהר קנה: זה יגרום לזה שאנשים לא יתנו תשובות, והם ייכנסו לתוך ההליכים.

ניסן סלומינסקי: אם נניח מישהו השמיץ או עשה משהו עוד לפני שיש הליך.

<יזהר קנה: אם ועדת המשמעת סברה או החוקר סבר, כן, חייבים לייצר כזה מצב.

ניסן סלומינסקי: אני מנסה להבין.

ניסן סלומינסקי: מה הסיטואציה.

ניסן סלומינסקי: אדם, נניח, סתם השמיץ מישהו אחר, הוציא עליו לשון הרע.

<יזהר קנה: אביא לך דוגמה.

<יזהר קנה: בעל ואשה מנהלים ביניהם משפט גירושין.

<יזהר קנה: הבעל הוא גם רואה חשבון, והאשה אומרת אה, בוא עכשיו נפגע בו בפת לחמו.

<יזהר קנה: מגישה תלונה עם שחורות על ימין ועל שמאל כנגדו, עם תאריכים עם מראי מקומות, עם כל מיני דברים.

<יזהר קנה: החוקר מתחיל את עבודתו, מבקש ממנו תגובה.

<יזהר קנה: החוקר עושה רק את הבדיקה, ורואה בצורה מאוד ברורה שהתלונה הזאת היא שקרית, פשוט שקרית.

<יזהר קנה: לא היו דברים מעולם, זה לא נכון.

<יזהר קנה: דרך אגב, היו לנו מקרים כאלה במועצה שעל פניו אנחנו ראינו את הדברים.

<יזהר קנה: מה יעשה החוקר?

<יזהר קנה: הוא פשוט לא יפתח בחקירה.

<יזהר קנה: אבל בינתיים אותו רואה חשבון נדרש לענות ולהגיב וכל היתר.

<אסף נועם: צריך להגיד שבחוק החדש זה לא הועבר לתגובה אוטומטית של הנילון.

<אסף נועם: כלומר, ברגע שמוגשת תלונה והתובע, לצורך העניין, לאחר שהוא מסתייע בחוקר, מבין שיש כאן תלונה מופרכת שאין לה יסוד, הוא אפילו לא חייב להעביר אותו לתגובת הנילון.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם החוקר שחוקר ורואה שהתלונה מופרכת, יש לו שתי אפשרויות – אפשרות אחת לא להמשיך את החקירה.

ניסן סלומינסקי: אפשרות שנייה, הפוך - להפוך את החקירה לכיוון ההפוך.

<יזהר קנה: הוא לא יכול, כי רק אם המתלונן הוא רואה חשבון יכול להפוך את זה למקרה ההפוך, אם לא, אז לא.

ניסן סלומינסקי: אז מה אתה כן מציע?

ניסן סלומינסקי: אם נניח זו אשה שהיא לא רואת חשבון, אז מה אתה מציע שיהיה?

<יזהר קנה: לחייב אותה בהוצאות.

<יזהר קנה: אם היא הגישה תלונה שקרית, לחייב אותה בהוצאות.

<לאה רקובר: במסגרת ההליך הזה למועצה יש תפקיד מסוים, הוא לא בהליך המשמעתי.

<לאה רקובר: ההליך המשמעתי מוצא כרגע מהמועצה וזה בהסכמה.

<לאה רקובר: התלונה מוגשת לתובע.

<לאה רקובר: התובע, החוקר בודקים, ומחליטים אם להגיש קובלנה.

<לאה רקובר: אם הם מחליטים שהתלונה היא טורדנית, ואין מה לבדוק אותה, הם דוחים אותה על הסף.

<לאה רקובר: אם הם מרגישים שצריך לבדוק אותה, ומתקיים הליך, אז יש פה סעיף שקובע שבמקרה כזה אם הוא זוכה ניתן להטיל הוצאות.

<יזהר קנה: לא, רק אם זה מגיע לוועדה.

<יזהר קנה: מגיע החוקר, הוגשה נגד פלוני אלמוני תלונה.

<יזהר קנה: מגיע חוקר, שואל אותו שאלות, שולח לו מכתבים.

<לאה רקובר: אז אני אעשה משפט זוטא על השאלה אם כאשר - - -

<יזהר קנה: מצד שני, לא יכול להיות שבו ההליך הזה משמש חדשות לבקרים ואנחנו רואים את זה לנקמות של אנשים ורואה חשבון.

<יזהר קנה: אתם חייבים ליצור איזשהו מצב שלא יכול להיות שזה יהיה פרוץ ככה.

<יזהר קנה: היום המצב הוא שזה פרוץ.

<יזהר קנה: כל אדם שיש לו בעיה עם פלוני אלמוני ואנחנו רואים את זה - לא שילם לי, לא עשה לי, לא פה, לא שם, אנחנו באים, המועצה, פונים לו שייתן תשובה.

<יזהר קנה: אתם רואים מה התשובות לא פעם ולא פעמיים.

ניסן סלומינסקי: רק אם הוא רואה חשבון.

<יזהר קנה: ודאי.

<יזהר קנה: היה מקרה מעניין שבו פלוני הגיש תלונה, אבל מה שקרה, שהמתלונן בטיפשותו הוא בעצמו רואה חשבון ואז עשו לו היפוך.

<יזהר קנה: הוא הגיש תלונה, אמרו לו, אנחנו לא חוקרים את התלונה, אבל רואים את התלונה שלך, הופכים אותה מולך.

<יזהר קנה: זה תמונת מצב בעייתי.

ניסן סלומינסקי: זה מה שחשבתי שכן לעשות.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה אומר שיכול להיות מצבים שאי אפשר בגלל שהצד הפוגע הוא לא רואה חשבון, ואז אתה מציע, שלמרות הכול, הטריבונל הזה יוכל לקבוע הוצאות גם אם מישהו שהוא לא - - -

<יזהר קנה: אחרת, מחר אתה רוצה לנקום בפלוני אלמוני, תגיש נגדו כמה תביעות.

<יזהר קנה: היום גם המצב הבעייתי הוא שאתה יכול להגיש תלונות בעילום שם, אז בכלל.

<יזהר קנה: מוגשת תלונה בעילום שם - אני מכיר מישהו שהוגשה נגדו תלונה בעילום שם, והשקיע עשרות אלפי שקלים כדי לתת תשובה.

<רוני טלמור: ואם מגישים תלונה - - - של מס הכנסה.

<רוני טלמור: אם רוצים סתם להתעמר במישהו אפשר.

<רוני טלמור: בגלל זה אני אומרת לך שהמישור בסוף, אם אתה רואה שמישהו עושה לך את זה, תצא נגדו במישור האזרחי, זה לא עניין לא של החוקר ולא של התובע שבסופו של דבר ברמה הכי עניינית בודק את זה, וגם יכול להבין מגוף העניין שמדובר במשהו שאפילו לא ראוי לתגובה כמו שאסף אמר קודם.

<אסף נועם: הצעת החוק מרפאת את הבעיה שיזהר הצביע עליה.

<אסף נועם: זאת אומרת, כאן לא נפתח הליך באופן אוטומטי.

<אסף נועם: אפילו התלונה לא מועברת באופן אוטומטי לתגובת הנילון.

<אסף נועם: לתובע סמכות מאוד רחבה, אם הוא מתרשם שאין כאן יסוד.

ניסן סלומינסקי: הנקודה היא רק כדי לחסום תופעות כאלה, זה לא מספיק שאתה לא פתחת.

ניסן סלומינסקי: אתה צריך לחסום.

ניסן סלומינסקי: פעם אחת ולתמיד להעניש באיזושהי דרך את זה שעשה, ואז יכול להיות שזה ימנע מאחרים.

ניסן סלומינסקי: הבעיה רק שאתם אומרים שזה שעשה, שזו שעשתה, היא לא רואת חשבון, ואז ייצא מצב שכאילו הטריבונל הזה שמתוכנן להיות ועדת משמעת של רואה חשבון, מטיל קנסות והוצאות על סתם אדם.

<יזהר קנה: יכול להטיל אם התחילה תהליך.

<יזהר קנה: אם לא התחילה תהליך, הוא לא יכול.

<רוני טלמור: הטריבונל עצמו יש לו מעמד מעין שיפוטי, זה קצת שונה מחוקר או מהתובע עצמם.

<רוני טלמור: כרשות מינהלית, אם מישהו פונה אליי בפניות ציבור חוזרות ונשנות, אני לא אוכל מקסימום לא לענות לו, להגיד לו עד כאן, עכשיו כבר לא עונים לך.

<לאה רקובר: זה גם אנחנו עושים אחרי פניות ואחרי התייעצויות, אנחנו אומרים, אנחנו לא נענה לך יותר.

ניסן סלומינסקי: אם התהליך היה מתחיל, אפשר היה להטיל הוצאות על אותה אשה.

ניסן סלומינסקי: הבעיה רק שאין מה להתחיל את התהליך כי החוקר מצא שהכול הבל.

ניסן סלומינסקי: החוקר לא יכול לבוא ולהגיד, בוא נפתח רק בכיוון ההפוך.

<רוני טלמור: יזהר רמז קודם לאפשרות הבאה, שתוגש נגדו תלונה.

<רוני טלמור: הוא יגיע למסקנה שהוא מעדיף שהתובע יפתח בהליך משמעתי נגדו מאשר להתגונן נגדה בשלב הראשון.

<רוני טלמור: טקטית זה אפשרי, אני לא יודעת כמה אנשים באמת יבחרו לעשות ככה ולהעדיף הליך משמעתי.

<רוני טלמור: שיקול הדעת של החוקר ושל התובע האם בכלל להיענות, האם בכלל לשלוח את תגובתך, בטח במצב שבו מדובר במשהו שהוא חוזר.

<רוני טלמור: ולכן, מי שרואה את התהליך הזה חוזר, גם יודע להגיב לו שבעצם מדובר בהליך חוזר ולא מדובר בפנייה ראשונה או בטענה ראשונה.

<רוני טלמור: זאת אומרת, אם, לדוגמה, במקרה שלך, אותם בעל ואשה, הבעל מגיש תלונות אשתו, האשה נגד הבעל, לא משנה מי פה הרואה חשבון, והדבר הזה קורה פעם ראשונה, שנייה, שלישית, רביעית, בפעם הרביעית לא מתייחסים לזה כמו בפעם הראשונה.

<יזהר קנה: אני לא מדבר על טורדן.

<יזהר קנה: אנחנו במועצה, כל פעם שיש גירושין בין רואה חשבון או רואת חשבון, מגיעים אלינו למועצה, אנחנו מכירים את הסיפורים.

<לאה רקובר: יש הבדל בין פנייה למועצה לבין חוקר, יש גם איזשהו אלמנט של סינון.

<לאה רקובר: כי מי שמגיש היום תביעה, ישר היא מונחת על שולחן המועצה.

<לאה רקובר: מרגע שהוגשה התלונה, יכולה להטען טענה שכבר נגרם נזק לנילון.

<לאה רקובר: אבל בשיטה החדשה, יש מאפיינים מוקדמים של התובע ושל החוקר, והחלטה להגיש, והולכים לוועדת משמעת.

<יזהר קנה: לאה, את עורכת דין, אז אין לך בעיה עם זה.

<יזהר קנה: אבל תאמיני לי, כאשר אתה אדם מן הציבור, ומגיע אליך החוקר, ואומר לך שהוא חוקר אותך ועושה פרוטוקול, והוא מתחיל לשאול אותך שאלות, אתה מתחיל לגמגם ולעשות בתחתונים.

<לאה רקובר: אני לא מסכימה אתך שעורכי דין יותר קל להם, כל אחד כשזה נוגע אליו זה קשה לו.

<יזהר קנה: זה חלק מהמחיר של הדמוקרטיה.

<לאה רקובר: לא רואה איך.

<לאה רקובר: אנחנו יכולים עכשיו לייצר את המנגנון של הטלת קנסות ושימורים למתלונן, ואז הוא יוכיח שהתלונה שלו הייתה תלונת סרק.

ניסן סלומינסקי: הבקשה או הטענה של יזהר צודקת, אבל אין לה פתרון במסגרת שלנו.

<לאה רקובר: יש לה פתרון חלקי, במובן הזה שהתובע יש לו שיקול דעת אם להמשיך, ואם באמת כמו שרוני אמרה, מתלונן סדרתי, אז הוא התייחס בצורה אחרת לתלונות שלו.

<לאה רקובר: וגם במקרה שהוגש הליך ונפתח, והנילון זוכה, אז ניתן להטיל הוצאות.

<לאה רקובר: יש פה פתרון חלקי, לא מושלם לראיית

<לאה רקובר: כם, אבל הוא מאזן, בזה שאנחנו רוצים כן לאפשר הגשת תלונות, כי אנחנו רוצים לשמור על המקצוע.

<לאה רקובר: בסופו של דבר, המטרה של בית הדין היא לשמור על מקצוע ראיית החשבון, והדבר הזה יכול להיות כאילו מסוכן מדיי.

<יזהר קנה: עומד לי על קצה הלשון לבקש מ-20 חברים שלי שיגישו תלונה נגד פלוני אלמוני ללשכת עורכי הדין, ואז נראה מה יגיד משרד המשפטים.

<לאה רקובר: אבל אני יודעת שאתה לא תעשה את זה, כי אתה אדם אחראי ורוב האנשים הם אחראים.

<לאה רקובר: יש כמה אנשים שהם אובססיביים, ואני מקווה שעכשיו יהיה לנו יותר כלים להתמודד איתם.

ניסן סלומינסקי: למרות שאני אומר שהסיטואציה שאתה מעלה היא מאוד דורשת טיפול אמתי מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: אבל במסגרת הזו היא לא יכולה לתת את התשובה הזאת.

ניסן סלומינסקי: הטריבונל הוא כמו בית משפט שלום לצורך הערעור, אז אפשר לערער למחוזי.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו זה לא מוצא חן בעיניו אז הוא יכול לערער למחוזי?

<אסף נועם: כן.

ניסן סלומינסקי: יש סיטואציות שברגע שמממשים את ההחלטה אין אחר כך דרך לחזור, אז אין טעם כבר לערעור, אלא אם כן, עוצרים את הביצוע.

ניסן סלומינסקי: נניח במקרה של בית משפט שקבע שאתה צריך להיכנס למעצר, אם אתה נכנס למעצר ואתה מגיש ערעור, ואחר כך יחליטו שאתה צודק, את הימים שישבת אין להשיב.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, יכול להיות שיש גם החלטות כאן במקרה הזה שלא מדובר על מעצר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש החלטות שאם אתה לא מעכב את הביצוע שלהן, דווקא תהליך הערעור, יכול להיות שאחר כך אין דרך להחזיר את זה.

<אסף נועם: כן.

<אסף נועם: כאן צריך לאבחן, להבדיל ממאסר, כאן הסנקציה החמורה ביותר היא השעייה, או ביטול רישיון, במקרים האלה באמת אפשר לבקש מהוועדה עיכוב ביצוע.

<אסף נועם: בבית המשפט של הערעור אפשר לבקש ממנו גם עיכוב ביצוע.

<אסף נועם: בכל אופן, מה שיותר מרתיע רואה חשבון במקרים הרגילים של נזיפות, התראות, קנסות זה הפרסום, השם הטוב שלהם.

<אסף נועם: לכן בסעיף הבא אנחנו נראה שהפרסום יש לו הוראה שונה, וככלל, למעט רישיון, אין פרסום כל עוד ניתן להגיש ערעור.

ניסן סלומינסקי: לאף צד גם יהיה אסור לפרסם.

ניסן סלומינסקי: נניח אם מישהו מגיש ערעור, הצד השני נניח שבינתיים יש לטובתו את הפסק, הוא יכול לפרסם את זה.

ניסן סלומינסקי: הטריבונל לא מפרסם באופן רשמי אמרנו עד שלא ייגמר הערעור.

<אסף נועם: גם לצדדים.

ניסן סלומינסקי: גם לצדדים אסור לפרסם שום דבר.

ניסן סלומינסקי: נניח שאם מדובר על משרד, ובמשרד יש שלושה רואי חשבון, או שהמשרד הוא כאילו חברה בע"מ, וזה לא נוגע לרואי החשבון - - -

<אסף נועם: זה - - - משפטי.

<אסף נועם: כמו שהוא יכול להיות מורשע - - -

ניסן סלומינסקי: אז אם מתלים את הרישיון של המשרד נניח, המשמעות - - -

<יזהר קנה: למשרד אין רישיון, הרישיון הוא של יחיד.

<אסף נועם: הוא אישי, פרסונלי, ולכן הסנקציות הרלבנטיות הן לא סנקציות של השעיה, אלא נזיפה, קנס, שהסכום של הקנס הוא יותר גבוה.

ניסן סלומינסקי: אם נניח מתברר שמשרד הפר, עשה דבר חמור, שלו זה היה אדם פרטי היית מתלה את רישיונו.

ניסן סלומינסקי: אבל בגלל שזה משרד של שלושה רואי חשבון, אז אתה לא יכול להתלות את הרישיון של המשרד כי אין דבר כזה, אתה יכול לקנוס אותו משהו, אבל רואי החשבון ייצאו נקיים, מה שנקרא – לא יישלל רישיונם.

<לאה רקובר: - - - בדרך כלל זה יילך ביחד.

<לאה רקובר: פה זה בא להוסיף - - -

<אסף נועם: לא לגרוע.

<אסף נועם: ככל שניתן לשים את האצבע על רואה חשבון מסוים, כמובן, שאם מוטה אתו הדין המשמעתי הפרסונלי, הרישיון הוא פרסונלי ואישי.

<אסף נועם: הכוונה לאותם מצבים ייחודיים שנתקלנו בהם במועצה, למשל, בעניינים שהמשרד עצמו היה אחראי לאותה הפרה.

<אסף נועם: למשל, בענייני פרסומת, שהמשרד בעצם הוציא פרסומת שהיא בניגוד לכללים, אבל לא ניתן לשים את האצבע על רואה חשבון מסוים.

<אסף נועם: במקרה הזה ניתן בעצם לקנוס את המשרד או לנזוף בו ולפרסם את המקרה.

<יזהר קנה: סליחה, בסעיף (4), ברשותכם, אם אפשר שיהיה כתוב במקום: "טרם התחיל את ההתמחות", "טרם התחיל את עבודתו".

<יזהר קנה: יכול להיות מצב שבן אדם בא, הוא עובד במשרד ועוד לא התחיל את ההתמחות.

<יזהר קנה: הרי למה נועד הסעיף הזה?

<יזהר קנה: הסעיף הזה נועד מצד אחד מי שהוא לא ראוי לאמן מסמכים, שלא יאמן.

<יזהר קנה: אבל מצד שני, אתם ראיתם לנגד עיניכם את המתמחים, ולא רציתם שמישהו שכבר התחיל את התהליך ונמצא שהוא ייפגע.

<יזהר קנה: מהבחינה הזאת אין הבדל בין מישהו שהתחיל לעבוד לפני שבוע ואחרי יומיים קיבל אישור התמחות, לבין מישהו שהתחיל לעבוד לפני כשלושה חודשים כי הוא אמור להתחיל את ההתמחות שלו אחרי שלושה חודשים כי הוא בינתיים ציפה לצורך העניין לקבל איזשהו משהו.

<יזהר קנה: אני חושב שלא יקרה שום דבר אם יהיה כתוב פה: "במקום התמחותו" – "לא התחיל את עבודתו", וזה על מנת להגן על המתמחים.

<לאה רקובר: אבל אין לו סטטוס כרגע.

<לאה רקובר: יכול להיות המזכירה שהתחילה לעבוד, הוא עוברת סטטוס של מתמחה, אין לזה סוף.

<יזהר קנה: אין כאלה שהם בסטטוס של מזכירה ואחרי זה מתמחה.

<יזהר קנה: הוא פשוט התחיל לעבוד, לצורך העניין - - -

<לאה רקובר: מה הוא עושה בעבודה?

<יזהר קנה: הוא טרום התמחות.

<לאה רקובר: אבל זה לא מוגדר פה ההתמחות, זה לא משהו פורמלי.

<יזהר קנה: אבל הוא עובד במשרד.

<אסף נועם: זה פתח רחב מדיי, כי המישור המשמעתי הוא מישור נפרד מדיני עבודה, גם אם למשל משווים את זה לעורכי הדין, זה מישור שונה לחלוטין, ולכן, רצינו לתחם את זה, ולהגיד תקופת ההתמחות, גם ככה זו הקלה.

<יזהר קנה: אני את ההתמחות שלי כבר עשיתי, אז עליי זה לא ישפיע.

<יזהר קנה: אני חושב שזה לא היה נורא אם הייתם מוציאים את זה, אבל בבקשה, לא נתעכב.

ניסן סלומינסקי: לרואה החשבון יש מפקח על המתמחים?

<יזהר קנה: כן, יש כמה.

ניסן סלומינסקי: אתן אחראיות על זה?

ניסן סלומינסקי: לגבי עורכי הדין, קבענו איזשהו פורמט של נציב שיש, עדיין לא בחרו אותו – זה חמור מאוד, אבל עדיין לא בחרו.

ניסן סלומינסקי: אבל צריך להיות נציב שיהיה אחראי על המימוש של ההתמחות, גם ההיבט שלא יעסיק אותם על דברים שלא צריכים להעסיק.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, שהתייחסו אליהם כמו שצריך, ושהמשרדים עושים בסדר, כלומר יש מערכת שלמה.

ניסן סלומינסקי: פה איך זה הולך?

<ורד הראל: במועצת רואי חשבון, בעצם, משרד המשפטים מעסיק שני רואי חשבון שנבחרו באמצעות קול קורא, שהם קבלנים של המשרד שהם בעצם עושים את הפיקוח על המתמחים לפי הנחיות של היחידה במשרד המשפטים.

<ורד הראל: הם בודקים גם את הנוכחות של המתמחה, גם את סוגי העבודות שהוא עושה, ממש בדיקה מקצועית, וגם איך המאמן, בעצם באיזה עבודות הוא מעסיק את המתמחה – האם הוא עומד בכל הכללים של החוק והתקנות.

<ורד הראל: במידה ויש הפרה מדווחים למועצה, ואז נגד רואי חשבון אפשר לפתוח בהליך משמעתי של התנהגות שאינה הולמת, נגד המתמחה אפשר להפסיק את ההתמחות, אבל יש ממש ביקורת שוטפת של מאות מתמחים בשנה שעל כל אחד אנחנו מקבלים דיווח.

ניסן סלומינסקי: אצל רואי החשבון – לפחות לפי השמועות – פחות מנצלים את המסמכים, מאשר הטענות שישנן כל הזמן אצל לשכת עורכי הדין?

<ורד הראל: אני לא מכירה הרבה טענות על ניצול.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאצל עורכי הדין היו הרבה מאוד טענות.

<יזהר קנה: אצלנו יחסית משמעותית יש פחות טענות כאלה.

<יזהר קנה: יש טענות של עבודה של הרבה שעות של שכר נמוך.

<יזהר קנה: אבל אין דמיון לטענות הרבות שיש אצל עורכי הדין.

<יזהר קנה: צריכים גם לזכור, אצלנו במקצוע פשוט מבחינת ה"תעשייה" בעוד שאצל עורכי הדין יש הרבה מאוד משרדי עורכי דין שבהם הועסק מתמחה אחד או שניים, ובמשרדים הכי גדולים הם מועסקים במקסימום, אני מניח, עשרות מתמחים.

<יזהר קנה: כמדומני אין מאות מתמחים במשרדים.

<יזהר קנה: אצלנו מעל מחצית מהמתמחים מאומנים ב-8, 7 משרדים גדולים, כל המערכת היא שונה.

<יזהר קנה: במשרד הכי גדול – לצורך העניין מתמחים כ-600, 700 מתמחים שזה מעל 20% מכל המתמחים במדינת ישראל.

<יזהר קנה: התעשייה הזאת היא תעשייה שונה.

<יזהר קנה: יש פחות תלונות על העסקה פוגענית ממה שאני יודע, וכמו שורד אמרה, יש שני מפקחים, כאשר המפקחים האלה יש להם סבב בדיקות בכל הארץ, אבל במשרדים הגדולים הם מופיעים בכל שנה כמו שעון.

ניסן סלומינסקי: כמה זה התמחות – שנתיים?

<יזהר קנה: שנתיים.

<יזהר קנה: בעיקרון שנתיים.

<יזהר קנה: יש מקרים מיוחדים שיותר, אבל עקרונית שנתיים.

ניסן סלומינסקי: צריך לראות אם יש לכם עדיין הערות.

<אסף נועם: אם יורשה לי, בעקבות שיעורי הבית שקיבלנו משני הדיונים הקודמים, אנחנו גם לאחר התייעצות עם הלשכה, הוספנו תיקונים לשני סעיפים – בחלקים הראשונים של החוק.

<אסף נועם: נוכל לקרוא אותם.

<אסף נועם: הראשון בעמוד 3 תיקון סעיף 5.

<אסף נועם: השאלה שעלתה איך מתיישב בעצם ההליך המשמעתי שאנחנו מטילים על מי שלא משלם את האגרה בזמן לבין ההליך המינהלי של גביית החובות שקיים כבר כיום, ולכן ראינו לנכון להוסיף ארבעה תיקונים שמבהירים שמדובר בהליכים נפרדים ונועדו לעשות קצת סדר ביניהם.

<אסף נועם: הארכה של התקופה שלאחריה ייפתח הליך משמעתי משנה לשלוש שנים, זאת אומרת, רק אחרי שלוש שנים שלא שילמת את הרישיון, יוכל להיפתח נגדך הליך משמעתי.

<אסף נועם: התיקון השני – הוראת תחילה של שנה שקראנו אותה עכשיו לגבי הסעיף הזה, זאת אומרת, רק עוד שנה מיום אישור החוק ניתן יהיה לפתוח בהליכים משמעתיים, או הוראה זאת תהיה בתוקף.

<אסף נועם: עניין נוסף - אפשרות של עיגון מפורש של הוראה שקיימת היום בתקנות בחקיקה הראשית של אפשרות להקפיא רישיון.

<אסף נועם: אם אתה לא מעוניין לשלם את הרישיון, אתה צריך להודיע מראש בתחילת שנה, ועד שאתה לא מודיע אחרת, אז יראו את הרישיון שלך כמוקפא.

<אסף נועם: התיקון הרביעי, זו הוראה מבהירה שאין בדין המשמעתי שחל על אי תשלום כדי לפגוע באותה אפשרות לגבות את האגרה בסמכות המנהלית בהתאם להנחיות שקיימות.

<אסף נועם: שולמה האגרה בתקופה שבין 1 לפברואר ובין 5 למרץ – 5%.

<יזהר קנה: אנחנו הצענו באותה שנה או לשנים הבאות, כדי שלא הצטרך לחזור אליכם כל פעם מחדש.

<יזהר קנה: לכאורה הוא צריך לחזור אליכם כל שנה.

<אסף נועם: בעניין הזה צריך להבהיר שזו הוראה מבהירה לסעיף לתקנה ולהוראה שקיימות היום בתקנות, זו הוראה משלימה, וחשוב שזה גם ייאמר.

<אסף נועם: אנחנו לא רואים להכניס את זה לנוסח.

<אסף נועם: ההוראה בתקנות סעיף בתקנה 47 אומרת: שהוא לא ישמש רואה חשבון באותה שנה ועד אשר יזכיר שהוא רוצה לחזור ולשמש כרואה חשבון.

<אסף נועם: אנחנו רואים את זה כהוראה משלימה, וכך זה יחול.

<אסף נועם: אנחנו פשוט לא רואים לנכון להכניס את זה בתוך הסעיף הזה.

<אסף נועם: אני מדבר על עצם החובה לשלם את האגרה.

<יזהר קנה: אני רוצה להבין – הפרשנות המשפטית שאם הוא הודיע, עד שהוא לא מודיע מחדש הוא פטור.

ניסן סלומינסקי: אתם מדברים כאן על אגרה שרואה חשבון צריך לשלם למדינה תמורת זה שיש לו רישיון.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא משלם אז באופן תאורתי, אחר כך אחרי שלוש שנים, זה נהפך באופן מעשי.

ניסן סלומינסקי: אסור לו לעסוק - - -

<אסף נועם: זה העניין ששינינו, עניין רישיון בר תוקף ירד.

<אסף נועם: הוא יהיה רשאי לעסוק על כל המשמעויות הנלוות – הסתמכות הציבור וכו', אבל בעצם הכלי יהיה בידי המועצה לפתוח בהליך משמעתי שלאחריו יהיה ניתן לשלול לו את הרישיון.

<אסף נועם: זאת אומרת, אם הוא לא משלם, זה לא אומר שהוא לא רשאי לעסוק, זה אומר שהוא צובר חובות, ריביות.

<אסף נועם: זה אומר שניתן לפתוח בהליך גבייה מנהלתי.

<אסף נועם: זה אומר שאחרי שלוש שנים נפתח - - - משמעתי.

ניסן סלומינסקי: מי עושה את ההליך המועצה?

<אסף נועם: ועדת המשמעת בהתאם לשיקול הדעת של הקובל.

<אסף נועם: לאחריו יהיה ניתן לשלול את הרישיון.

ניסן סלומינסקי: האגרה הזאת יש לה מקבילה לגבי עורכי הדין, או ששם התשלום ללשכת עורכי הדין, זה הדבר היחיד שיש, או שיש כאילו גם אגרה למשרד המשפטים בגין - - -

<אסף נועם: יש אגרה של קבלת רישיון ויש את האגרה השנתית.

ניסן סלומינסקי: האגרה השנתית זה מה שלשכת עורכי הדין לוקחת.

<אסף נועם: יש את דמי החבר של לשכת רואי החשבון.

<אסף נועם: יש בעצם את האגרה השנתית.

ניסן סלומינסקי: מה מקביל לאגרה הזו של רואי החשבון בלשכת עורכי הדין?

<יזהר קנה: בלשכת עורכי הדין, האגרה היא מחליפה את מה שיש אצלנו שתיים, זאת אומרת, בלשכת עורכי הדין האגרה היא גם של הרישיון וגם של כל יתר הדברים, ואצלנו זה שני דברים נפרדים.

ניסן סלומינסקי: אחד חובה, והשני מי שרוצה.

<אסף נועם: בהצעת החוק הייתה הצעה לפצל את העבירה הפלילית של התעסקות בלתי מוסמכת בראיית חשבון על ידי מי שכלל לא קיבל רישיון, או מי שהתחזה לרואה חשבון.

<אסף נועם: אנחנו הצענו לבצע פיצול בדומה לחוק לשכת עורכי הדין בין עבירת העיסוק, בעצם, השגת גבול המקצוע והעיסוק שלא כדין לבין עבירת ההתחזות, וליצור, אגב, כך מדרג מבחינת הענישה.

<אסף נועם: בעקבות הערת הוועדה לגבי אחידות של הנושא, אנחנו בדקנו את זה בכל הדינים האחרים וראינו שבאמת ברוב דיני המשמעת, למעט עורכי הדין והשמאים, מדובר בעבירה אחת - בהנדסאים, מתווכחים, במקצועות הבריאות, בעבירה אחת שגם הענישה בה יותר גבוהה מהענישה כאן, ולכן אנחנו מציעים לא לגעת.

<אסף נועם: היום מדובר על חצי שנת מאסר על עושה אחד מהעבירות האלה, או קנס של אלף לירות, אנחנו פשוט רוצים לקבוע שבמקום אלף לירות סביב 14 אלף שקלים, יהיה סכום של 75 אלף שקלים, סכום שהוא רגיל בעצם בהקבלה על חצי שנת מאסר במקצועות אחרים.

<אסף נועם: אלה הערות שאנחנו בדקנו.

<אסף נועם: חוץ מזה היו עוד הערות של הלשכה.

ניסן סלומינסקי: יש לכם הערות נוספות?

<יזהר קנה: כן.

<יזהר קנה: יש לנו כמה הערות.

<יזהר קנה: היה לנו חילופי מיילים אתמול עם משרד המשפטים, אז חלק מהן ירדו בעקבות התשובות שקיבלנו.

<יזהר קנה: ברשות

<יזהר קנה: כם בעמוד 2 – בסעיף 2(א)(1)(2) – מדובר שם לפקח על ההכשרות ולערוך בחינות הסמכה לרואה החשבון.

<יזהר קנה: מכיוון שלכולנו ברור שזה בעצם הליכים של המועצה לפני קבלת הרישיון ולא לאחריה, זה לא עולה בבירור, זאת אומרת, פלוני אלמוני יחשוב לחשוב שזה בעצם נותן סמכויות למועצה לגבי פיקוח על ההכשרה לאחר קבלת הרישיון, לכן ביקשנו שזה יהיה כתוב בצורה ברורה שזה לפני קבלת הרישיון.

<לאה רקובר: אפשר לפצל, אז נעשה את זה – "לערוך בחינות הסמכה לרואה חשבון ב-(2).

<לאה רקובר: ו-(3) לפקח על הכשרת רואה חשבון.

<יזהר קנה: זה לפקח על ההכשרה לפני קבלת הרישיון.

<אסף נועם: ולערוך בחינות הסמכה לקבלת רישיון.

<ורד קירו-זילברמן: ברגע שהעיקרון מוסכם, אתם קיבלתם את זה, אנחנו נפצל, אם זה מקובל על היושב-ראש.

<ורד קירו-זילברמן: מה שלא יהיה, נוסיף עוד סעיף אחד כדי להבהיר את העניין הזה, ואם אתם רוצים לחזור על העיקרון לפרוטוקול – בעיקרון הניסוח אנחנו יכולים לעשות אותו בהמשך.

<יזהר קנה: בעמוד 8 סעיף 24 הוספת סעיף 11(א) 3 – אנחנו הצענו להוסיף - כללי התנהגות שאינה הולמת, בגלל שאחרת לכאורה אין - - -

<רוני טלמור: התנהגות שאינה הולמת זה חלק מדיני המשמעת, אז אולי לרבות.

<יזהר קנה: זה מונח שיש לו שם, לכן נורא מוזר שהמונח הגנרי שאנחנו מכירים לא מופיע פה.

<רוני טלמור: אפשר לכתוב – לרבות התנהגות שאינה הולמת.

<יזהר קנה: 12(א) ועדת המשמעת – לאה הבטיחה לי שנגיד עוד פעם לפרוטוקול שיעשו הרבה מאמצים לגבי השופט שהוא בעל השכלה - - -

<רוני טלמור: יזהר, הוספנו בשרות לכול כדי לכוון - - -

<יזהר קנה: נכון.

<יזהר קנה: אנחנו מבקשים שתוסיפו גם דוחות מס, זה מאוד חשוב לנו.

<רוני טלמור: אבל העיסוק בראיית חשבון הוא קודם כל בנושא של ביקורת דוחות כספיים.

<יזהר קנה: נכון.

<יזהר קנה: אם את לוקחת מישהו שעסק בביקורת של דוחות כספיים בשרות לכול, ולא עשה דוחות מס אז הוא לוקה בחסר.

<יזהר קנה: מכיוון שבין שלושת האנשים שיושבים בדין, יש אחד שאמור להיות מקצוען בראיית חשבון, דרך אגב, כל שישה נציגים של לשכת רואה חשבון יש להם למשל את העמידה בניסיון הזה.

<רוני טלמור: אם אתה לוקח אנשים עם שיעור קומה שרואה חשבון - - -

<יזהר קנה: זה מה שאנחנו מבקשים.

<יזהר קנה: כדי שלא יקרה בטעות מקרה שבו נביא מישהו שעשה ביקורת, ולא עשה ביקורת בדוחות מס.

<יזהר קנה: כל רואה חשבון מבקר נורמלי עושה ביקורת לדוחות מס.

<יזהר קנה: אנא תוסיפו.

ניסן סלומינסקי: אין הערות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נצביע על חוק רואי חשבון – התשע"ח, 2018, עם כל התיקונים שתוקנו, עם ניסוחים שאתם תנסחו.

ניסן סלומינסקי: זה לקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר, ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: הצעת חוק רואי חשבון (תיקון מס' 9), התשע"ז-2017, נתקבל.

ניסן סלומינסקי: החוק אושר.

ניסן סלומינסקי: לשכת רואה החשבון זה אנשים איכותיים מאוד, אנשים חשובים מאוד שעושים עבודה קודש מבחינתם, וגם שנצרכים לכל המערכות.

ניסן סלומינסקי: הגיע הזמן שנסדיר את זה כמה שאפשר באופן מסודר, בעיקר נבנה את הנושא של ועדת המשמעת שהיא תמיד הייתה, כך אני הבנתי, מעין דילמה פנימית שאתה יושב ודן את החברים שלך, הרבה פעמים זה לא נעים, ובטח גם המון אנשים פסלו את עצמם בגלל שזה את זה, וזה את זה, וכאן נבנה טריבונל מאוד מכובד כמו בית משפט אמתי, במובן הזה שהמערכת חוקרת ויש תובע מה שנקרא, ויש טריבונל שמחליט.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהמערכת הזאת היא טובה מאוד.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול אני חושב שאנחנו צריכים לשמוח וגם אתם.

ניסן סלומינסקי: יישר כוח לכולם.

ניסן סלומינסקי: יש לנו חוק מוסדר, ואתם עכשיו מסודרים עד התיקונים הבאים כמובן.

<יזהר קנה: אנחנו רק רוצים לברך ולהודות על העבודה המקיפה גם של משרד המשפטים וכמובן של הוועדה שידעה לכוון אותנו במקומות הנכונים.

<יזהר קנה: אני מאוד מאמין שזה באמת יביא לשיפור משמעותי מאוד בדין המשמעתי במקצוע שלנו ויפתור הרבה בעיות שקיימות היום.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקווים מאוד.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקווים שאהבת חינם תשרור, כמו שאנחנו רוצים מתוך עם ישראל, וגם בתוך הלשכה שתשקיעו את כל זמנכם בעבודה יצרנית ונצרכת, ולא כל מיני דברים שמסיתים את הדעת – נגיד כך בעדינות.

<אסף נועם: אנחנו מבקשים להודות ליושב-ראש הוועדה, לייעוץ המשפטי לוועדה, לורד, וגם ללשכה.

ניסן סלומינסקי: לורד, לוועדה שמשתפת פה ועושה, לרונית שבכלל – בלעדיה מי אנחנו ומה אנחנו, ומי יודע שאנחנו קיימים בכלל.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכולם.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.