ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 981, 2018-03-04 11:20

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום נקודות זיכוי במס לסטודנטים שסיימו תואר.

משה גפני: בישיבה שקיימנו בנושא הזה ביקשתי להוריד את העניין של שבע השנים.

משה גפני: מדובר על אנשים צעירים שזקוקים לנקודות הזיכוי האלה יותר מאשר אנשים אחרים.

משה גפני: לכן אמרתי שלא נאשר שבע שנים.

משה גפני: אם נאשר בכלל, נאשר שנתיים.

משה גפני: בסדר?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לא מוכן בכלל.

משה גפני: לבטל?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: הסטודנטים, עם כל הכבוד אדוני היושב ראש, אינם קובעים את עתידם של האקדמאים.

מיקי לוי: הם אלה שמסיימים.

מיקי לוי: שלא יטיפו לי מוסר.

משה גפני: אתה מתנגד בכלל?

מיקי לוי: אני חושב שעם כל הכבוד, האיומים של האוצר שאם הסטודנטים לא יבואו ויסכמו אתנו כדי שנתמוך, אז יקצצו להם בתקציבים שמיועדים לפריפריה.

מיקי לוי: הסגנון הזה לא מקובל עלי.

מיקי לוי: שנית.

מיקי לוי: גם אני הייתי פעם סטודנט ואני נותן להם את הכבוד המגיע להם אבל מדובר אחרי שמסיימים את הלימודים ולא תוך כדי הלימודים.

מיקי לוי: אז מה עניין הסטודנטים לעניין הזה?

מיקי לוי: שלא יצביעו עלי ויגידו שאני הייתי בעד.

מיקי לוי: נכון, ב-2013 ביטלנו כי היו 93 מיליארד שקלים גירעון אבל בתקציב 2015 זה לא נכנס אפילו.

מיקי לוי: אז שלא יטיפו לי מוסר.

מיקי לוי: לכן אני מתנגד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ברגע שתהיינה הצבעות, יש שלושה דברים שעומדים להצבעה.

משה גפני: שבע שנים של הממשלה, שנתיים שאני הצעתי, וביטול מוחלט שמציע מיקי לוי.

משה גפני: נביא את זה להצבעה.

משה גפני: תודה רבה.

איתן ברושי: נמצאים כאן סטודנטים.

איתן ברושי: בוא נשמע אותם.

משה גפני: שלמה, טוב שאני פוגש אותך.

משה גפני: אתה אמרת כאן בשבוע שעבר שבגלל שיש בג"ץ אתם לא דנים בזה.

משה גפני: פתאום שלחת לי החלטה.

משה גפני: החלטה לא טובה אבל החלטה.

משה גפני: כך אמרת.

<שלמה פשקוס: לא.

<שלמה פשקוס: כבוד היושב ראש יפתח את הפרוטוקול.

<שלמה פשקוס: לא אמרתי.

<שלמה פשקוס: אמרתי שבגלל שהנושא נדון בבג"ץ, הדבר דורש אישור של משרד המשפטים.

<שלמה פשקוס: מחלקת הבג"צים אישרה לנו את ההחלטה והיא ההחלטה, כפי שאמרתי, מידתית ומאוזנת.

<שלמה פשקוס: מאחר שמחלקת הבג"צים במשרד המשפטים אישרה לנו את ההחלטה, הוצאנו אותה.

משה גפני: תחזור על מה שאמרת בנושא הבג"ץ.

<שלמה פשקוס: אמרתי שבגלל שהנושא תחת ערכאות, היינו צריכים אישור של מחלקת הבג"צים במשרד המשפטים שההחלטה שלנו אכן עומדת בהליך המשפטי.

<שגית אפיק: זה לא מה שאמרת.

משה גפני: אני פעם ראשונה שומע את הדברים האלה.

משה גפני: אני הבנתי שבגלל שיש בג"ץ, אתם לא דנים בזה.

משה גפני: פתאום אתה שולח לי החלטה.

משה גפני: יפה.

משה גפני: היה דיון והוא אמר שלא עושים שום דבר עד שלא יסתיים הבג"ץ.

<קריאה: ...

<קריאה: נקודות זכות.

מיקי לוי: אל תדבר אתי בסגנון הזה.

מיקי לוי: אני לא עובד אצלך.

מיקי לוי: אני עובד אצל הציבור.

מיקי לוי: אל תדבר אתי בסגנון הזה.

<קריאה: נראה לי שאתה צריך לשמוע גם את דעתו של הציבור שאני מייצג.

מיקי לוי: תבקש זכות דיבור.

מיקי לוי: אני לא רוצה לדבר אתך ברמה האישית.

מיקי לוי: אני רוצה שנקודות הזיכוי ילכו לאלה שמסיימים את הלימודים מהיום הראשון ולא כל מיני הסדרים מתחת לשולחן שאם נדחה את זה בשבע שנים, אז ייתנו להם כל מיני דברים עכשיו בתוך האוניברסיטה.

מיקי לוי: את התרגילים האלה אני מכיר.

מיקי לוי: נקודות זיכוי מגיעות למי שמסיים את לימודיו ואני רוצה שהכסף ילך למי שמסיים את לימודיו ומתחיל לעבוד.

מיקי לוי: העמדה שלי היא ברורה לחלוטין.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נצביע עליה.

<שלמה פשקוס: אני פשוט מחפש את הפרוטוקול.

משה גפני: גם אנחנו מחפשים אותו.

משה גפני: נמצא אותו.

<שלמה פשקוס: אני רוצה לדבר על נקודות הזיכוי.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אתה צריך לקבל רשות.

משה גפני: לפחות בדבר אחד אני שולט, אחרי כן אני לא שולט בכלום.

<שלמה פשקוס: אני מבקש את רשות הדיבור, כבודו.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני מבקש לדעת האם אתם מסכימים – היות וסיכמתם עם הסטודנטים ועם משרד החינוך, שתתנו את זה למעונות ולכל מיני פעולות מאוד חיוביות – לצבוע את זה.

משה גפני: לצבוע את הכסף הזה.

משה גפני: להגיד כמה כסף אתם נותנים להם ונצבע את זה בחוק.

משה גפני: אני שואל האם זה אפשרי.

משה גפני: הם מאוד לוחצים עלי, גם הסטודנטים, בחורים נחמדים, וגם משרד החינוך.

משה גפני: האם אתם מוכנים לצבוע את זה בחוק?

<שלמה פשקוס: כמה דברים.

<שלמה פשקוס: קודם כל, כפי שאמרתי בדיון הקודם, כל הכסף הולך להשכלה גבוהה.

<שלמה פשקוס: אמרתי את זה בדיון הקודם ואני אומר את זה שוב.

<שלמה פשקוס: כל הכסף הולך להשכלה גבוהה.

<שלמה פשקוס: זאת נקודה אחת.

<שלמה פשקוס: נקודה שנייה.

<שלמה פשקוס: אני מוחה לפרוטוקול - - -

משה גפני: לשם מה אתה אומר לי את זה?

<שלמה פשקוס: אני עונה לשאלה.

משה גפני: אני שואל האם אתה מוכן לצבוע את מה שאתה אומר.

משה גפני: אמרת את זה בישיבה הקודמת ואני שואל האם אתה מוכן לצבוע את זה.

<שלמה פשקוס: כבוד היושב ראש, תקציב המדינה נקבע בחוק התקציב השנתי ולא בחקיקה פרטנית.

<שלמה פשקוס: לכן בחוק התקציב השנתי אכן יופיע התקציב הזה כפי שנאמר בדיון הקודם, שהולך הן לצרכי המערכת בכללותה, לצרכי הוראה, לצרכי השיפור שלה, והן לצרכי נגישות להשכלה גבוהה.

<שלמה פשקוס: לשני הדברים האלה.

<שלמה פשקוס: אני חושב שגם עמדת משרד החינוך והמל"ג היא שכספים במערכת ההשכלה הגבוהה לא נקבעים בחקיקה אלא נקבעים בהחלטות של ה-ות"ת בשים לב לחופש האקדמי.

מיקי לוי: למה זה על חשבון זה?

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: תסביר לי למה.

מיקי לוי: מה זה שייך?

<שלמה פשקוס: אני אסביר אבל קודם כל תרשה לי למחות על זה שאתה מאשים אותי באיומים או בסחיטה.

מיקי לוי: לא דיברתי עליך.

משה גפני: הוא לא דיבר עליך.

מיקי לוי: תחזור בך.

מיקי לוי: אני שומר על רשות המסים יותר מאשר אתה חושב.

מיקי לוי: תחזור בך.

<שלמה פשקוס: אני אגף תקציבים.

מיקי לוי: אגף תקציבים, אותו דבר.

מיקי לוי: תחזור בך.

<שלמה פשקוס: אני הצבתי מול הסטודנטים - - -

משה גפני: אתה סתם נכנס עכשיו למקום לא שלך.

משה גפני: הוא דיבר אתו וגם לא אהבתי את זה.

משה גפני: הוא לא דיבר אתך.

משה גפני: להאשים את מיקי לוי שהוא דיבר על סחיטה באיומים על אגף תקציבים?

משה גפני: זה קצת מוגזם.

<שלמה פשקוס: לגופו של עניין.

<שלמה פשקוס: הכסף מוגבל ויש לנו 140 מיליון שקלים שנחסכים מהמהלך הזה.

<שלמה פשקוס: אם ה-140 מיליון שקלים לא ייחסכו, לא יהיה תקציב לדברים אליהם הם מיועדים.

<שלמה פשקוס: אין קסמים.

מיקי לוי: אבל למה על חשבון נקודות זיכוי שמגיעות לסטודנטים שמסיימים את הלימודים?

מיקי לוי: תסבירו לי מה ההיגיון.

מיקי לוי: למה אני צריך לתת את ידי לעניין הזה?

מיקי לוי: איך אני מסביר למי שסיים את הלימודים שלו?

מיקי לוי: מה קשור שמיטה להר סיני?

<שלמה פשקוס: כפי שהסברתי בדיון הקודם, להבנתנו נקודות הזיכוי הללו נועדו כדי לעודד את הנגישות להשכלה גבוהה ולפצות סטודנטים שלומדים על ההוצאה שלהם באותן שנים ובכך לתרום את הנגישות להשכלה גבוהה.

<שלמה פשקוס: לכן אנחנו חושבים – עכשיו אנחנו חושבים בדיעבד - - -

מיקי לוי: איזו מילה מפוצצת.

מיקי לוי: תפרוט לי אותה בבקשה.

<שלמה פשקוס: נקודות הזיכוי חוסכות כסף או מגדילות את ההכנסה אחרי שלמדת באקדמיה.

מיקי לוי: זה ברור.

<שלמה פשקוס: אחרי שלמדת באקדמיה.

<שלמה פשקוס: זאת אוכלוסייה מאוד מאוד מובחנת שאני מזכיר שזאת אחת הנקודות – שוב, אני לא בקיא בכל סוג נקודות זיכוי – שהיא תלויה בפעולה שלך.

<שלמה פשקוס: לא בסטטוס משפחתי, לא בכמה ילדים יש לך אלא בפעולה שלך.

<שגית אפיק: איזו פעולה?

<שגית אפיק: פעולה של הלימודים?

<שלמה פשקוס: כן.

<שלמה פשקוס: פעולה של הלימודים.

<שלמה פשקוס: משמע, המחוקק רצה לעודד איזושהי פעולה מסוימת.

<שגית אפיק: גם נקודות זיכוי בעד ילדים זאת פעולה של הבאת ילדים.

<שגית אפיק: זה קצת מצחיק התיאור שלך של נקודות הזיכוי.

<שלמה פשקוס: אני אומר שבעניין הזה המחוקק רצה לעודד פעולה מסוימת.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אתה לא המחוקק.

משה גפני: אני המחוקק.

<שלמה פשקוס: זה נכון.

משה גפני: זה סתם.

משה גפני: , זה דיון עקר.

משה גפני: הוא לא נותן תשובה.

משה גפני: מה עם הפרוטוקול?

משה גפני: מצאנו?

<שגית אפיק: מה היחס בין זה שאת נקודות הזיכוי לילדים, והשאלה הזאת היא גם לרשות המסים וגם לאגף התקציבים, להורים בעד ילדים קטנים אתם הופכים להוראת קבע ומגדילים ומשפרים ולעומת זאת נקודות הזיכוי לאותם אנשים צעירים שאין להם ילדים, אתם מבטלים?

<שגית אפיק: מה המדיניות שבדבר הזה?

<שגית אפיק: מישהו יכול לתת לי תשובה על כך?

<שלמה פשקוס: אני אינני אחראי על הנושא של נקודות זיכוי.

איתן ברושי: אבל אנחנו אחראים על התמונה הכוללת.

איתן ברושי: דיברנו על זה בסעיף הקודם.

<שגית אפיק: יש מישהו אחראי שיכול לתת תשובה לשאלה הזאת?

<שגית אפיק: בדיון הקודם הגדלנו נקודות זיכוי להורים עם ילדים קטנים ואנחנו הופכים את זה להוראת קבע.

<שגית אפיק: זה כנראה מבורך אם אתם עושים את זה.

רועי פולקמן: כי ההבדל הוא שנקודות זיכוי להורים צעירים הן לעודד יציאה לעבודה.

רועי פולקמן: זו המדיניות.

<שגית אפיק: נקודות זיכוי לאנשים צעירים שלמדו, זה לעודד אותם לעבוד במקצוע אותו הם למדו.

רועי פולקמן: יש ספק אם יש קשר בין הדברים.

רועי פולקמן: זו הייתה הטבה ועד היום לא נמצא כל קשר בין זה שאתה נותן נקודת זיכוי לזה.

רועי פולקמן: לתת הטבה זה תמיד טוב.

<שגית אפיק: הם לא נותנים את התשובה הזאת.

רועי פולקמן: אני אומר לך.

רועי פולקמן: אמרתי את זה גם בדיון הקודם.

רועי פולקמן: הייתה החלטה לתת.

רועי פולקמן: אני בעד לתת.

רועי פולקמן: לתת זה תמיד טוב.

רועי פולקמן: התקיים דיון.

רועי פולקמן: דרך אגב, אני אומר לידידי חבר הכנסת מיקי לוי, מי שהצביע על עצירת הדבר הזה, זה היה הוא והוא הוביל את דחיית הדבר הזה.

רועי פולקמן: אז זה היה נכון והיום זה לא נכון?

רועי פולקמן: אתם הובלתם את זה.

מיקי לוי: כשאני נכנסתי ב-2013 ב-39 מיליארד שקלים גירעון, 3.9 אחוזים, חיפשנו מהיכן להביא את הכסף ועוד 9 מיליארד שקלים צוק איתן.

מיקי לוי: צא ולמד.

מיקי לוי: בשנת 2015, מכיוון שהקופה התחילה להתאזן, זה כבר לא הופיע בתקציב.

מיקי לוי: לך תבדוק.

מיקי לוי: לכן, לבוא ולעשות מזה כולל – לא.

מיקי לוי: לא טעיתי.

משה גפני: אני מאוד מבקש לא לדבר על מה שהיה.

משה גפני: זה לא רלוונטי.

משה גפני: אני תמיד הייתי נגד ההחלטה הזאת.

משה גפני: גם אז הייתי נגד.

רועי פולקמן: ברור לי, אבל מיקי, משפט על המהות של הדבר הזה.

רועי פולקמן: העניין העקרוני היה, וכאן הייתה טענה שאתה אמרת בפעם הקודמת, שאנחנו רוצים לראות שכל הכסף הזה חוזר לסטודנטים.

רועי פולקמן: הטענה הייתה שאנחנו רוצים יותר כסף וצמצום פערים.

רועי פולקמן: לכן היה דיון בין המל"ג, שר החינוך, התאחדות הסטודנטים, הייתי מעורב בקצה בערוצים שקשורים לבניית מעונות וכולי.

רועי פולקמן: הכסף הזה, במקום ללכת רוחבית לכולם ולא למי שצריך, ילך בהעדפה לצמצום פערים, לנושאים שיצמצמו פערים.

רועי פולקמן: זה ניצול נכון.

מיקי לוי: זאת כותרת.

מיקי לוי: אתה תפרוט לי את זה לגורמים.

רועי פולקמן: אני אפרוט לך.

מיקי לוי: אל תיתן לי כותרת.

רועי פולקמן: הייתה ישיבה על הפרטים המדויקים, איך הכסף הזה הולך למטרות של צמצום פערים, ביניהם מעונות, ביניהם מלגות, דברים שהם יותר חשובים.

מיקי לוי: הרב גפני שאל אם אתם מוכנים לצבוע את הסכום.

מיקי לוי: אמרו לו לא.

רועי פולקמן: מה זה לא לצבוע?

רועי פולקמן: ברור שלצבוע.

רועי פולקמן: יש הסכמה מה עושים עם הכסף.

<שגית אפיק: הוא אמר שלא.

רועי פולקמן: לא יודע מה הוא חייב לומר, אני יודע מה סוכם עם התאחדות הסטודנטים.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

רועי פולקמן: זה צבוע.

רועי פולקמן: מה זה משנה מה הם אומרים?

משה גפני: הדיון בעצם הסתיים.

משה גפני: כולנו הבנו אחד את השני.

משה גפני: אני תכף אסכם.

רם שפע: בכל זאת אני אומר לפרוטוקול.

משה גפני: כן, זה חשוב מאוד.

רם שפע: אני משתדל להיות עקבי.

<קריאה: הפרוטוקול לא מופיע באתר הוועדה.

רם שפע: יושב ראש התאחדות הסטודנטים הארצית.

רם שפע: אני רוצה לומר לחבר הכנסת מיקי לוי - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: אתה תגיד לי.

רם שפע: לך.

רם שפע: הרב גפני, אני רוצה לומר רק מילה כי זה נאמר כאן ואני רוצה לדייק בפרטים.

רם שפע: קודם כל, אני מסכים עם הנאמר כאן.

רם שפע: הלוואי והיה אפשר שלא יהיה קיצוץ.

רם שפע: בזה אני מסכים עם חבר הכנסת מיקי לוי ואני מניח שגם עם ברושי.

רם שפע: אם לא היה קיצוץ, זה היה מושלם.

משה גפני: מה אתה מציע?

רם שפע: זה בדיוק העניין.

רם שפע: אם יש קיצוץ על ההשכלה הגבוהה ויש סכום כסף מסוים שהולך ממקום כלשהו, כדאי לשבת כל הגורמים הרלוונטיים ולהחליט מה המקום הנכון ביותר להשקיע את מה שהולך.

רם שפע: בעיני עדיף, ואני אגיד את זה לכל פרוטוקול אפשרי, להשקיע את הכסף במקום במי שמסיים, בסוגריים, המימוש של נקודת הזיכוי הזאת הוא מאוד נמוך ורשות המסים צריכה לבדוק את זה.

רם שפע: זה נתון מאוד מעניין כי הכסף הזה גם כך חוזר ולא קורה אתו כלום.

משה גפני: הדיון כבר התקיים.

רם שפע: בסדר, אבל אם אתה רוצה לבטל, אני אשמח שמי שמציע לבטל, יגיד מהיכן לקחת את הכסף.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון בעניין הזה כדלהלן.

משה גפני: בא אגף התקציבים ואמר למשרד החינוך ואמר להתאחדות הסטודנטים שהוא מוכן לסייע להם במוסדות להשכלה גבוהה בכמה דברים שהם מאוד חשובים.

משה גפני: הוא כמובן לא מציין את זה בתוך החוק אבל הוא בתוך תקציב המדינה הכניס תוספת למוסדות להשכלה גבוהה, הכניס תוספת למשרד החינוך והכניס תוספת לסטודנטים.

משה גפני: הוא כמובן לא רוצה להכניס את זה בחוק מכיוון שאז באמת יהיה ברור שהוסיפו כסף.

משה גפני: לי לא ברור בכלל שהוסיפו כסף.

משה גפני: לי ברור שבתוך תקציב המדינה, תקציב משרד החינוך גדל מאוד.

משה גפני: תקציבים נוספים גדלו מאוד.

משה גפני: תקציב משרד הבריאות גדל מאוד.

משה גפני: לא קשור לכל הדיון הזה אבל בדיון הזה אומרים שאנחנו לוקחים את הכסף הזה למטרה הזאת.

משה גפני: בא משרד האוצר, אגף התקציבים, ואומר בתנאי שאתם תדאגו לכך שהנושא של נקודת זיכוי לסטודנטים שסיימו את לימודיהם והם זקוקים לנקודת הזיכוי הזאת, יידחה בשבע שנים.

משה גפני: אני לא יודע, אני קיבלתי טלפונים גם מאגודת הסטודנטים וגם ממשרד החינוך, וגם היום אומרים לי שלא אשנה את זה כי אז התקציבים שלהם ייפגעו.

משה גפני: לא מקובל עלי הדבר הזה.

משה גפני: זה שצריך להגדיל את תקציב המוסדות להשכלה גבוהה, אני תומך, אני גם העברתי את תכנית החומש.

משה גפני: זה שצריך להגדיל את תקציב משרד החינוך, אני תומך.

משה גפני: אני חושב שזה נכון.

משה גפני: זה שלא לפגוע בסטודנטים שסיימו את לימודיהם.

איתן ברושי: שבנו על זה.

משה גפני: והם רוצים לצאת לעבודה, והם צריכים לקבל נקודת זיכוי, לדחות את זה בשבע שנים, לא מקובל עלי.

משה גפני: כל הוויכוח בעניין הזה, הוא ויכוח סרק.

משה גפני: הוא ויכוח של תן וקח.

משה גפני: אגף התקציבים רוצה לבטל את נקודות הזיכוי הללו, הוא דוחה את זה בשבע שנים.

משה גפני: אם תתקבל דחייה לשבע שנים, אני בעד לבטל את זה.

משה גפני: אי אפשר לעבוד על כל העולם כל הזמן.

משה גפני: לכן אני אציע שיהיה פחות זמן.

משה גפני: מיקי לוי מציע לבטל לחלוטין את הסעיף הזה והממשלה מבקשת לדחות את זה בשבע שנים.

משה גפני: לכן אנחנו נצביע על זה בשעה שיהיו כל ההצבעות.

איתן ברושי: ממתי זה בתוקף?

איתן ברושי: שנתיים או שבע?

איתן ברושי: ממתי זה בתוקף?

איתן ברושי: יש איזה גרייס?

משה גפני: לא יודע.

משה גפני: ממתי זה מתחיל?

משה גפני: מהשנה.

<קריאה: אין שום שינוי בתנאים.

משה גפני: לא שאלו אותך.

משה גפני: עד עכשיו היית חבר כנסת וזה עוד התקבל בהבנה, אבל להיות אגף תקציבים בלי לעבור את הסדנאות שם?

משה גפני: שם יש סדנה איך לא מתחשבים בכנסת ואיך לא סופרים את גפני.

משה גפני: זאת סדנה וזה לא הולך כך סתם.

<שלמה פשקוס: זאת הארכת הוראת שעה שנגמרת.

<שגית אפיק: מתחילה ב-2019.

איתן ברושי: מה שאישרנו בחוק ההסדרים הקודם, לא הייתה הוראת שעה?

איתן ברושי: אי אפשר לעבוד עלינו.

מיקי לוי: לפחות תגיד עד סוף ימיה של הממשלה.

משה גפני: אתה יודע משהו על סוף ימיה של הממשלה?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אני לוקח את המקסימום.

איתן ברושי: אני בכל זאת רוצה להבין.

איתן ברושי: כשאנחנו אישרנו - - -

משה גפני: הוראת שעה.

<שגית אפיק: ההשוואה של נקודת זיכוי למקצוע היא חוק והיא לא הוראת שעה.

איתן ברושי: כך אני הבנתי.

איתן ברושי: היא בתוקף.

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: היא בתוקף.

איתן ברושי: עכשיו יש שוויון בין מקצועות כאלה למקצועות כאלה.

<שלמה פשקוס: לא נגענו בזה.

איתן ברושי: כשאתם אומרים דחייה, נגיד שיחליטו על דחייה, ממתי?

משה גפני: מתחילת 2019.

איתן ברושי: זה נראה לך זמן סביר?

משה גפני: זמן סביר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זה הזמן.

איתן ברושי: יש מי שבנה על זה.

<שגית אפיק: זה המשך של דחיית הוראת שעה ולכן למעשה זה ממשיך את מה שקיים כבר היום כי בחוק ההסדרים האחרון, אחד לפניו, הוועדה אישרה כבר את הדחייה הזאת.

<שגית אפיק: לכן זה המצב הקיים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו עוברים לדיון הבא.