ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 591, 2018-03-14 12:45

יעקב מרגי: אני אסביר לכם כי יעקב מרגי הוא האחרון שיעשה מחטף.

<קריאה: אני כבר אומרת לכם שהתקלה היא ממני.

יעקב מרגי: אני מתרגש.

יעקב מרגי: הייתה טעות טכנית, רשמו את סאלח סעד כאילו הוא מהרשימה המשותפת.

יעקב מרגי: או שיגיד לי תודה או שאני אבקש ממנו סליחה.

יעקב מרגי: היה לנו רוב.

יעקב מרגי: היה רועי פולקמן, אני ומוזס.

יעקב מרגי: היה נחמן שי ואיתן ברושי.

יעקב מרגי: אמרו לפולקמן שלא יצביע כי אין צורך.

יעקב מרגי: אמרו שלמחנה הציוני יש אחד אבל בפועל היו להם שניים.

יעקב מרגי: אני חוזר על ההצבעה.

יעקב מרגי: רצוי שאני אצביע על הרביזיה עכשיו אבל אני אחמיר עם עצמי ויש אפשרות להגיש רביזיה כי הרביזיה השנייה לא תפסה.

יעקב מרגי: אין מחטפים.

יעקב מרגי: אני אסביר בגדול מה זה.

יעקב מרגי: יש את ההחלטה של ה-ות"ת, עוד מהתקופה של טרכטנברג.

יעקב מרגי: פעם המכללות היו רק במשרד החינוך.

יעקב מרגי: היום, מאחר וזה תואר אקדמי לכל דבר, הן חוסות תחת המועצה להשכלה גבוהה.

יעקב מרגי: נכון להיום, אם הליכוד והחקיקה לא יתקנו את זה, יש חופש אקדמי במדינת ישראל.

יעקב מרגי: עדיין אנחנו מדינה דמוקרטית ויש חופש הצבעה.

אלעזר שטרן: עובדים על זה.

יעקב מרגי: קשה לי להתמודד בדיון.

יעקב מרגי: תן לי רגע.

יעקב מרגי: אני רוצה להסביר.

יעקב מרגי: החבר'ה שאלו ואני רוצה להסביר.

יעקב מרגי: מכללות להוראה, כולן, לא נהנו מחופש אקדמי.

יעקב מרגי: יכלו להתערב להן בכל.

יעקב מרגי: התקנות האלה, בסעיפים 1, 2 ו-3, מעניקות להן חופש אקדמי.

יעקב מרגי: במשרד החינוך יש את החמד, שזה הוועד של החינוך הממלכתי-דתי, ולממלכתי יש את ועד החינוך.

יעקב מרגי: אתה מוציא תואר לעובדי הוראה שמלמדים את החינוך הממלכתי והממלכתי-דתי.

יעקב מרגי: יש את הקטע של התוויית התכנים וצביון של החמד למורים שמלמדים בממלכתי-דתי וועד החינוך לממלכתי.

יעקב מרגי: לכן יש כאן את סעף 4.

אלעזר שטרן: מה אומר סעיף 4?

יעקב מרגי: על אף האמור בתקנות, שמירה על אורח חיים דתי לרבות נוהג והווי דתי בין כתלי המוסד.

יעקב מרגי: תקשיבו, למוסד מוכר להכשרת עובדי חינוך שמטרתו הכשרה להוראה במוסדות חינוך ממלכתיים-דתיים - רק להם התקנה הזאת.

יעקב מרגי: רק עליה התקנה הזאת חלה – כמשמעות בחוק חינוך ממלכתי יהיה חופש פעולה בעניינים המנויים בסעיף 15 לחוק בכפוף לתקנות בתי המדרש.

יהודה גליק: זה מאוד פשוט.

יהודה גליק: מותר להם ללמד נגד הפמיניזם.

יעקב מרגי: לא.

מרב מיכאלי: כן.

יעקב מרגי: הנה, הדלקת אותה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זאת לא המטרה.

מרב מיכאלי: אני באתי מאוד מודלקת.

יהודה גליק: חינוך דתי זה כולל גם מוסלמי?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: להם יש חופש פעולה.

יעקב מרגי: אני עכשיו אעשה כל שינוי במה שקשור במכללת סכנין ובדרנה, לא יבוא לכאן לא חופש דת, לא פמיניזם, לא שוויון.

יעקב מרגי: הכול אפשר להעביר.

יעקב מרגי: הזיזו אבן שציירו עליה כיפה מכאן לכאן, צריך לפתוח הכול מחדש ולדון.

יעקב מרגי: שאלת, עניתי.

יעקב מרגי: רגע, את לא תדברי.

יעקב מרגי: חכי.

יעקב מרגי: אני אתן לך רשות דיבור.

יהודה גליק: היא אישה.

יהודה גליק: היא לא יכולה לדבר?

יעקב מרגי: אז מה אם היא אישה?

יעקב מרגי: אני בעל.

מרב מיכאלי: קול באישה.

אלעזר שטרן: זה הדיון, אם יכולים להקשיב לנשים או לא.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זה לא הדיון.

יהודה גליק: אלעזר שטרן שומע חינוך ממלכתי-דתי, הוא יודע שהוא צריך להיות נגד.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: הילדים שלי שם.

אלעזר שטרן: הנכדים שלי שם.

יעקב מרגי: מרב, לפרוצדורה, מה הבעיה שלך?

מרב מיכאלי: הבעיה שלי אדוני היא שזה מיועד רק לחינוך הממלכתי-דתי אבל עצם זה שהמוסדות האלה יוכלו לקבוע שנגיד אם מישהו מלמד אותם מתמטיקה או אם מישהו מלמד אותם, אז אפשר יהיה לדרוש ממנו אורח חיים דתי.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זה לא זה.

יעקב מרגי: לא נכון.

יעקב מרגי: את לא היית בדיון.

יעקב מרגי: אני לא אפתח את הדיון.

יעקב מרגי: במפורש לא.

יעקב מרגי: למרות שאני חרדי, את החרדה אני ממאן לשים כתכונה פתולוגית שלי.

יעקב מרגי: זה בוודאי לא מקצוע.

יעקב מרגי: חששות ישנם ונאמרו אבל זה לא זה.

יעקב מרגי: אני לא פותח דיון.

יעקב מרגי: אני חוזר על ההצבעה.

מרב מיכאלי: זה נותן להם גם חופש מתי שנוח להם ואיך שנוח להם.

יעקב מרגי: אמרתי לפרוטוקול.

מרב מיכאלי: אני אומרת לפרוטוקול שגם העניין של הפרדה, הפרה לגמרי תיחשב.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זה בכלל לא.

מרב מיכאלי: זאת נשמת אפם.

יעקב מרגי: מעבר לציוניות - - -

מרב מיכאלי: אני לא צינית.

יעקב מרגי: אמרתי שאת?

מרב מיכאלי: אני אומרת לפרוטוקול שאני בכלל לא צינית.

יעקב מרגי: אני אומר לך חד משמעית שמאחר והמכללות לעובדי הוראה מייצרות – סליחה על הביטוי המושאל – מורים למערכת החינוך הממלכתית, לממלכתי יש את ועד החינוך שקובע את התכנים ואת ההתוויות, לממלכתי-דתי יש את מועצת החמד.

יעקב מרגי: אלה שני גופים.

יעקב מרגי: הרי לא יתכן שאנחנו נכשיר מורה עם ציפיות כאלה למוסד שהציפיות בו הן אחרות.

יעקב מרגי: לכן יש להם את שני הגופים וטוב שכך.

יעקב מרגי: לטובתך, אני חוזר ואומר.

יעקב מרגי: הרציונל לבואן של התקנות האלה, מאחר שהמכללות לחינוך מנפיקות או מכשירות עובדים עם תואר אקדמי.

יעקב מרגי: אז זה היה נטו משרד החינוך ללא המועצה להשכלה גבוהה.

יעקב מרגי: היום התכנים והכול מפוקחים על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

יעקב מרגי: לכן אנחנו מעניקים להם בתקנות האלה חופש אקדמי, מה שלא היה להם קודם לכן.

מרב מיכאלי: זה בדיוק העניין.

מרב מיכאלי: יוכלו לא ללמד על - - -

יעקב מרגי: גם מכללת אורנים יכולה ללמד מה שהיא רוצה.

מרב מיכאלי: זה בדיוק העניין.

מרב מיכאלי: מה המשמעות שהם מפוקחים אם הם יכולים לעשות מה שהם רוצים?

מרב מיכאלי: אתה מעקר את זה.

יעקב מרגי: מרגע זה נקודה.

יעקב מרגי: אני התנדבתי.

יעקב מרגי: זה לא דיון חוזר.

אלעזר שטרן: התנדבת?

יעקב מרגי: התנדבתי להסביר לכם.

יעקב מרגי: כרגע כינוס הוועדה הוא להצבעה חוזרת.

יעקב מרגי: עומדת הזכות לכל חבר כנסת להגיש רביזיה וברביזיה נפתח את הדיון.

יעקב מרגי: רבותיי, אני חוזר על ההצבעה מאחר והייתה טעות.

יעקב מרגי: אני חוזר לטובת אלה שלא היו.

מרב מיכאלי: מה הייתה הטעות?

יעקב מרגי: אני אסביר.

יעקב מרגי: הייתה טעות בהצבעה הקודמת.

יעקב מרגי: מאחר ונרשם בטעות שסעד סאלח הוא מהרשימה המשותפת ולא מהמחנה הציוני.

יעקב מרגי: מאחר והייתה טעות בהצבעה ולא אפשרו לנחמן שי מהמחנה הציוני להצביע, אני זימנתי הצבעה חוזרת.

יעקב מרגי: לא רציתי להצביע עכשיו על הרביזיה שלך כדי לקבור אפשרות לרביזיה נוספת.

יעקב מרגי: החמרתי על עצמי ובצדק.

יעקב מרגי: היא לא תקפה כי ההצבעה לא תקפה.

יעקב מרגי: לכן אנחנו מבצעים רק הצבעה חוזרת.

יעקב מרגי: תודה.

מרב מיכאלי: הוא הכריז כבר על הצבה.

מרדכי יוגב: אז מה?

מרדכי יוגב: בגלל שרק לנשים מותר לדבר?

מרדכי יוגב: הם זן עליון?

מרדכי יוגב: מלאכיות?

מרדכי יוגב: לא.

יעקב מרגי: מה רצית לומר?

מרדכי יוגב: יש לי מה לומר.

מרב מיכאלי: אבל היושב ראש אמר שהוא לא פותח את הדיון.

יעקב מרגי: לא דיון.

יעקב מרגי: גם לך אפשרתי.

יעקב מרגי: אני אתן לך לשאול שאלות.

יעקב מרגי: רק שאלות.

יעקב מרגי: לא דיון.

אלעזר שטרן: יש שאלות של עמודים שלמים ובסוף שמים סימן שאלה.

מרדכי יוגב: מה עניינה של חברתי מהמחנה הציוני, האם היא מצפה שגם אני אתערב בתכנים שלומדים בבתי הספר האחרים?

יעקב מרגי: אתה לא שואל אותה.

יעקב מרגי: שאל אותי.

מרדכי יוגב: בסדר.

מרדכי יוגב: מדוע להתערב?

מרדכי יוגב: כשם שלא מתערבים בתכנים של העולם החרדי לא מתערבים בתכנים של העולם הבדואי או הערבי, אלא רק מזהים האם יש שם תכנים של הסתה או תכנים של חס ושלום איום ברצח או לדברים רעים, בוודאי שלא מחנכים שם לכל מיני דברים כאלה אלא רוצים לייחד את החינוך בהתאם להשקפות עולם.

מרדכי יוגב: אם כן, מה העניין של ההתערבות?

מרדכי יוגב: אני חושב וסבור שאם שר החינוך מבקש תקנות כאלו ואחרות, אזי צריך להיענות.

יעקב מרגי: שאלת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: את לא צריכה לענות.

יעקב מרגי: אני לא מאפשר לך לענות לו.

אלעזר שטרן: למה לא תיתן לה לענות לו?

אלעזר שטרן: הוא שאל אותה.

מרדכי יוגב: יש לי עוד שאלות.

מרב מיכאלי: מה שצריך בשבילך הפיליבסטר.

מרב מיכאלי: בטח.

יעקב מרגי: מותר.

מרב מיכאלי: לא אחרי שאמרת שיש הצבעה ולא נתת לי לדבר.

יעקב מרגי: סליחה, לא נתתי לך לדבר?

יעקב מרגי: נתתי.

יעקב מרגי: הגעתי למסקנה שדיברת די והותר.

מרב מיכאלי: די והותר?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: מותר לי.

יעקב מרגי: אני אתן גם אחר כך ליועצת המשפטית לומר.

יעקב מרגי: אלעזר, אתה רוצה לשאול שאלה או שאני עובר הלאה?

אלעזר שטרן: העניין של הגדרה של דתי, מה הפירוש של דתי.

יעקב מרגי: חמד.

אלעזר שטרן: אני אומר לך למה אני שואל.

יעקב מרגי: לא הבנתי את השאלה.

יעקב מרגי: אחר כך תגיד לי למה אתה שואל.

אלעזר שטרן: כתוב אורח חיים דתי.

יעקב מרגי: איפה כתוב אורח חיים דתי?

אלעזר שטרן: ראיתי בתקנה.

יעקב מרגי: לא כתוב אורח חיים דתי.

יעקב מרגי: הקראתי לך את התקנה מילה במילה.

אלעזר שטרן: מה זה סעיף 15?

<מירב ישראלי: סעיף 15 זה החופש האקדמי.

יעקב מרגי: סעיף 15 לחוק.

<קריאה: כתוב אורח חיים דתי.

<מירב ישראלי: בבתי מדרש.

יעקב מרגי: אם את רוצה להתערב בדיון במעגל שני, אנא לדייק.

יעקב מרגי: אני מבקש לדייק.

יעקב מרגי: אני משתדל לדייק.

אלעזר שטרן: מה הציטוט?

יעקב מרגי: הקואליציה, אתם רוצים הצבעה.

יעקב מרגי: עוד שני חברי כנסת.

יעקב מרגי: בצורה הכי גלויה.

אלעזר שטרן: אני עכשיו עוזר לך להעביר את הזמן.

יעקב מרגי: אל תעזור לי.

יעקב מרגי: אני לא עוזר לעצמי.

יעקב מרגי: אלה לא המכללות שלי אלא של עם ישראל.

אלעזר שטרן: נכון, בדיוק.

יעקב מרגי: אני נלחם בצביעות.

יעקב מרגי: משתדל להילחם בצביעות משני הכיוונים.

אלעזר שטרן: כיוון שבתוך עמי אני יושב ולשמחתי הרבה הנכדים שלי במוסדות החינוך של החמד, של הציונות הדתית, אני ער לעיוותים.

יעקב מרגי: אתה מכיר את המכללות להוראה.

אלעזר שטרן: חלק, מאוד.

יעקב מרגי: אני מסכים אתך לגבי כל מה שקורה בתוך בתי ספר.

יעקב מרגי: אני מדבר אתך על המכללות.

יעקב מרגי: אלעזר, אני מעריך אותך, אני יודע מאיפה זה בא לך.

יעקב מרגי: כדי לבוא לדיון הזה באמת בנפש חפצה ולהבין מה התקנות האלה אומרות, מעבר לרצון של אנשים – אפילו גופים אזרחיים, נקרא לזה כך – להעמיס כל מיני תסכולים אחרים על תקנות שלא באו בכלל, ואני כאן בגופי אעשה זאת כי מותר לי, לי ראוי ואני חושב שהוכחתי את זה בשלוש השנים, זאת צביעות ממדרגה ראשונה.

יעקב מרגי: זה אקטיביזם עיוור.

אלעזר שטרן: תן לי לומר לך.

אלעזר שטרן: שאלת אותי אם אני יודע.

אלעזר שטרן: אולי טעיתי, הייתי צריך לומר לך מראש שלא רק שהנכדים שלי לומדים - - -

יעקב מרגי: גם הכלה שלי וגם אני למדתי וכל המשפחה שלי לומדים בחינוך הממלכתי-דתי.

אלעזר שטרן: אבל אתה שאלת אותי על המכללות.

אלעזר שטרן: אני אגלה לך שגם הבת שלי לומדת במכללה.

אלעזר שטרן: אמרתי לך, אני בתוך הסיפור הזה.

אלעזר שטרן: אני כמוך חרדי.

יעקב מרגי: אל תהיה בטוח שאני חרדי.

יעקב מרגי: יש כאלה שאומרים שאני לא חרדי.

אלעזר שטרן: אני מצטט את מה שאמרת.

יעקב מרגי: אני נראה.

יעקב מרגי: אמרתי אל תראו אותי שאני שחרחורת.

יעקב מרגי: יש חבר'ה של מוזס שחושבים שאני לא חרדי.

יעקב מרגי: אני ממאן להפוך את החרדה למקצוע או לתכונה פתולוגית.

מנחם אליעזר מוזס: מאז אתה מזכיר חרדים, הפיוז שלי קופץ.

אלעזר שטרן: אנחנו לא רואים את זה ולא שומעים.

אלעזר שטרן: מוזס, שתהיה רגוע, אני חרדי דאבל לא כמוך.

יעקב מרגי: אהבתי.

יעקב מרגי: כל אחד ואיך שהוא חרד.

אלעזר שטרן: אני בעד חרדיות שיש בשירות.

יעקב מרגי: וממה הוא חרד.

אלעזר שטרן: נכון.

יהודה גליק: אתה מוכן לשאול את השאלה?

אלעזר שטרן: אתה מנהל את הישיבה?

יהודה גליק: לא.

יהודה גליק: אני רק עוזר לו בייעוץ.

יהודה גליק: יועץ בחינם.

יהודה גליק: מותר לחבר כנסת לתת ייעוץ חינם.

אלעזר שטרן: לא בטוח.

אלעזר שטרן: אתמול שמו לנו מכתבים של ועדת האתיקה.

יהודה גליק: אבל אני לא עורך דין.

יעקב מרגי: לא קראתי.

יעקב מרגי: על מה זה היה?

יהודה גליק: רק לעורך דין.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך.

אלעזר שטרן: סמוטריץ החתים באמת מטוב לב שכנים שלו, לא יודע מי עוד - - -

יהודה גליק: לא החתים.

יהודה גליק: חתם.

אלעזר שטרן: אישר את החתימות שלהם כעורך דין.

אלעזר שטרן: מישהו התלונן.

אלעזר שטרן: אני לא יודע איך זה הגיע לוועדת האתיקה, אולי הוא פנה, אני לא יודע, והיה דיון בוועדת האתיקה האם שלא על מנת לקבל שכר - אתה עדיין רוצה לשמוע אותי?

יעקב מרגי: כן.

אלעזר שטרן: אני חשוב שאם חברת הכנסת בוקר או חבר הכנסת בוקר, אני לא יודע איך היא רוצה שאני קרא לה כי פעם אמרתי משהו והאשימו אותי - - -

נאוה בוקר: אתה רוצה להתחיל אתי על הבוקר?

נאוה בוקר: על הצהרים?

אלעזר שטרן: יהודה, הבנת?

אלעזר שטרן: בינתיים גייסו עוד חברי כנסת.

מנחם אליעזר מוזס: מה היה בוועדת האתיקה?

מנחם אליעזר מוזס: הרבה באים להתייעץ אתי.

אלעזר שטרן: היושב ראש שאל.

יהודה גליק: אלה מדברים למיקרופון, הם לא מסיימים.

יעקב מרגי: הוא מנצל את האיפוק שלי.

אלעזר שטרן: ועדת האתיקה אמרה שלמרות שהשירותים האלה, ברור שהם בחינם, אתה לא יכול לתת אותם.

אלעזר שטרן: זה בהתייעצות עם היועץ המשפטי של הכנסת.

יעקב מרגי: וטוב שכך.

אלעזר שטרן: מאה אחוז.

אלעזר שטרן: יהודה הציע לי ייעוץ חינם.

יהודה גליק: אני לא עורך דין.

יהודה גליק: זה רק לעורכי דין.

אלעזר שטרן: אבל אתה יועץ.

אלעזר שטרן: נכון, זה רק לעורכי דין.

יעקב מרגי: הוא מרחיב את הפרשנות.

יעקב מרגי: חושש.

מנחם אליעזר מוזס: מה בקשר לאימות חתימות?

יעקב מרגי: דיברנו על זה.

יעקב מרגי: זה ירד מסדר היום.

יעקב מרגי: בבקשה, אלעזר, לגבי התקנה.

אלעזר שטרן: לגבי התקנה.

אלעזר שטרן: אני חושב – לצערי הרב אני אומר את זה – שכל המקומות שאנחנו נותנים בהם שיפוט עם המילה דתי, חלק מהמקומות לוקחים את זה למקומות של פרשנות מקומית שלהם למושג דתי.

אלעזר שטרן: אני מניח שכמו חברי היושב ראש וגם כמו חברי יהודה גליק, למרות שכולנו הולכים עם כיפות, עוד לא הייתה לנו הזכות לפגוש מישהו שחזר מפגישה עם ריבונו של עולם ואמר לנו - - -

יעקב מרגי: שזה המודל האידיאלי.

אלעזר שטרן: כן, אבל עוד לא פגשנו.

יעקב מרגי: לא פגשנו.

יעקב מרגי: כל אחד חושב שהוא צודק וטוב שכך.

אלעזר שטרן: נכון.

יעקב מרגי: לכל אחד יש גם שאיפות.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: לכן ביהדות שלי, בדתיות שלי, לדוגמה במה שדיברנו אתמול, מי שרוצה ללמוד תורה ולאפשר לו, אבל כל מי שלא באמת לומד תורה, ויש המונים כאלה, חייב לשרת וגם אלה שהיום לא משרתים.

אלעזר שטרן: זאת הדתיות שלי.

מרב מיכאלי: לא זאת שהם לא לומדים תורה, הם גם לא רוצים ללמוד תורה והם לא בנויים לזה והם לא ערוכים לזה.

מרב מיכאלי: כופים עליהם את זה.

אלעזר שטרן: לפעמים אני מסכים עם חברת הכנסת מיכאלי ולא תמיד.

אלעזר שטרן: אנחנו לא חולקים את אותן דעות קשר לכל הנושאים שקשורים לעניין הדתי.

מרב מיכאלי: אתה לא מסכים אתי?

אלעזר שטרן: בהקשר הזה, כן.

מרב מיכאלי: שיש בחורים צעירים חרדים שלא ערוכים לזה?

אלעזר שטרן: זה מהפעמים שאני מסכים אתך.

מרב מיכאלי: זה יום חג.

איתן ברושי: מרגי, מה קורה?

יעקב מרגי: מה אני אעשה?

יעקב מרגי: אין לי רוב.

<קריאה: יש לך שש נגד חמש.

איתן ברושי: גם אתה מצביע.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: אתה רואה מה החרדה עושה?

אלעזר שטרן: רגע.

אלעזר שטרן: אני רוצה לסיים את הדברים.

אלעזר שטרן: כשאתה נותן את החופש המוחלט הזה, אני דרך אגב למדתי גם בישיבות שהיו בהן מקצועות ליבה.

יעקב מרגי: מה החשש שלך?

אלעזר שטרן: אני אמר לך מה החשש שלי.

אלעזר שטרן: שאנשים ייקחו את זה למקומות דתיים שמדירים אנשים - - -

יעקב מרגי: למה לא לקחו את זה עד היום?

אלעזר שטרן: לקחו את זה.

אלעזר שטרן: מי אמר לך שלא?

אלעזר שטרן: בחלק מהמקומות לקחו את זה.

יעקב מרגי: המרצים של הכלה שלי במכללת הדרום, בחלקם הם חילוניים.

אלעזר שטרן: אני אתן לך דוגמה.

אלעזר שטרן: אני היום בא מיד ושם, הבוקר.

אלעזר שטרן: ביד ושם לדוגמה, במשלחות אתה לא מסתכל מי דתי ומי לא דתי למרות שברור לך – אמרתי לרב של המשלחת – שהתפקיד הכי קשה במשלחת הוא התפקיד של הרב בפולין.

אלעזר שטרן: גם כשעושים קידוש, להסביר דווקא שם את אתה בחרתנו.

אלעזר שטרן: אבל תתפלא שגם במשלחות של משרד החינוך לדוגמה יש משלחות שלא מקבלות מדריכים שאינם דתיים.

אלעזר שטרן: הנה, שמעת?

אלעזר שטרן: הנה.

יעקב מרגי: תמיד טענתי שצריך לבטל את המשלחות עד שיעשו סדר.

אלעזר שטרן: בלי קשר.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני מסכים אתך.

אלעזר שטרן: אין דיון על זה.

אלעזר שטרן: כיוון שכבר היה דיון על זה והשתתפנו בו, שאלת אותי איפה.

יעקב מרגי: הבנתי את החשש שלך.

אלעזר שטרן: זה החשש שלי.

יעקב מרגי: אני לא חושש.

יעקב מרגי: תודה.

אלעזר שטרן: תן לי לשאול שאלה.

אלעזר שטרן: כשאתה אומר אורח חיים דתי או כשהמילה דתי מופיעה שם, מי מתרגם את זה?

אלעזר שטרן: מה המשמעות של דתי?

יעקב מרגי: יופי תירוש.

אלעזר שטרן: דתי זה אני.

יעקב מרגי: אני לא רוצה שיופי תירוש תתרגם.

יעקב מרגי: אני רוצה שמוסדות המדינה ובית המשפט.

יעקב מרגי: לא אתה מוזס ולא אני.

יעקב מרגי: שבית המשפט יפרש את זה כי לא נגיע להסכמה.

יעקב מרגי: יופי תירוש, היא שולטת בבתי המשפט.

יעקב מרגי: יש לה שם השפעה.

אלעזר שטרן: לא מכיר.

יעקב מרגי: היא פרופסורית נאורה.

מרב מיכאלי: שולטת בבתי המשפט?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: היא משפיעה.

יעקב מרגי: היא לא שולטת.

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: חוזר בי.

יעקב מרגי: היא משפיעה.

יעקב מרגי: אני מעדיף שבית המשפט יפרש את החשש הזה.

יעקב מרגי: אני לא יודע להגיד.

אלעזר שטרן: אבל יש כאן אנשים בבניין הזה שחושבים שבית המשפט גם כך חורג מסמכויותיו כשהוא מפרש את זה.

יעקב מרגי: אני לא אתם.

יעקב מרגי: אני חושב שכל מי שיושב כאן, לא אתם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: היועצת המשפטית.

<מירב ישראלי: רציתי לומר לפרוטוקול כפי שאמרת בתחילת הדיון.

יעקב מרגי: לחומרה ולחומרה.

<מירב ישראלי: שזאת הצבעה חוזרת ולא רביזיה.

יעקב מרגי: ותהיה אפשרות להגיש רביזיה.

יעקב מרגי: מי בעד אישור תקנות המועצה להשכלה גבוהה (חופש פעולה של מוסד להכשרת עובדי חינוך), התשע"ח-2018 כפי שהוצגו בדיון הקודם?

יעקב מרגי: בעד – 6

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: התקנות עברו.

יעקב מרגי: מי מגיש רביזיה?

מרב מיכאלי: אני.

אלעזר שטרן: גם אני.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: עוד חצי שעה בדיוק – ב-13:40 - הצבעה על הרביזיה.