הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 236, 2018-03-13 09:30

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום 13 במרס 2018, אנחנו בעוד דיון מעקב אחר יישום בינוי מעונות יום – תקציבים וביצוע.

עאידה תומא סלימאן: כפי שידוע לכולם, מתחילת הקדנציה הזו אני דאגתי לקיים דיונים באופן עקבי לאחר יישום בינוי מעונות יום וההתקדמות בבינוי הזה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו אפילו פתחנו חלק מהישיבות הראשונות שהתקיימו בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: בתחילת הקדנציה הייתה ישיבה מאד משמעותית, שבזמנו חבר הכנסת דרעי, אז שר הכלכלה האמון על הנושא, לפני שזה עבר למשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, הופיע בוועדה והכריז ואנחנו כולנו שמחנו על ההקצאה המיוחדת או על שריון 25% מהתקציב לבינוי מעונות באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: באותה ישיבה עלה גם הצורך בהקמת מנהלת אשר תנהל, תעזור ותסייע במיוחד לרשויות המקומיות הערביות להתגבר על החסמים אשר עומדים בפניהם, כאשר מתכננים ורוצים לבנות מעונות.

עאידה תומא סלימאן: מאז התקדמנו בנושא באופן כללי מבחינת בינוי מעונות.

עאידה תומא סלימאן: הנושא עבר למשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

עאידה תומא סלימאן: האגף לבינוי מעונות כבר הופיע עוד שתי ישיבות אצלנו וקיימנו פגישת עבודה עם הצוות בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: בישיבה האחרונה אשר התקיימה ביוני 2017, הופתענו לגלות שבשלוש השנים הקודמות בעצם – לפני שהופתענו שמחנו לשמוע שהייתה תוספת תקציבית מבחינת ההקצאה הממשלתית לנושא בינוי מעונות.

עאידה תומא סלימאן: דבר שאנחנו כמובן מאד שמחים לדעת עליו.

עאידה תומא סלימאן: שמענו גם כן על זה שהמדיניות של המשך ההקצאה המיוחדת לאוכלוסייה הערבית ולחרדית ולאשכולות בין 1-4 התרחבה ונעשתה 55, כאשר היא כוללת את כל ההגדרות שהזכרתי, אבל הופתענו מצד שני שכמעט בארבע השנים האחרונות נבנו יותר, אבל קיבלו סמל רק 5 מעונות באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להזהיר את האורחים והאורחות, שיש מול כולכם מיקרופונים פתוחים, כך שאפילו אם מתלחששים, כולם שומעים מה שאתם אומרים.

עאידה תומא סלימאן: אחרי שאמרתי את זה, עכשיו תשימו לב יותר.

עאידה תומא סלימאן: חבל שאמרתי, נכון.

עאידה תומא סלימאן: רק תרחיקו את המיקרופון כאשר אתם מדברים ואם מישהו רוצה לעשות כאילו אמר משהו שלא צריך להישמע, שישאיר את המיקרופון לפניו.

עאידה תומא סלימאן: ככה עושים פוליטיקאים.

עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו הופתענו לגלות, כפי שאמרתי, שרק חמישה מעונות יום קיבלו סמל באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: למה אנחנו מתעניינים בנושא הזה?

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להזכיר לעצמנו.

עאידה תומא סלימאן: למה לקחתי על עצמי, כשנכנסתי כיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה דווקא להתעסק בבינוי מעונות יום?

עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני רוצה להגיד שכל הנושא של חינוך לגיל הרך ומסגרות יום הוא נושא שקורב לליבם של כל אלה שמבינים בהתפתחות הילדים ובאיזה סוג של דור חדש אנחנו רוצים לגדל.

עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו גם בעיקר יודעים שאם אנחנו מדברים על שילוב נשים בתעסוקה, דבר שהמדינה בשנים האחרונות חרטה על דגלה ודיברה במיוחד על תעסוקת נשים ערביות ושילוב נשים ערביות בתחומי התעסוקה, אי אפשר לעשות את זה כל עוד יש בעיה רצינית במסגרות יום לתינוקות, לילדים.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לדרוש מהאישה גם להשתלב בתעסוקה ולדאוג לילדים שנשארו מאחור בבית.

עאידה תומא סלימאן: דבר שני, אנחנו רוצים מסגרות מפוקחות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים ורוצות מסגרות שאנחנו יודעים בבטחה שהילדים שלנו נשארים במקומות בטוחים ומפוקחים, אשר גם נתמכים על ידי המדינה, כך שלא כל אחת בסופו של דבר תשלם את המשכורת שלה עבור זה שהילדים נמצאים במסגרות.

עאידה תומא סלימאן: לכן ההתעניינות שלי בנושא היא גם התעניינות באופן כללי בנושא מאד חשוב, אבל גם באופן ספציפי, כמי שמעוניינת ורוצה להסיר את החסם הזה בפני נשים ערביות, לצאת למקומות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: דיברנו בעבר גם כן על ראייה כוללת בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: דיברנו על הכיוונים של כל הקודם זוכה מבחינת הרשויות המקומיות, ודיברנו על כל מי שיש לו, יש לו עוד יותר.

עאידה תומא סלימאן: כך שרשויות מקומיות שיש להן את הכוח ויש להן את הצוות ויש להן את היכולת גם לתכנן ויש להן את הקרקע שמוקצית מהמדינה לתכנית המתאר שלהם, או יכולים להקדיש אותם ליעדים ציבוריים, הם אלה שיכולים לגשת במהירות לבקש את המעון ולקבל את המעון.

עאידה תומא סלימאן: לכן אני מקווה.

עאידה תומא סלימאן: אני כבר פניתי בכמה שאילתות לשר בעניין הזה, חלק קיבלתי תשובות, חלק לא.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שהיום נקבל את התשובות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל לתת למר אמיר.

עאידה תומא סלימאן: לפני זה, אם לא אכפת לך, מר אמיר מדינה, אנחנו נחכה.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו מצגת על ידי עמותת סיכוי, שגם כן עוקבת אחרי הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך נוכל להתחיל את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: גברת רואניק נאטור, מנכ"לית שותפה לעמותת סיכוי, בבקשה גברתי.

<רואניק נאטור: תודה רבה גברתי יושבת הראש, תודה רבה על המחויבות שלך, רבת השנים לתחום וההשקעה המשמעותית לקידום הנושא וגם על שיתוף הפעולה באופן כללי ובנושא הזה הספציפי, זה מאד עוזר לנו ומקדם אותנו.

<רואניק נאטור: אז המחקר שאנחנו נציג אותו כיום, הוא מחקר שהתחלנו אותו לפני מספר חודשים.

<רואניק נאטור: אנחנו עדיין בתהליך המחקר, והמטרה שלו בעיקר היא לבדוק מה הם החסמים שמונעים פיתוח מעונות יום, למרות ההקצאה הרשמית לתקציבים לפיתוח מעונות יום בחברה הערבית.

<רואניק נאטור: המחקר נעשה בעבודת שטח מאד מעמיקה.

<רואניק נאטור: יצרנו קשר עם כמחצית מהרשויות המקומיות הערביות.

<רואניק נאטור: עם חלקן גם עשינו ראיונות עומק, כ-10 ראיונות כאלה.

<רואניק נאטור: בנוסף גם למדנו את מדיניות המשרדים הממשלתיים בתחום על ידי פגישות עם הפקידות הממשלתית ועל ידי למידת הנהלים של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים בתחום.

<רואניק נאטור: אני וג'ורג', העמית שלי כאן, נציג את הממצאים החלקיים של המחקר.

<רואניק נאטור: אנחנו מקווים שהמחקר יסתיים תוך שלושה חודשים ואז תהיה לנו תמונה יותר כוללת.

<רואניק נאטור: לפני שג'ורג' יציג את הממצאים, אני רוצה להגיד כמה נקודות עיקריות.

<רואניק נאטור: דבר ראשון המחקר מראה שהחסמים נמצאים גם ברשויות המקומיות וגם במשרדים הממשלתיים.

<רואניק נאטור: אבל מה שמעניין זה גם אותם חסמים שנמצאים ברשויות המקומיות, באופן עקרוני האחריות, הסמכות והיכולת לטפל בהם נמצאת דווקא במשרד הממשלתי ולא אצל הרשות המקומית לרוב.

<רואניק נאטור: אז זו נקודה אחת שעולה מאד חזק מהמחקר.

<רואניק נאטור: הדבר השני שאני רוצה להגיד, שבעצם מכיוון שיש הרבה חסמים בפני הרשות המקומית, אז רוב הרשויות המקומיות הערביות לא מגישות בקשות לפיתוח מעונות, כי אין להן איך להתמודד עם המכלול הזה, אבל גם כשהן מגישות, אז הן גם נכשלות מלעבור לשלב הבא והן נכשלות מלהגיש את הבקשה ולקבל את האישור הזה, בגלל חסמים אחרים ברמת מנגנון ההגשה.

<רואניק נאטור: ג'ורג' ידבר על העיקרון הזה של כל הקודם זוכה והטכניקה של המרכבה ואיך זה מתפקד.

<רואניק נאטור: אז זה ברמה הכללית.

<רואניק נאטור: כמובן שהסיפור של החקיקה, שאין חוק שמחייב בעצם את מתן השירות, משפיע באופן כללי על הנגשת השירות לילדים.

<רואניק נאטור: זה לא משהו מיוחד לחברה הערבית, זה לכלל הילדים בישראל.

<רואניק נאטור: אבל מה שקורה בפועל, שמכיוון שהשירות הזה אינו מעוגן בחוק ואנחנו נמצאים במציאות שהרשויות המקומיות בעצם קורסות תחת לחץ, מחסור בתקציבים, מחסור בכוח אדם מקצועי, אז מה שקורה שהרשות המקומית בעצם מתעדפת את השירותים שהיא אמורה לתת על פי חוק.

<רואניק נאטור: זאת אומרת אם זה גן מעל ל-3, אז קודם כל ראש הרשות, ובצדק, יבנה את הגן הזה ולא יבנה את מעון היום.

<רואניק נאטור: העניין הזה בעצם די מעכב את פיתוח התחום.

<רואניק נאטור: אני אסיים ואגיד שבעצם היעד לפי המדריך להקצאת קרקע שהוקצע על ידי מנהל התכנון וממצב את הסטנדרטים לאיפה אנחנו רוצים להגיע, בעצם הרים את היעד מ-30% ל-50% ואנחנו מדברים על מציאות שבעצם בחברה הערבית אנחנו עוד לא התקרבנו ליעד הקודם של 30% מבחינת בניית מעונות יום.

עאידה תומא סלימאן: 30% מ-?

<רואניק נאטור: 30% מכלל הילדים.

<רואניק נאטור: תיכף ג'ורג' ידבר על זה, אבל באופן עקרוני בחברה היהודית כבר מתקרבים ל-30% ומתכוננים ל-50% ואנחנו עדיין מאחור, עם בסביבות 15%.

<רואניק נאטור: אז ג'ורג' בבקשה, תתחיל להציג את הנתונים ואני אשלים במידת הצורך.

<ג'ורג' סלימאן: קודם כל תודה רבה, גברתי יושבת הראש ושוכרן רואניק על הפתיחה.

<ג'ורג' סלימאן: אני אציג את הנתונים, יש לכם מסך ואפשר להסתכל.

<ג'ורג' סלימאן: קודם כל נתחיל בזה ששיעור הילדים במסגרות מפוקחות במעונות יום ומשפחתונים ברשויות מקומיות ערביות, הם כמחצית משיעורם במסגרות מקומיות יהודיות בממוצע.

<ג'ורג' סלימאן: כדי לבנות מעונות יום חדשים משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משריין 25% מתקציב הבינוי לרשויות מקומיות ערביות.

<ג'ורג' סלימאן: מסקירה שעשינו בין השנים 2011 עד 2017, מתברר שכמחצית מהיישובים הערבים קיבלו תקצוב לבנייה, אבל טרם סיימו את שלבי הבנייה, גם בקשות משנת 2011 אפילו.

<ג'ורג' סלימאן: עוד נציין שבקשות שכן יסיימו את הבנייה זה לא יכסה, זה לא יגיע ליעד מבחינת שיעור הילדים במסגרות בתוך תחומי היישוב.

<ג'ורג' סלימאן: במחצית השנייה – 51% מהיישובים זה יישובים שלא קיבלו תקצוב ממשלתי במהלך השנים הללו וזה כולל 33% יישובים שבכלל לא הגישו בקשות לבנייה ו-18% שהתהליך של הבינוי נעצר בשל חסמים שנציג עוד מעט.

<ג'ורג' סלימאן: אז בעצם החסם הראשון שזיהינו בהתקשרויות עם רשויות מקומיות, זה המחסור בכוח אדם שאחראי וממונה על תחום הגיל הרך ביישוב.

<ג'ורג' סלימאן: כשזה מגיע לסוגיות של מחסור במסגרות במעונות יום והעדר אחראי כזה שאחראי על מעונות יום וקידומם בראייה אסטרטגית, אז התחום נופל בעצם בין מחלקות הרשות.

<קריאה: אתה מתכוון ברמת הרשות.

<ג'ורג' סלימאן: כן, ברשות המקומית.

<רואניק נאטור: כן, ברמת רשות המקומית.

<ג'ורג' סלימאן: וזה מביא לזה שאין מיפוי לצרכי היישוב ולצרכי הגיל הרך באותו יישוב.

<ג'ורג' סלימאן: אנחנו ממליצים למשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים להקצות תקן ייעודי למעונות לגיל הרך ברשויות מקומיות, בהתאם לגודל האוכלוסייה, שיהווה גם כתובת בתוך היישוב וגם בעבודה מול משרדי הממשלה הרלבנטיים.

<ג'ורג' סלימאן: החסם הבא זה שמרבית הרשויות המקומיות הערביות הן לא סיימו שלב תכנון ולא הנפיקו היתר בנייה כדי להגיש בקשות ביניים.

<ג'ורג' סלימאן: נציין שתנאי כדי להגיש בקשת בינוי זה היתר בנייה.

<ג'ורג' סלימאן: בעבר משרד הכלכלה תקצב את תהליך התכנון ואת תהליך הבינוי במסלול בינוי ובמסלול תכנון.

<ג'ורג' סלימאן: מאז שנת 2016 משרד העבודה ביטל את המסלול של התכנון והתמקד במסלול של הבינוי.

עאידה תומא סלימאן: לא, מסלול התכנון הופסק בשנת 2014?

<ג'ורג' סלימאן: לא.

<אמיר מדינה: אנחנו בכל מקרה נשמח לעדכן אתכם שהוא חוזר עכשיו ובגדול.

<רואניק נאטור: זה מצוין, כי בעצם - - -

עאידה תומא סלימאן: מצוין, אבל אני רוצה להגיד לך שזה לא יכול להיות שהוא הופסק בשנת 2014 - - -

<קריאה: מבחינת תקצוב?

<אמיר מדינה: כן.

<ג'ורג' סלימאן: תקציב לתכנון היה חד פעמי בשנת 2014.

<אמיר מדינה: 2014 בלבד, זהו.

<אמיר מדינה: בוודאות.

עאידה תומא סלימאן: זה מעניין, כי בדיונים שהתקיימו פה זה כן נאמר.

<אמיר מדינה: גברתי יושבת הראש אני אומר לך את זה באחריות מלאה.

<קריאה: זה לא נאמר שהופסק.

עאידה תומא סלימאן: לא.

<קריאה: זה מה שאני אומרת.

עאידה תומא סלימאן: לא, והוצג שיש מסלול כזה.

<קריאה: שיש, כן.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני בטוחה במה שאני אומרת, כי זה נושא שלא טיפלתי בו לפני שנת 2015, כך שכל המידע המצטבר אצלי הוא משנת 2015 ובדיונים פה הוצג כאילו מסלול התכנון עדיין ממשיך.

<קריאה: כי הוא מהותי לעניין התקציב.

<רואניק נאטור: אפשר להוסיף מילה, גברתי יושבת הראש?

<אמיר מדינה: לחדד, התקציב ניתן פעם אחת.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

<אמיר מדינה: וזה בשנת 2014, עם קריטריונים שהם היו אני רוצה ומקבל וזה פחות על מה שהיה.

<אמיר מדינה: אולי - - -

<רואניק נאטור: אמיר, מה שכן, בעצם כשזה נחתם - - -

<אמיר מדינה: התכנית באוויר אבל לא היה תקציב.

<אמיר מדינה: אולי היה איזה מסלול, אבל לא היה כסף שזרם בתוך הצינור, אז זה לא היה רלבנטי.

<רואניק נאטור: לפי המידע שאני - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה מדבר איתי על מה העובדות אצלך, כשקיבלת את התיק ואתה יודע מה היה שם.

<אמיר מדינה: כן.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת איתך על מה שהציגו פה.

עאידה תומא סלימאן: אז כנראה יש פער.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת.

<ג'ורג' סלימאן: אני אדגיש שגם אם זה היה חד פעמי, מה שזה יצר זה מאגר של בקשות מוכנות, שיכולות לעבור לשלב בינוי, והסקירה שעשינו לשנים שכן ביקשו את התקצוב הזה, מתברר ש-82 מהבקשות האלה כן עברו למסלול בינוי.

עאידה תומא סלימאן: כלומר זה היה אפקטיבי ביותר.

<ג'ורג' סלימאן: מאד.

<רואניק נאטור: זה בדיוק הנקודה של הנתון הזה, שבעצם כשזה היה, זה תפקד.

<רואניק נאטור: כשזה הוסר, זה תקע את הדברים.

<רואניק נאטור: זו המסקנה.

<ג'ורג' סלימאן: בדיוק, כן.

<ג'ורג' סלימאן: לכן אנחנו ממליצים למשרד העבודה והרווחה להחזיר את המימון של התכנון וזה מאד יסייע להגיש בקשות חדשות לבינוי.

<ג'ורג' סלימאן: החסם הבא הוא המחסור הרב בקרקעות לצורכי ציבור.

<ג'ורג' סלימאן: הרי רשויות מקומיות לא מגישות מלכתחילה בקשות לבינוי בשל העדר קרקע זמינה לבניי ובשל המחסור הרב בתכניות מתאר בתוקף, המותאמות למציאות, שמקצות קרקעות לצורכי ציבור עוד לפני שמתחילים לתכנן את הבינוי.

<קריאה: אז איך בונים בתי ספר?

<רואניק נאטור: אז תיכף את תראי.

<ג'ורג' סלימאן: בדיוק.

<ג'ורג' סלימאן: תודה רבה, אני מודה לך.

<ג'ורג' סלימאן: אנחנו ממליצים - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, תשמעו, בהתחלה הייתה לי הערה מאד נחמדה בעניין הרעשים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת עכשיו באמת, רק מי שיש לו זכות דיבור ידבר.

<ג'ורג' סלימאן: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

<ג'ורג' סלימאן: אנחנו ממליצים למשרד העבודה והרווחה בעצם לאמץ מודל שהוא קיים, מודל משרד החינוך בבניית מוסדות ציבור ולהקים מנהלת בינוי בתוך משרד הרווחה, שבעצם תסיר את החסמים לבינוי מעונות יום.

<ג'ורג' סלימאן: מה שזה יעשה זה יסיר את החסם של הקרקע, ימצא פתרונות בשותפות עם רשויות מקומיות לאיך מביאים למסגרות חדשות בתוך היישוב וגם ילווה באופן צמוד את הרשויות בכל השלבים של אחרי – של ההגשה, של הביצוע ושל האכלוס.

<ג'ורג' סלימאן: אנחנו נציין שעכשיו יש העדר של ליווי ממשלתי ומצאנו שהרשות לפיתוח כלכלי בחברה הערבית, במשרד לשוויון חברתי, בעצם לקחו על עצמם את התפקיד ללוות רשויות מקומיות שנמצאות בתהליך הבינוי, אבל יחד עם זאת ראינו שהם לא מחוברים למערכת המקוונות מרכבה, שהיא בעצם מערכת שנמצאת בתוך - - -

עאידה תומא סלימאן: מי מלווה את הרשויות המקומיות, מי מהמשרד לשוויון חברתי?

עאידה תומא סלימאן: הרשות לפיתוח כלכלי?

<ג'ורג' סלימאן: הרשות לפיתוח כלכלי, כן.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, פספסתי את החלק הזה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

<ג'ורג' סלימאן: אבל הם לא מחוברים למערכת המקוונת, שהיא בעצם כלי שהוא נמצא בכל התהליכים של בינוי מעונות יום.

<רואניק נאטור: זאת אומרת שמה שקורה בפועל, שכשהרשות המקומית מגישה את הבקשה למרכבה או מעדכנת אותה בתוך המרכבה של משרד הרווחה, היא לא מקבלת איזה שהוא פידבק על מה היה בתוכן הבקשה הזאת.

<רואניק נאטור: היא רק מקבלת.

<רואניק נאטור: היא מחכה ומחכה ואז מקבלת איזו שהיא פסילה שזה לא התקבל.

<רואניק נאטור: מי שלקח על עצמו ללוות את הרשויות המקומיות זה הפקידות ברשות לפיתוח כלכלי, אבל מצד שני אין להם גישה לאותה מרכבה, אז הם לא יכולים לראות את הבקשות האלה, לא יכולים לעיין בהן, לא יכולים לתת פידבק לרשות המקומית אם חסר משהו, אם צריך לשפר משהו וזה לא כל כך עוזר.

עאידה תומא סלימאן: אז בעצם איך הם מלווים אם הם לא רואים את הבקשות?

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת, מה עושים?

<רואניק נאטור: ג'ורג', תגיד על זה כמה מילים.

<ג'ורג' סלימאן: כיבוי שריפות גברתי יושבת הראש, וזה משהו שצריך לעשות כל הזמן עם יד על הדופק ולכן זה מאד חשוב.

<ג'ורג' סלימאן: אנחנו ממליצים למשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים לחבר את הרשות לפיתוח כלכלי למערכת מרכבה.

<ג'ורג' סלימאן: זה מאד ייעל תהליכי ליווי ממשלתי ביישום החלטות ממשלה ובטיפול - - -

עאידה תומא סלימאן: או שבמקום זה גם לחשוב על דרך אפקטיבית איך האגף האמון על האישור, הוא בעצמו יעשה מאמץ להסיר את החסמים, לשפר את הבקשות.

<ג'ורג' סלימאן: מצוין.

עאידה תומא סלימאן: למה לעשות את זה דרך גורם שלישי?

<ג'ורג' סלימאן: זה בעצם חלק מהאחריות של מנהלת בינוי שהצגנו לפני, אבל עד אז הכי קל זה לחבר את הרשות לפיתוח כלכלי למערכת מרכבה.

<רואניק נאטור: ג'ורג', אפשר להוסיף עוד משהו ברשותך?

<ג'ורג' סלימאן: ברור, ברור.

<רואניק נאטור: גם כל העניין של העיקרון של הקודם זוכה בתוך הסיפור הזה, אני מבינה שהוא חסם בפני עצמו.

<רואניק נאטור: כי מה שזה אומר, זה אומר שבעצם משרד הרווחה כאילו נמנע מלתת את הפידבק הזה לרשויות, כי הוא רוצה לתת להכי טוב את ההזדמנות לגשת ולקבל את התקציב.

<רואניק נאטור: אבל בינתיים זה לא מתקדם בשום צורה ולכן זה נראה לנו קצת חסר משמעות, כל הסיפור הזה של כל הקודם זוכה וצריך לבטל אותו ולהתחיל לקדם את ה - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר שתי ישיבות, כלומר שנתיים מדברים על העיקרון הזה וגם בפגישת עבודה שהתנהלה עם האגף ועם מנכ"ל המשרד אני דיברתי על זה.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שמצד אחד אומרים שיש יעדים מאד ברורים גם של בניית מעונות אבל גם לעודד תעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: זה נשמע כאילו יש מדיניות כללית, אבל היא לא מתורגמת לאיך בדיוק משיגים את היעדים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אם משאירים את זה לכל הקודם זוכה, אז כל הקודם והחזק זוכה ואנחנו ראינו את זה גם ברשימת אלה שאושרו להם.

<רואניק נאטור: נכון.

עאידה תומא סלימאן: פשוט לעבור על הרשימה, רואים שהכי נהנים מזה, ואני יודעת מה תגידו לי – הקצנו 55% לאשכולות 1-4 וחרדים וערבים, אבל הוחזרו 110 מיליון שקלים לאוצר, שלא נוצלו.

עאידה תומא סלימאן: למה לא נוצלו?

עאידה תומא סלימאן: כי חיכינו לחלשים, שיהיה להם את הכוח להגיש את הבקשה.

עאידה תומא סלימאן: בזמנו דיברנו על עניין המנהלת ולצערי הרב אני קיבלתי תשובה מהשר, שאומר שככה ביטלתם את החלטת המנהלת.

עאידה תומא סלימאן: סתם.

עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שהגיע הזמן גם לדבר על המדיניות הכללית ולא רק על איך זה מתנהל מיום ליום.

<ג'ורג' סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מערימה את השאלות כדי שאמיר בסוף יענה לי.

<ג'ורג' סלימאן: כן.

<ג'ורג' סלימאן: אז עוד המלצה מבחינת המחסור בקרקעות לצורכי ציבור זה לעודד הקמת מעונות יום במבנים רב תכליתיים.

<ג'ורג' סלימאן: אנו ממליצים את משרד הבינוי והשיכון לעשות זאת.

<ג'ורג' סלימאן: יש לו את הנהלים שמוכנים לעשות את זה וכמובן בשיתוף פעולה מלא עם משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<ח'יירי ג'אנם: מה זאת אומרת, אם אפשר להבין?

<ח'יירי ג'אנם: מה זאת אומרת במבנה רב תכליתי?

<ג'ורג' סלימאן: מבנים רב תכליתיים הם בעצם עירוב שימושים של כמה מוסדות ציבור ביחד במבנה אחד.

<קריאה: מעונות וגני ילדים.

<ג'ורג' סלימאן: וזה משקף את המדיניות של ייעול השימוש בקרקע ובעצם מסיר את עניין חסם הקרקע.

<ג'ורג' סלימאן: החסם האחרון שאני מציג היום זה שבעצם אין חקיקה שמחייבת את המדינה לתת מענה לכלל הילדים מקבוצת הגיל לידה עד 3 שנים.

<ג'ורג' סלימאן: ראינו שזה פשוט מותיר את הבעיה בפתחיהן של רשויות מקומיות ורשויות מקומיות ערביות הן במצוקה כלכלית, מתעדפים הקמה של מוסדות ציבור שהם מוגנים על פי חוק, כמו גני ילדים.

<ג'ורג' סלימאן: זה פוגע ביכולתם לספק את השירות לגיל הרך ואנחנו ממליצים שתצא חקיקה שתחייב את המדינה לתת מענה לכלל הילדים.

<ג'ורג' סלימאן: גם אנחנו ממליצים את משרד העבודה למפות את צרכי כל היישובים הערבים באופן שלוקח בחשבון קריטריונים שמאכלסים מעונות יום כמו תעסוקת נשים וילודה.

<ג'ורג' סלימאן: וגם למפות מעט את הקרקעות הזמינות שנמצאות כרגע, שאפשר וניתן לבנות בהן מעונות יום.

<ג'ורג' סלימאן: תודה רבה לכם.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת ששמתם את היד על חלק גדול מהחסמים ואני מאד מצטערת להגיד שזאת ישיבה שלישית שאנחנו עושות במעקב אחר מה שקורה, כלומר שלוש שנים.

עאידה תומא סלימאן: אותם חסמים עולים פעם אחרי פעם ולצערי הרב הפתרונות שחשבנו שיעזרו לעבור את החסמים האלה, גם מתבטלים.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מאד מקווה שתיכף גם נשמע על מה קורה במצב.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח שנשמע קודם דיווח, אבל הייתי מצפה שנקבל איזה שהוא חומר לפני הדיון, שאני אוכל לעיין בו, לדעת איפה אנחנו עומדים מבחינת הבנייה, אישורים, ניצול תקציבי וכו', אבל כנראה זה אצלכם נטייה לא לשלוח את הדו"ח.

<אמיר מדינה: לא, לא, ממש לא, גברתי יושבת הראש.

עאידה תומא סלימאן: זאת גם פעם שלישית שאני מעירה על זה.

<חגי ראובן פורגס: בדיון הקודם אני חושב שנתנו רשימות שלדעתי לא נתנו לאף דיון אחר באף ועדה בכנסת.

עאידה תומא סלימאן: כן, לאחר שביקשתי את זה.

<חגי ראובן פורגס: היו שם חמישה גיליונות מסודרים, ברמה כזאת שלא - - -

עאידה תומא סלימאן: נכון, נכון, הנה, הם נמצאים לידי.

<אמיר מדינה: אני רוצה להגיד משהו, גברתי יושבת הראש.

<אמיר מדינה: חלילה, הנתונים הם לא שלנו.

<אמיר מדינה: שום דבר לא שלנו.

עאידה תומא סלימאן: מה?

<אמיר מדינה: הנתונים לא שלנו.

<אמיר מדינה: אנחנו אוגמים אותם, אנחנו לא שומרים אותם אצלנו לצרכינו האישיים ואני חושב שיש פה כמה גופים שיכולים - - -

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא חשד שאתה משתמש בזה לצרכיך האישיים.

<אמיר מדינה: לא, חס וחלילה.

<אמיר מדינה: יש פה כמה גופים שיכולים להעיד שאנחנו שמחים לקבל שיתוף פעולה ואני בטוח שחלק גדול מהמחקר שלכם גם התבסס על נתונים שאנחנו העברנו.

<אמיר מדינה: אני מניח.

<אמיר מדינה: אנחנו יותר משמחים לקבל ולהעביר ולשמוע וזה חלק ממה שאנחנו עושים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז בואו נשמע איזה נתונים חדשים יש לכם.

<אמיר מדינה: נעשה רגע סקירה קצרה של מצב כיום היום.

<אמיר מדינה: חגי ייתן סקירה קצרה ואז אני אשיב לנקודות שעלו פה, כי אני חושב שיש לנו כבר מענים שיעלו חיוך על שפתותיכם בכמה נושאיים שהם מאד מאד קריטיים, או חסמים מאד מאד אקוטיים שהעליתם פה.

<חגי ראובן פורגס: שלום, תודה.

<חגי ראובן פורגס: קודם כל אני מזכיר נשכחות למי שלא מכיר לפרטים את כל הפרויקט הגדול הזה, של בינוי מעונות יום.

<חגי ראובן פורגס: בשנת 2011, בעקבות המלצות דו"ח טרכטנברג, הוקצו תקציבים משמעותיים מאד במתווה שש-שנתי לבניית מעונות יום ברשויות המקומיות.

<חגי ראובן פורגס: בשנת 2014 עברנו לשיטה חדשה פשוטה יותר, גמישה יותר, עם המון הקלות, גם תוספות תקציביות וגם שיעור השתתפות גדול וגם תזרים מזומנים נוח יותר, עם הטבות מיוחדות למגזרים ייעודיים, שבכללם גם המגזר הערבי, שכלל גם שריון תקציב למגזר וגם שיעור השתתפות גבוה יותר.

<חגי ראובן פורגס: מאפשרים לתקצב תשתיות היקפיות וכו' וכו'.

<חגי ראובן פורגס: זה קרה בשנת 2014.

<חגי ראובן פורגס: במקביל לשנת 2014 נפתח גם מסלול ייחודי של תכנון.

<חגי ראובן פורגס: תנאי סף לקבלת תקציב לבינוי מעונות יום הוא היתר בנייה.

<חגי ראובן פורגס: זה לקחים שהפקנו משנים קודמות, שתקציבים שכבו ולא קרה איתם כלום והפרויקט פשוט לא התקדם ואמרנו אנחנו ניתן תקציב רק לבקשות שבשלות מספיק שהמעון ייבנה.

<חגי ראובן פורגס: ובמקביל, כדי לא להשאיר מיותמות רשויות שלא מצליחות לתכנן לבד, פתחנו באמת את מסלול התכנון בשנת 2014, שכתחילתו הייתה יצירת מלאים.

<חגי ראובן פורגס: ככה שכשיגיע התקציב לבניית מעונות יום, נוכל להשתמש באותם מלאים, באותם מאגרים ולעבור לשלב הביצוע.

<חגי ראובן פורגס: פתחתי פה סוגריים לגבי נושא התכנון, לשמחתנו הדבר הזה באמת נתן פירות.

<חגי ראובן פורגס: כי בשנת 2017, כשהגיע תקציב בינוי חדש, הרבה מאד מהתקציב הלך לאותם היתרים, לאותם מלאים שמסלול התכנון בזמנו ייצר, ופה אמיר יתייחס לזה אחר כך.

<חגי ראובן פורגס: בשנת 2018 אנחנו נחדש את המסלול הזה, כדי ליצור עוד מלאים לתקציבי הבינוי שיבואו אלינו.

<חגי ראובן פורגס: בזה אני סוגר בצד את הנושא של התכנון.

עאידה תומא סלימאן: אז אל תחזור על זה ככה.

<חגי ראובן פורגס: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: לא כל יום אני שומעת חדשות טובות.

עאידה תומא סלימאן: אז אל תעבור על זה מהר.

עאידה תומא סלימאן: תעשה את זה באופן בומבסטי.

עאידה תומא סלימאן: תגיד בשנת 2018 אנחנו מחזירים את התקציב של ה - - -

<חגי ראובן פורגס: חד וחלק.

<חגי ראובן פורגס: בשנת 2018 תקציב - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה תקצו לזה?

<חגי ראובן פורגס: סדר גודל של 23 מיליון שקלים.

<חגי ראובן פורגס: השר הביא איתו 23 מיליון שקלים.

<חגי ראובן פורגס: 200,000 שקלים פחות או יותר לתכנון של מעון יום.

<חגי ראובן פורגס: ההקצאה לא תהיה כמו בעבר, שכל אחד שאומר שהוא רוצה ויכול, יכול לקבל, אלא ההקצאה תהיה דיפרנציאלית ואינטליגנטית ותתייחס לצורך, ותתייחס גם לכאלה שביקשו בעבר ונגיד לא מימשו או לא ניצלו או לא השתמשו בכסף בתבונה.

<חגי ראובן פורגס: האירוע הזה הוא אירוע מכונן, כי אנחנו גם נכניס את זה לתוך מבחנים ואת יודעת מה, אני כבר - - -

עאידה תומא סלימאן: זה מה שרציתי לשאול.

עאידה תומא סלימאן: האם יש מבחנים ברורים לקבלת תקציב התכנון.

<חגי ראובן פורגס: כן, כן, חד וחלק.

עאידה תומא סלימאן: כי אחרת ישתמשו בזה מי שלא צריכים בעצם.

עאידה תומא סלימאן: הם יכולים לתכנן בלי התקציב הזה.

<חגי ראובן פורגס: חד וחלק כן.

<חגי ראובן פורגס: רק מי שצריך באמת ובאותם מקומות שאנחנו נזהה את הצורך האמיתי, כמו למשל יישובים במגזר הערבי.

<חגי ראובן פורגס: באותם מקומות שיש חסמים אמיתיים אנחנו ניתן את הכסף.

<חגי ראובן פורגס: הרעיון הכללי, עוד פעם, הוא לא רק לתת כסף, אלא לתת כסף עם תמריץ.

<חגי ראובן פורגס: ואני כבר אקשור את זה לעוד חסם שדיברנו עליו, על למה הקצנו בצורה קשיחה בשנים 2017-2018, כי זה היה הסיכום התקציבי ועמדנו בו ודבקנו בו, ודבקנו בו בצורה מאד מאד מדוקדקת ויסודית.

<חגי ראובן פורגס: בשנת 2019, תקציב 2010 לא יחולק לפי אותו עיקרון של כל הקודם זוכה.

<חגי ראובן פורגס: זה עיקרון שאולי היה טוב בתקופה מסוימת, הוא מצוין, אנחנו רואים מצוין פלוס.

<חגי ראובן פורגס: המצוין פלוס זה ללכת לראות מה האח הגדול במשרד החינוך עושה.

<חגי ראובן פורגס: לחשוב על הכרה בצורך, איך אני מזהה את הצרכים ולהקצות עוד פעם על בסיס צרכים.

<חגי ראובן פורגס: אם נקשור את זה לתקציב התכנון, שזאת בדיוק הנקודה וזה בדיוק הרעיון.

<חגי ראובן פורגס: אם אנחנו ניתן כסף היום במקומות שצריך לתכנון, באותם מקומות שיש חסמים אמיתיים, אז אותה רשות מקומית שהיום נכשלת בלוחות הזמנים, אנחנו גם נתגמל אותה או נתמרץ אותה בתעדוף למעלה.

<חגי ראובן פורגס: עוד פעם, אני מדבר על דברים שהם חשיבה עתידית.

<חגי ראובן פורגס: זה עוד לא נכתב במבחנים שאנחנו צריכים לסגור עם האוצר, אבל זה הכיוון.

<חגי ראובן פורגס: שמי שיתוקצב היום בכסף בינוי, ירוץ, יעשה את זה מהר.

<חגי ראובן פורגס: פרק זמן סביר לתכנון זה מחצי שנה ועד שנה, פחות או יותר, לא יותר מזה.

<חגי ראובן פורגס: ויותר מזה זה אומר שמישהו כנראה לא יודע לעבוד.

<חגי ראובן פורגס: אבל זה פרק הזמן הסביר וזה גם מה שקורה דרך אגב בכל המקומות.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו נתקצב אותו עכשיו בתכנון ונתעדף אותו בתחילת שנת 2019 לבינוי.

<חגי ראובן פורגס: זה סגירת המעגל.

<רואניק נאטור: אפשר לשאול משהו?

<חגי ראובן פורגס: עוד שנייה, שנגמור את הסקירה, כי רצינו להעיר את הנקודה הזאת.

<חגי ראובן פורגס: הערנו אותה.

<חגי ראובן פורגס: עכשיו נגמור.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שני דברים, שחלו שינויים, ואני שמחה כי אלה דברים שכפי שפתחתי ואמרתי, אלה דרישות שהיו לנו ואני שמחה שאתם הגעתם למסקנה שזאת צורת העבודה היותר יעילה במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל אתם מחזירים את תקציב התכנון ואני מבינה שזה 23 מיליון שקלים בסדר גודל עד 200,000 שקלים, אבל אתם עובדים על הקריטריונים או המנגנון של אישורים אלה.

<חגי ראובן פורגס: נכון.

עאידה תומא סלימאן: ואני שמחה מאד שיש כבר החלטה כזו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מתי היא יוצאת לדרך, אבל נשמח גם לקבל אחר כך, לאחר שתחליטו על הקריטריונים, לקבל אותם כדי לדעת באמת מה קורה ולו"ז מתי אתם יוצאים בקול קורא לתקציב התכנון.

<חגי ראובן פורגס: ברור.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני שאני מבינה, שאתם משנים את העיקרון ההוא של כל הקודם זוכה ועושים עבודה יותר תכנונית, או יותר סלקטיבית בזה, לבדוק מה השטח דורש.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה גם לשמוע על זה, כי בסופו של דבר אי אפשר לסגור את הפערים עם כל הקודם זוכה, בלי ראייה מתוכננת מהתחלה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני מבינה שזה יחול רק בשנת 2019, לא בשנת 2018.

<אמיר מדינה: לא, 2018 לא.

<חגי ראובן פורגס: אני אחדד רגע לגבי הבעייתיות המנגנון של כל הקודם זוכה, שהיא הייתה בעייתית גם למגזר הלא יהודי במשך מספר שנים.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו היום במצב - - -

עאידה תומא סלימאן: היא בעייתית לכל אלה שנמצאים באשכולות נמוכים וכל מי שאין להם את ה - - -

<חגי ראובן פורגס: לכל מי שרץ מהר.

<חגי ראובן פורגס: אז אני אגיד עכשיו משהו ספציפי לגבי המגזר הלא יהודי.

עאידה תומא סלימאן: הערבי, הערבי.

<חגי ראובן פורגס: הערבי.

<חגי ראובן פורגס: כל פעם זה.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו כרגע, בנקודת הזמן הנוכחית - - -

עאידה תומא סלימאן: אז חלאס, תלמד, הערבי.

<חגי ראובן פורגס: בנקודת הזמן הנוכחית, מתוך ה-25% ששוריינו למגזר הערבי, אנחנו ביתרה של למעלה מ-65 מיליון שקלים.

עאידה תומא סלימאן: כמה?

<חגי ראובן פורגס: 65 מיליון שקלים.

<חגי ראובן פורגס: יש לנו צבר בקשות מאד מאד גדול בקנה, שהוא הרבה מעל הסכום הזה.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו עוד לא יודעים כמה מתוכו עבר.

<אמיר מדינה: אתה מדבר על שנת 2018.

<אמיר מדינה: תקציב 2018.

<חגי ראובן פורגס: כן, נכון.

<חגי ראובן פורגס: אני נותן את המידע הזה כדי להגיד שהבעייתיות של מנגנון של כל הקודם זוכה הייתה בעייתית לכל המגזרים בעבר.

<חגי ראובן פורגס: למגזר הערבי בשנה הזו, המנגנון הזה הוא לא חסם.

<חגי ראובן פורגס: כי יש יתרות ואין בקשה כיום.

<חגי ראובן פורגס: אם עכשיו, תוך כדי שאנחנו מדברים, מגישים לנו במרכבה 50 בקשות, אז זו בעיה.

<חגי ראובן פורגס: אבל כיום, במצב שאנחנו עומדים עליו היום, לא תהיה בקשה שלא תקבל תקציב.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אני עדיין תקועה עם האמירה שלך שהבקשות שהוגשו הן מעל ל-65 מיליון שקלים שאמורים להיות - - -

<חגי ראובן פורגס: לא, לא.

<חגי ראובן פורגס: אני אסביר שוב.

<חגי ראובן פורגס: מתוך תקציב בינוי 2018, שוריינו 25% למגזר הערבי.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אני זוכרת טוב מאד שזה היה 25%, אבל אם יש בקשות שמתאימות ועוברות את ה-25% הן לא תתקענה מתחת למגבלה של ה-25%.

עאידה תומא סלימאן: כלומר המינימום, הגרנטי, המובטח זה 25%.

<חגי ראובן פורגס: החלטת הממשלה, שמכוחה אנחנו משריינים את האחוז, היא כותבת שריון מינימאלי.

<חגי ראובן פורגס: זה נכון.

<חגי ראובן פורגס: אבל שוב אני אומר, זאת לא הבעיה.

<חגי ראובן פורגס: הבעיה היא שזה לא שאין ביקוש.

<חגי ראובן פורגס: הבעיה היא לא שיש ביקוש מעל ה-25%.

<חגי ראובן פורגס: הבעיה שאין ביקוש.

עאידה תומא סלימאן: אבל אמרת שבשנת 2018, עכשיו יש לך את הביקוש והוא מעל.

<חגי ראובן פורגס: לא.

<חגי ראובן פורגס: יש לנו ביקוש.

<חגי ראובן פורגס: מבחינתי עדיין לא בדקתי אותו ברמה של סינון מה תקין ומה לא תקין.

<חגי ראובן פורגס: יכול להיות שמתוך הביקושים שכרגע יש לי כולם תקינים ואני בבעיה.

<חגי ראובן פורגס: יכול להיות גם - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, למה בבעיה?

עאידה תומא סלימאן: כי זה עובר את ה-25%?

<חגי ראובן פורגס: אני לא אוכל לתת מענה לכולם.

עאידה תומא סלימאן: למה?

<חגי ראובן פורגס: כי נגמר התקציב שאני אוכל לקחת ממנו.

<קריאה: זה מינימום.

<קריאה: מה יהיו הכלים שלכם לגרום שהכסף היה ייצא בפועל?

עאידה תומא סלימאן: אדוני, רק שנייה.

<אמיר מדינה: שנייה, אני אחדד משהו.

<אמיר מדינה: הביקושים מבחינת ביקושים, אנחנו בביקושים של 800 מיליון שקלים.

<אמיר מדינה: זה מבחינת ביקושים, בקשות שיושבות ומסתובבות וחלק בתהליך כזה וחלק בתהליך אחר.

עאידה תומא סלימאן: כמה הוא התקציב המוקצה השנה?

עאידה תומא סלימאן: בוא נעשה סדר.

עאידה תומא סלימאן: ככה זה כשלא מגישים ניירת.

<אמיר מדינה: יופי, אז בואו נראה.

<אמיר מדינה: אז אני מתנצל עוד פעם.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו נתחיל.

<קריאה: רק אמיר, הערה, זה לא רק בעיה בחברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזו לא בעיה רק בחברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק הדגשתי ואמרתי שזו בעיה אצל כל אלה שהם מוחלשים ורשויות מקומיות של פריפריה ושל אשכולות מ-1 עד 4.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה גם החלטת הממשלה היא 55% לכלל האוכלוסיות האלה, אבל יש 25% בהחלטה קודמת של האוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: מה שאני רוצה להבין, כמה הוא התקציב שעומד לבינוי מעונות בשנת 2018?

<אמיר מדינה: בדיוק כמו בשנת 2017.

<אמיר מדינה: הסיכום התקציבי 2017-2018 דיבר על 350 מיליון שקלים כל שנה.

עאידה תומא סלימאן: 350 מיליון שקלים.

<אמיר מדינה: זה היה הבסיס.

<אמיר מדינה: עכשיו לחלק את האחוזים בפנים, גברתי לא רוצה לאתגר אותי, נכון?

<אמיר מדינה: כמה זה יוצא בדיוק נגיד למגזר.

עאידה תומא סלימאן: אני אגיד לך, זה לא בעיה.

<אמיר מדינה: אבל, שנייה, תנו לי.

עאידה תומא סלימאן: משהו בסביבות 180,000.

עאידה תומא סלימאן: 180 מיליון או 185 מיליון.

<אמיר מדינה: תנו לי רגע להראות לכם את המסגרת, רק ברשותכם, שנייה.

<אמיר מדינה: אנחנו מדברים על סדר גודל של 350 מיליון בגדול, מהם הקדמנו שנה שעברה סדר גודל של 40-41 מיליון שקלים.

<אמיר מדינה: נשארנו עם 300 מיליון שקלים.

<אמיר מדינה: מתוכם כמה?

<חגי ראובן פורגס: היו 78 מיליון שקלים מתוך תקציב 2017 ששוריינו למגזר הערבי ותוקצבו.

<חגי ראובן פורגס: בנוסף, 12.5 מיליון שקלים משנת 2016, שהיו טענות שהם נלקחו ולא הוחזרו.

<חגי ראובן פורגס: גם ה-12.5 מיליון שקלים האלה הוקצו והייתה הקדמה של תקציב משנת 2018.

<חגי ראובן פורגס: סך הכל המגזר הערבי בשנת 2017 קיבל 97 מיליון שקלים.

עאידה תומא סלימאן: בשנת 2017.

<חגי ראובן פורגס: בשנת 2017.

<חגי ראובן פורגס: בשנת 2018 - - -

<קריאה: הוא לא קיבל.

<קריאה: יש הבדל אם - - -

<אמיר מדינה: תוקצב, תוקצב.

<חגי ראובן פורגס: תוקצב.

עאידה תומא סלימאן: תוקצב ואושר.

<קריאה: ההבדל הוא ענק, כי במציאות זה לא קורה.

<חגי ראובן פורגס: עוד מעט ניגע בזה.

<אמיר מדינה: אנחנו כנראה נישאר חלוקים פה ואחר כך אני אפרט למה אני חולןק עליך.

<ג'ורג' סלימאן: אבל ה-12 מיליון זה לשנתיים, זה לא רק לשנת 2017, נכון?

<חגי ראובן פורגס: לא, 12.5 מיליון שקלים זה חד פעמי.

<ג'ורג' סלימאן: לשנתיים.

<רואניק נאטור: זה מחולק לשנתיים או שזה ניתן - - -

<חגי ראובן פורגס: נכון, זה לשנתיים בהנחה ולא יהיה ביקוש, אבל היה ביקוש ולכן הוא הוקצה במלואו בשנת 2017.

<חגי ראובן פורגס: לכן בשנת 2017 – 97 מיליון שקלים הוקצו למגזר הערבי וזה כולל את ההקדמות וכולל את התוספת הזאת וכולל את ה-25% וכו'.

<חגי ראובן פורגס: בשנת 2018 אנחנו באים בעצם עם סוג של דף חלק – 25% מהתקציב שקיים.

<חגי ראובן פורגס: עד כה הוקצו 10.7 מיליון שקלים בערך, לרשויות מהמגזר הערבי, ואנחנו עם יתרה של 65 מיליון, שמי שיבקש – יקבל.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו כבר יודעים עכשיו בוודאות שיש לנו בקשות תקינות, שאנחנו באיזה שהוא הליך פרוצדוראלי עד שהן תקבלנה.

<חגי ראובן פורגס: יכול להיות שיש עוד בקשות תקינות שאנחנו כרגע בודקים אותן, וגם הן תקבלנה.

<חגי ראובן פורגס: יכול להיות - - -

ג'מאל זחאלקה: 95 מיליון שקלים בכללי.

<אמיר מדינה: רק מגזר.

עאידה תומא סלימאן: לא, רק לאוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: איך נשאר 65 והתחלנו?

ג'מאל זחאלקה: איך התחלנו מ-78?

עאידה תומא סלימאן: התחלנו עם 92.

<חגי ראובן פורגס: לא, זה היה בשנת 2017.

<אמיר מדינה: כן, עברנו שנה.

ג'מאל זחאלקה: לא, אין ניצול.

ג'מאל זחאלקה: כמה בשנת 2018?

עאידה תומא סלימאן: תשמעו, בדיוק ככה.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לראות את זה כתוב.

<חגי ראובן פורגס: את צודקת.

<חגי ראובן פורגס: נעביר לך.

עאידה תומא סלימאן: אם היה כתוב, לא היינו מתבלבלים ככה.

<אמיר מדינה: אני מתנצל.

עאידה תומא סלימאן: עושים לנו עכשיו הבנת הנשמע?

עאידה תומא סלימאן: מבחן?

<אמיר מדינה: אנחנו נצא מהישיבה ובתוך שעה תקבלי את כל הנתונים בצורה מסודרת.

עאידה תומא סלימאן: ובפעם הבאה - - -

<אמיר מדינה: בתוך שעה.

<אמיר מדינה: מתחייב.

עאידה תומא סלימאן: אתם תשלחו את זה יום לפני, אחרת זה לא יתקיים הדיון הזה.

<אמיר מדינה: בסדר גמור, מקבל, מקבל.

<אמיר מדינה: אין פה תירוצים.

<חגי ראובן פורגס: אז היתרה הזו שנשארת השנה, יש יתרה של 65 מיליון שקלים.

<חגי ראובן פורגס: כרגע היא פנויה.

<חגי ראובן פורגס: מי שיבקש – יקבל.

עאידה תומא סלימאן: וזה במסגרת ה-25%?

<אמיר מדינה: נכון.

עאידה תומא סלימאן: אז בדיוק השאלה שאני העליתי, שוב, אני אמרתי, אם יהיה בבקשות שהוגשו, שהן מגיעות, כפי מה שאתה אמרת למשהו כמו 80 מיליון שקלים - - -

<אמיר מדינה: גברתי יהיה - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, לא, לא.

<אמיר מדינה: אני אומר יהיה.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אני רוצה לסיים את המשפט ואז תענה לי, כדי להיות בטוחה שקיבלתי את התשובה הנכונה.

עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי – ה-25% זה היה המינימאלי.

עאידה תומא סלימאן: אם יש בקשות תקינות שעולות על ה-56 מיליון, אז הן צריכות להיות מאושרות, אפילו אם הן עוברות את ה-25% המינימאלי.

<חגי ראובן פורגס: אז אני אסביר.

<חגי ראובן פורגס: לפי החלטת הממשלה אנחנו מחויבים ל-25% לפחות למגזר הערבי.

עאידה תומא סלימאן: נכון, לפחות.

<חגי ראובן פורגס: לפי הוראת המנכ"ל שלנו, יש לנו עוד שריונים שהם לא מכוח החלטת ממשלה למגזר החרדי, לרשויות מאשכולות 1 עד 4 ומה שנשאר למגזר הכללי, 45%.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו מקצים לפי הביקוש.

<חגי ראובן פורגס: במגזר הכללי אנחנו בביקוש מטורף.

<חגי ראובן פורגס: הרבה רשויות מהמגזר הכללי עדיין לא קיבלו.

<חגי ראובן פורגס: הקציתי למגזר, הקצנו, המשרד הקצה, האגף, לא אני, הקצנו למגזר הכללי את כל החלק שמגיע לו – 45%.

<חגי ראובן פורגס: היה לנו גם ביקוש מאד גבוה לרשויות מאשכולות 1 עד 4 ולהן אנחנו מקצים 15%, כי לזה אנחנו מחויבים.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו מחויבים לשריין בצו 15% גם למגזר החרדי ו-25% למגזר הערבי.

<חגי ראובן פורגס: המגזר הכללי והרשויות מאשכולות 1 עד 4 סיימו את המכסה שלהם.

<חגי ראובן פורגס: הם קיבלו את המקסימום שהם יכולים לקבל.

<חגי ראובן פורגס: נשארו לנו יתרות למגזר הערבי ולמגזר החרדי, כשכל אחד מהם יכול לקבל עד לתקרה שלו – 25% לערבים ו-15% לחרדים.

עאידה תומא סלימאן: אבל זהו, זה מה שאני אומרת לך.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל תשמע, בעבר - - -

<חגי ראובן פורגס: מינמלי זה לא אומר שצריך לתת יותר.

עאידה תומא סלימאן: כן, מינימאלי זה אומר שאפשר לעבור אותו.

<חגי ראובן פורגס: אפשר.

עאידה תומא סלימאן: שזה לא תקרה.

עאידה תומא סלימאן: לא להשתמש בזה כתקרה.

<אמיר מדינה: גברתי - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: בעבר הם לא השתמשו בכסף הזה, כי הם לא הגישו בקשות שמתאימות והכסף הועבר לקבוצות אחרות, כולל קבוצות שלא נמצאות בשום העדפה, כלומר הכלליות ושהן נמצאות במצב כלכלי שהוא מעבר ל-1 עד 4 ולהתנחלויות ואני עברתי על הרשימות ואני יודעת על מה אני מדברת.

עאידה תומא סלימאן: אז אם בשנה אחת יש בקשות תקינות שעוברות את ה-25% - אני לא מוכנה לקבל שלא תאשרו אותן כי קבעתם תקרה.

עאידה תומא סלימאן: כי כבר הכסף חולק לציבורי.

עאידה תומא סלימאן: אתם עדיין פועלים לפי כל הקודם זוכה.

<אמיר מדינה: סליחה, רגע, קודם כל נכון, אנחנו פועלים לפי כל הקודם זוכה – מגזרי.

<אמיר מדינה: זה כל הקודם זוכה פר יחידה.

<אמיר מדינה: יש כסף שמוקצה במגזר X, כל הקודם זוכה הוא בתוך מגזר X.

<אמיר מדינה: יכול מאד להיות שאנחנו נמצה את כל ההרשאה שלנו ויישארו לנו יתרות שאנחנו לא נוכל לממש, כמו במגזר הכללי וכמו ב-1 עד 4, שמיצינו.

<אמיר מדינה: יש לנו בקשות שהתקבלו הרבה לפני בקשות שהתקבלו עכשיו מהמגזר הערבי.

<אמיר מדינה: אני לא יכול לתקצב אותן, כי אני מחויב לסיכום התקציבי שלי ואני עומד איתם ואני אתקצב איתם.

<אמיר מדינה: תקשיבי, זה בקשות שהתקבלו בשלהי שנת 2016, תחילת שנת 2017 במגזר הכללי, מוכנות, מושלמות, עומדות מחכות, אני לא יכול לתקצב אותן עד שנת 2019 כי נגמר לי התקציב.

<אמיר מדינה: המצב שחגי תיאר פה, כאילו אני חייב להגיד, זה פרי עבודה - ואני גם אגיד את זה בגאווה – שלנו ושל גופים אחרים, עבודה מאסיבית בשטח.

<אמיר מדינה: אנחנו מסתובבים כל שבוע בצורה מאד אינטנסיבית ממסעדה ובוקעתא בצפון ועד חורא ואלקסום בדרום, במועצות אזוריות במגזר הערבי, כדי לעורר ולקדם.

<אמיר מדינה: עכשיו אני אחבר את זה רגע לנקודה השלישית שרציתי לדבר עליה, שזאת אותה מנהלת שכל כך נאחזים בה כפתרון של כל הבעיות של האגף ושל המגזר.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא - - -

<אמיר מדינה: אני אתן לך את הפתרון שהבאנו.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: לא מקובל עלי שתתאר את העניין של המנהלת ושל אלה שרוצים את המנהלת בצורה כזו.

<אמיר מדינה: יש מנהלת.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא אמרנו שהיא תפתור את הבעיות שלכם והיא לא באה לפתור את הבעיות של האגף.

עאידה תומא סלימאן: היא באה לפתור את הבעיות של הרשויות המקומיות שיש להן חסמים בילד אין.

<אמיר מדינה: אוקיי, אז המנהלת הזאת קיימת היום.

<אמיר מדינה: החלפנו את הגוף שנותן שירותים, אותו גוף שעשה עבודה טובה עד היום.

<אמיר מדינה: טובה, לשיטתי לא מספיק טובה.

<אמיר מדינה: החלפנו את הגוף הזה.

עאידה תומא סלימאן: איזה גוף?

<אמיר מדינה: זה גוף שעבד במשרד, נתן לנו שירותי ייעוץ כלכלי והנהלת, איך זה נקרא?

<אמיר מדינה: משרד ורואה חשבון.

<קריאה: אישור חשבונות.

<אמיר מדינה: היה, נתן - - -

<קריאה: אבל ה - - -

<אמיר מדינה: סליחה רגע, שנייה.

<אמיר מדינה: נתן עבודה טובה, אבל לא מספיק טובה.

<אמיר מדינה: החלפנו אותו במשרד יותר טוב.

עאידה תומא סלימאן: למה החסם היה אצלכם?

עאידה תומא סלימאן: החסם בקידום בניית מעונות היה בתוך האגף?

עאידה תומא סלימאן: לא ידעתי את זה.

<אמיר מדינה: לא, אני לא חושב שהחסם היה בתוך האגף, אבל אני חושב ש - - -

עאידה תומא סלימאן: אז למה פתרתם בעיות בתוך האגף?

<אמיר מדינה: אני חושב שהאקטיביות שלנו פותרת הרבה בעיות.

<אמיר מדינה: זאת תפיסת העולם שלי.

<אמיר מדינה: אם אני יושב ומחכה, ותיארתם פה מצב ששלחנו כסף ורשות מקומית - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נגד שתפתרו את הבעיות הפנימיות של האגף.

<אמיר מדינה: רגע, להשלים משפט, ברשותך.

עאידה תומא סלימאן: תשלים.

<אמיר מדינה: תיארת פה תשריט שאני מכיר, ששולחים בקשה ומחכים שיקרה משהו איתה וכן מקבלים תשובה, לא מקבלים תשובה.

<אמיר מדינה: זה היה בעבר וזה נגמר.

<אמיר מדינה: יש לנו היום גם מערכת, גם - - -

<רואניק נאטור: זה עד לטלפונים האחרונים לפני שבוע היה המצב.

עאידה תומא סלימאן: אז זה נפתר אתמול.

<אמיר מדינה: שנייה, לפני שלושה שבועות זה נגמר, בדיוק לפני שלושה שבועות, כשהתחלנו לעבוד עם חברה חדשה, שלקחה עכשיו על עצמה סדר גודל של חודש לעשות לנו קודם כל מיפוי מחדש של כל המצב שאנחנו נמצאים בו, מההתחלה ועד הסוף כולל מי שילמנו, מי לא שילמנו, גם תשלומים וגם ביקושים וגם ביצוע.

<אמיר מדינה: אני הופך ממגיש לאקטיבי.

עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה, אתם מאד טובים להגיד את הדברים במהירות.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהוצאתם מכרז כדי לקבל חברה שתעשה את העבודה הזו שאתה אומר.

עאידה תומא סלימאן: ככה זה?

<אמיר מדינה: לא הוצאנו מכרז, אלא עלינו על מכרז של משרד הרווחה.

<אמיר מדינה: נותן שירותים של משרד הרווחה ועלינו על המכרז שלו בשביל זה.

עאידה תומא סלימאן: הוא נותן שירותים במה?

<אמיר מדינה: ייעוץ כלכלי וחשבונאי וניהול פרויקטים של משרד הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: והגוף הזה מבין את החסמים - - -

<אמיר מדינה: הוא מנוסה.

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: מנוסה, כל גוף מנוסה, אחרת לא הייתם מקבלים אותו.

עאידה תומא סלימאן: מנוסה במה – זאת השאלה.

עאידה תומא סלימאן: כי החסמים - - -

<חגי ראובן פורגס: הוא ניהל את ה - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, המנהלת, אם לא הבנתם אותי נכון ולא מקובל עלי לעשות שיפורים בעבודה בתוך האגף ולהגיד לי זה במקום המנהלת.

<אמיר מדינה: אני אענה לך בדיוק.

עאידה תומא סלימאן: המנהלת הייתה אמורה לקום כדי לעזור בהסרת החסמים שקשורים בעניין מציאת קרקע, בעניין הוצאות תכנית ובעניין דרך התכנון וההגשה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו תגידו לי – הבאנו גוף חיצוני שיעשה את העבודה הזו, אבל אל תגיד לי הבאנו גוף חיצוני שיעשה עבודה אחרת לגמרי.

<אמיר מדינה: מציאת קרקע לא.

<אמיר מדינה: אנחנו לא מתעסקים במציאת קרקע ברשות מקומית.

<אמיר מדינה: זה גם לא היה התפקיד של המנהלת, גברתי יושבת הראש.

<אמיר מדינה: אני לא זוכר שזה היה מייעדי המנהלת, אבל כן - - -

<ג'ורג' סלימאן: אולי זה לא, אבל לפתור חסם – כן.

<אמיר מדינה: רק שנייה, פשוט חוט המחשבה נקטע לי כל פעם שמתפרצים.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי כשהוחלט בעניין המנהלת בישיבה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני זאת שדרשתי את הקמת המנהלת ואז השר דרעי השתכנע והייתה החלטה, אבל כשהעבירו את האגף למשרד העבודה והרווחה, התמסמס כל עניין המנהלת ולא הוקמה.

<אמיר מדינה: אז אני רוצה להגיד - - -

עאידה תומא סלימאן: הייתה ישיבה שישבו פה נציגי האגף שעבדו לפניך והבטיחו לי לו"ז, שהמנהלת תתחיל לעבוד באמצע שנת 2016.

עאידה תומא סלימאן: אז אל תגיד לי קיבלנו ייעוץ כלכלי.

<אמיר מדינה: אז אולי לא הבהרתי, אז אני אחזור.

<אמיר מדינה: המנהלת הזאת, התפקיד שלה, אם אחד מהיעדים שלה היה מציאת קרקע ברשות המקומית, אז אני לא יודע לעשות את זה עם הגוף שאני התקשרתי איתו היום.

<אמיר מדינה: ללכת ולאתר קרקע בתוך רשות מקומית, זאת אופרציה אחרת לגמרי.

<אמיר מדינה: אבל אם זה אומר שאני צריך "לנהל" את כל האירוע הזה מול הרשות המקומית ולא לשלוח לה מכתב אחת ל-X זמן, להגיד לה קיבלת הרשאה, פעלי, אלא לשבת עליה ולקבל ממנה דיווחים על בסיס חודשי, אז התשובה היא חד משמעית כן.

<אמיר מדינה: ועוד פעם, לא לחכות אלא ליזום.

<אמיר מדינה: זה בדיוק מה התפקיד, ככה אני תופס את התפקיד בכל מקרה, התפקיד שלי כמי שאמון על האגף הזה ובמיוחד על תחום הבינוי.

<אמיר מדינה: לשבת להחליף את הרשות המקומית במציאת הקרקע, זה אירוע שהוא קצת גדול, אני חושב, על אגף מעונות יום.

<אמיר מדינה: זה לא נראה לי הסקופ שלי ולא נראה לי התפקיד שלי.

<אמיר מדינה: אבל כאשר יש קרקע ואנחנו מזהים שיש קרקע, יש בקשות.

<אמיר מדינה: יש לנו בקשות בוא נגיד ואני אלך צעד אחד עם מה שאמר חגי, אני אתן איזה הערכה פה – לפי דעתי אנחנו נמלא את כל ה-25%.

<אמיר מדינה: אם זאת הערכת הבטן שלי, אני אפילו בטוח בזה שבפרק זמן של גג שלושה חודשים מהיום סיימתי את התקציב של המגזר הערבי, את אותם 25% שנותרו לשנה הספציפית הזו.

<אמיר מדינה: ואז מה שאני אצטרך לעשות זה לתחזק את אותה פנייה והאחריות למציאת הקרקע תישאר כנראה בידיים של הרשות המקומית.

<אמיר מדינה: זה נראה לי גם יותר נכון להשאיר את האגף שלי במקום שהוא צריך להיות.

עאידה תומא סלימאן: אתה נאחז במה שאמרתי.

<אמיר מדינה: לא, פחות באיתור של קרקעות ברשות המקומית.

עאידה תומא סלימאן: המנהלת הייתה אמורה ללוות בכל התהליך, לא רק בעניין הקרקע - - -

<אמיר מדינה: היא מלווה.

עאידה תומא סלימאן: נתתי את זה כדוגמא.

עאידה תומא סלימאן: המנהלת - - -

<אמיר מדינה: אבל היא מלווה.

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: המנהלת הייתה אמורה לעזור לרשויות המקומיות גם מאשכולות 1 עד 4 וגם אולי החרדיות.

עאידה תומא סלימאן: כל הרשויות שמתקשות, כדי לשפר את המצב שם, אבל בעיקר האוכלוסייה הערבית, כי זה מה שעלה, שהבעיה הכי גדולה נמצאת דווקא באוכלוסייה הערבית בזמנו.

עאידה תומא סלימאן: אתם החלטתם לקבל שירות, לעשות עם זה משהו אחר, להעביר את המנהלת לעבודה אחרת, שהיא משפרת את התפקוד – אנחנו רוצים שהתפקוד של האגף ישתפר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא רוצים שאתם לא תעבדו ביעילות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כן רוצים, אבל זה לא במקום זה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא במקום זה, כי החסם לא היה חוסר יעילות של האגף.

עאידה תומא סלימאן: החסמים היו כרוכים בדברים אחרים והמנהלת הייתה אמורה לעזור בלעבור את החסמים האלה.

<אמיר מדינה: אז אני חוזר.

<אמיר מדינה: אין לי מה להוסיף מעבר לזה שאם היעדים של המנהלים היו איתור קרקעות, אז כנראה שזה לא מה שאנחנו נדע לעשות בטווח הזמן הקרוב.

עאידה תומא סלימאן: למה אתה מתעקש בכל זאת - - -

<אמיר מדינה: אני אגיד לך, כי בכל שאר הנושאים את מדברת על פנייה, על איש קשר פר רשות ואינטראקציה עם רשות מקומית וסיוע וליווי מהשלב של איך ממלאים את הטופס, מה חסר בטופס, אבל זה זה.

<אמיר מדינה: זה בדיוק זה.

<אמיר מדינה: זה מה שקורה היום.

<קריאה: בכל האוכלוסיות?

<אמיר מדינה: בכל - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת - - -

<אמיר מדינה: רגע, רגע.

<אמיר מדינה: כן, בכל האוכלוסיות, עם דגש חד משמעית על אותם מקומות ששם אנחנו מזהים שיש בעיה יותר גדולה.

<אמיר מדינה: כנראה שיש אזורים שבהם אני פחות צריך להשקיע, כי יש כנראה את אותה אינסטנציה ברשות המקומית שיודעת לעשות את העבודה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתקדם.

עאידה תומא סלימאן: נועה רוזנפלד, המרכז להעצמת האזרח, בבקשה גברתי, שלוש דקות.

<נועה רוזנפלד: שלום.

<נועה רוזנפלד: שמי נועה רוזנפלד, אני מנהלת תחום ממשל במרכז להעצמת האזרח.

<נועה רוזנפלד: אנחנו בין היתר עוקבים אחרי יישום של מדיניות, של החלטות ממשלה, חוקים, תקנות וכן הלאה.

<נועה רוזנפלד: הוצאנו בשנה שעברה דו"ח על ביצוע החלטת ממשלה 4088, שהיא אותה החלטה מדצמבר 2018, שעסקה - - -

עאידה תומא סלימאן: 2018?

<נועה רוזנפלד: סליחה, 2012, שאימצה את פרק החינוך מדו"ח טרכטנברג, והתחייבה לבנות 400 מעונות יום תוך 5 שנים ולהעביר את חוק הפיקוח על מעונות היום.

<נועה רוזנפלד: על חוק הפיקוח על מעונות יום, התקיים פה בכנסת אתמול דיון, עדיין אין חוק כזה.

<נועה רוזנפלד: יש הצעת חוק פרטית, יש הצעת חוק ממשלתית.

<נועה רוזנפלד: בתקווה לקראת המושב הבאה אנחנו נראה את החוק הזה קורם עור וגידים.

<נועה רוזנפלד: היה חלק מאד משמעותי בתוך החלטת הממשלה, שבו דובר על מה שנקרא לייצר הלבנה של גנים פרטיים ולהפוך אותם לגנים מוכרים עם סמל ומעון, בתנאי שהם יאמצו את הקריטריונים שנקבעו בחוק.

<נועה רוזנפלד: החלטת הממשלה הקצתה לזה 700,000 שקלים בשנה וכל המסלול הזה בכלל לא נולד מעולם.

<נועה רוזנפלד: אז זה דבר אחד.

<נועה רוזנפלד: דבר שני שרציתי לדבר עליו, אני חושבת שכיוון שלכל הנושא הזה של מעונות יום לקח זמן להתניע, שמענו כאן על זה שתקציבים לא יצאו לא בשנת 2014 ולא בשנת 2014 ויש חסמים בתכנון.

<נועה רוזנפלד: יש צורך להוציא את המידע החוצה, שהמצגת שתהיה מוצגת פה היא תהיה מצגת ממשלתית ויהיה ברור מה הם המספרים, באיזה רשויות נבנים מעונות, איזה תקציבים הוקצו ולמי אושרו.

<נועה רוזנפלד: שכל המידע הזה יהיה בחוץ ויהיה נגיש.

<נועה רוזנפלד: יש עם הסיפור הזה של מעונות היום מצב של מן חצי הריון כזה, שבו אתה אומר כבר הקצנו את הכסף, האם הם קיבלו כבר סמל מעון, האם הכסף כבר יצא, האם המעון מאוכלס.

<נועה רוזנפלד: תוציאו את המידע הזה החוצה.

<נועה רוזנפלד: כשאתם מאשרים למישהו הקצאה של כסף, תספרו.

<נועה רוזנפלד: תספרו איפה, כמה ולמה.

<נועה רוזנפלד: אני חושבת שיש מקום להתגייס ל - - -

<אמיר מדינה: אולי כדאי להנגיש את האתר שלנו קצת יותר, כי הוא קיים באתר של המשרד.

<אמיר מדינה: אנחנו אולי צריכים לעשות - - -

<נועה רוזנפלד: כל הוראת המנכ"ל נמצאת בחוץ, אבל בפועל - - -

<אמיר מדינה: לא, לא, גם ההקצאות ומה הלך ולמי יש סמל ולמי אין סמל.

<אמיר מדינה: מי קיבל, מי לא.

<אמיר מדינה: הכל בחוץ, אבל אולי אנחנו צריכים להנגיש את זה טיפה יותר.

<קריאה: מאד קשה להגיע לזה.

<נועה רוזנפלד: כן.

<אמיר מדינה: גם אחרי מתיחת הפנים שהאתר עבר?

<נועה רוזנפלד: כן.

<נועה רוזנפלד: על כל פנים, אני רואה איך בזה שכל המידע הזה יהיה בחוץ, אז לא יהיה פה את הוויכוח הזה גם על 25, כן לא.

<נועה רוזנפלד: פשוט תוציאו את המידע החוצה באופן נגיש ושכולם יוכל ולראות אותו.

<נועה רוזנפלד: אז זה שני הדברים שרצינו לדבר עליהם.

<נועה רוזנפלד: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין דנה גינוסר, כן, בבקשה.

<דנה גינוסר: שלום, תודה.

<דנה גינוסר: אז אני חושבת שאם אנחנו שומעים כאן על המצב בחברה הערבית, אז אם המצב בחברה הערבית הוא עגום, אז אני יכולה להגיד על המצב במזרח ירושלים, שהוא מחפיר וקטסטרופאלי, פשוט כך.

<דנה גינוסר: יושבת כאן מהאגף לגיל הרך בעיריית ירושלים, ויושב כאן ארז וגנר וראניה סאלח מארגון מען וכמה חברות, גם מהארגון, שהן לא דוברות עברית ואנחנו מנסים כאן לתרגם.

<דנה גינוסר: אז אני אגיד ממש בקצרה.

<דנה גינוסר: אני אחזור על הנתונים שנשמעו כאן כבר ביוני 2017.

<דנה גינוסר: כ-24,000 ילדים במזרח ירושלים, עד גיל 4 – 4 מעונות יום.

<דנה גינוסר: 4 מעונות יום מפוקחים, אנחנו מדברים רק על מעונות מפוקחים.

<דנה גינוסר: במערב העיר כ-130,000 אם אני זוכרת נכון - - -

עאידה תומא סלימאן: זה לא היה בדיון.

עאידה תומא סלימאן: אם את זוכרת טוב מאד, זה היה בשאילתה שהוגשה, במכתב ששלחתי.

<דנה גינוסר: אני לא נכחתי.

<דנה גינוסר: אנחנו הגשנו-.

<דנה גינוסר: מה, התשובה על ה-4 מעונות?

<דנה גינוסר: כן, אנחנו ספרנו אז 3 והעירייה תיקנה ל-4, נכון.

עאידה תומא סלימאן: במכתב שנשלח על ידי - - -

<דנה גינוסר: נכון מאד.

<דנה גינוסר: אנחנו הצפנו יחד את הבעיה.

<דנה גינוסר: אני רוצה להבין האם החלטת הממשלה והתקציבים שהיא מועידה חלים על מזרח ירושלים, איזה חלק מהתקציב חל על מזרח ירושלים.

<דנה גינוסר: אני רוצה להזכיר כאן גם את נושא המשפחתונים.

<דנה גינוסר: 28 תקנים למשפחתונים, לעומת 440 תקנים למשפחתונים במערב העיר.

<דנה גינוסר: תוכל להעיד כאן כרמית, שהמעונות והמשפחתונים בתפוסה לא מלאה וכמעט כולם מאוכלסים על ידי ילדי רווחה.

<דנה גינוסר: יש כאן כמה חסמים.

<דנה גינוסר: אנחנו עובדים ביחד, בשיתוף פעולה.

<דנה גינוסר: אנחנו התקבלנו בזרועות פתוחות וממש התפרצנו לדלת פתוחה, מה שנקרא, אצל העירייה.

<דנה גינוסר: הייתה אולי מחלוקת על הסיבות לאי השימוש, אבל על דבר אחד לא יכולה להיות מחלוקת, שהקצאת התקנים כאן היא לחלוטין לא שוויונית.

<דנה גינוסר: לא יתכן שעל אוכלוסייה של 300,000 תושבים יוקצו 28 תקנים למשפחתונים ו-4 מעונות יום ועוד 2 בהליכי תכנון.

<דנה גינוסר: זה פשוט לא יתכן והדברים שאמרה גברתי, יושבת הראש - - -

מסעוד גנאים: 28 משפחתונים?

<דנה גינוסר: כן.

<דנה גינוסר: הדברים שאמרה כאן גברתי יושבת הראש על החשיבות של המעונות והמשפחתונים גם לחינוך, בהתייחס לחינוך לגיל הרך וגם בהתייחס לתעסוקת נשים, במזרח ירושלים שיעור התעסוקה של נשים עומד על 15% - זה הכי נמוך בארץ.

<דנה גינוסר: ונשים רוצות לעבוד ומחפשות עבודה והולכות ללשכת התעסוקה.

<דנה גינוסר: ונשים שיש להן הכשרה ותעודות למקצועות הטיפול והחינוך לגיל הרך, מפנים אותן לעבודות - - -

<קריאה: הכשרה - - -

<דנה גינוסר: הכשרה ותואר והשכלה והכל, הן מופנות לעבודות ניקיון, עד כדי כך ששמענו על מורה שבמשך שנים עבדה כמורה בבית ספר ולאחר מכן הופסקה עבודתה והיא הוחזרה לידי לשכת התעסוקה לעבוד כמנקה באותו בית ספר.

<דנה גינוסר: כלומר יש לזה השלכות רוחב.

<דנה גינוסר: זה לא רק עניין של מספר.

<דנה גינוסר: אנחנו מבקשות תשובות לדבר הזה.

<דנה גינוסר: אנחנו מבקשות תקציבים.

<דנה גינוסר: זה צורך דחוף ובוער ואי אפשר לחכות עם זה.

<דנה גינוסר: אני אשמח אם יהיה אפשר לשמוע גם את העירייה בנושא הזה.

<כרמית פדרמן: אני יכולה לדבר?

<כרמית פדרמן: אני רשומה שם.

<כרמית פדרמן: אני רוצה להוסיף למה שדנה אמרה.

עאידה תומא סלימאן: את לא רשומה.

<כרמית פדרמן: אני רשומה.

עאידה תומא סלימאן: מי?

<כרמית פדרמן: כרמית פדרמן.

עאידה תומא סלימאן: כרמית, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה.

<כרמית פדרמן: אני רק אוסיף.

<כרמית פדרמן: אני כרמית פדרמן מהמחלקה לגיל הרך בעיריית ירושלים.

<כרמית פדרמן: עמותת סיכוי אמרה כאן שאין ברשויות המקומיות מי שמתכלל.

<כרמית פדרמן: אז בעיריית ירושלים יש.

<רואניק נאטור: סליחה, אני רק אציין שהמחקר שאנחנו מדברים עליו לא מתייחס בכלל למזרח העיר.

<רואניק נאטור: אנחנו מדברים על הרשויות הערביות.

עאידה תומא סלימאן: לא מתייחס לירושלים המזרחית.

עאידה תומא סלימאן: גם את?

<רואניק נאטור: לא מתייחס לירושלים המזרחית.

<רואניק נאטור: אני מתנצלת.

<כרמית פדרמן: מזרח ירושלים, 340,000 איש - - -

<רואניק נאטור: בירושלים המזרחית.

<כרמית פדרמן: מזרח ירושלים היא העיר הערבית הכי גדולה בישראל, רק בשביל זה.

<כרמית פדרמן: ובאמת, כמו שדנה אמרה יש רק - - -

עאידה תומא סלימאן: חכי.

עאידה תומא סלימאן: פה יש הצהרה.

עאידה תומא סלימאן: תשמעי, אני לא בטוחה שראש העיר שלך היה מרוצה מההצהרה שלך.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שזאת עיר, תשמעי, זה אחד משניים.

עאידה תומא סלימאן: או שהיא עיר ערבית גדולה, אבל לא בישראל, או שהיא מזרח העיר.

עאידה תומא סלימאן: תחליטו.

<כרמית פדרמן: הציבור הערבי הגדול בישראל נמצא בירושלים.

<כרמית פדרמן: בואו ננסח את זה ככה.

עאידה תומא סלימאן: יופי.

עאידה תומא סלימאן: ומגיע לו שיקבל את השירותים כמו שצריך - - -

<כרמית פדרמן: מגיע לו שיקבל את השירותים.

<כרמית פדרמן: אני לגמרי - - -

עאידה תומא סלימאן: עד שיוחלט שהיא עיר תחת כיבוש ותשתחרר.

<כרמית פדרמן: דברים שרציתי להוסיף לדברים שדנה אמרה, שלגבי הכל אני בהסכמה איתם.

<כרמית פדרמן: אמיר וחגי מהמשרד מכירים אותם ואנחנו נפגשים ואנחנו עובדים על זה.

<כרמית פדרמן: קודם כל יש נוהל שאפשר לתקצב עד 15 כיתות מעון.

<כרמית פדרמן: כיתות מעון, לא מעונות.

<כרמית פדרמן: כל שנה, כל רשות מקומית יכולה להגיש ללא שום קשר לגודל שלה.

<כרמית פדרמן: אז לצורך העניין.

<כרמית פדרמן: רק לסבר את האוזן, ירושלים עם כמעט מיליון תושבים היא תחת אותה קטגוריה כמו רשויות אחרות הרבה הרבה יותר קטנות בארץ ויש כאן משהו שהוא באמת לא צודק.

עאידה תומא סלימאן: בואי תתמקדי לי בעניין.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: במכתב שעניתם לי על הנושא, אותו נושא שעלה עכשיו, בדיון הקודם אמרתם שעיריית ירושלים מקדמת בימים אלה - ואני רואה אותך נציגה של העירייה ולא כמישהי שבאה עכשיו לדרוש.

עאידה תומא סלימאן: בימים אלה תכנון ובינוי של 5 מעונות יום נוספים במזרח ירושלים, ככה כתוב, מתוכם הוגשו למשרד העבודה והרווחה בקשות לתקצוב עבור שני מעונות בהם הסתיים שלב התכנון.

<כרמית פדרמן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: קיבלתם מימון על 2 שהוגשו?

<כרמית פדרמן: קיבלנו מימון לאחד.

<כרמית פדרמן: אנחנו מחכים לתשובה לגבי השני.

<כרמית פדרמן: יש עוד אחד שהוא בשלבי תכנון.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לשאול כמה בקשות הוגשו מירושלים באופן כללי בשנה שעברה?

<כרמית פדרמן: אם אינני טועה זה היה 7 מעונות.

עאידה תומא סלימאן: מתוכם שניים לערבים?

<כרמית פדרמן: נכון.

<כרמית פדרמן: יש בעיה של קרקעות.

<כרמית פדרמן: יש לנו בעיה שאין לנו תקציב להפקעה ולכן כל המעונות נבנים בשכונות כמו בית חנינה ושועפאט, ששם יש שטחים חומים ובאים אלי תושבים מדרום מזרח העיר, גם מהמרכז, וואדי ג'וז - - -

עאידה תומא סלימאן: שם אתם יכולים להפעיל משפחתונים.

<כרמית פדרמן: אין לנו קרקעות.

<כרמית פדרמן: יש לנו בעיות של קרקע.

עאידה תומא סלימאן: אבל יכולים להפעיל משפחתונים במקרה הזה.

<כרמית פדרמן: אבל יכולים להפעיל משפחתונים.

<קריאה: אבל אין הקצאה למשפחתונים.

<כרמית פדרמן: כן.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אבל מחזירים, ועל זה דיברנו.

<כרמית פדרמן: חסמים נוספים, אני רוצה להוסיף שבאמת המעונות שקיימים משרתים רובם ככולם ילדים של רווחה.

<כרמית פדרמן: יש בעיה של הקריטריונים לסבסוד.

<כרמית פדרמן: הקריטריונים לסבסוד של משפחות עובדת הם ששני הורים למצות כושר השתכרות וצריכים תלושי משכורת מסודרים וזה לא מתאים.

<כרמית פדרמן: יש כאן שתי בעיות.

<כרמית פדרמן: אלף זה לא מתאים לנושא ההעסקה של העובדים במזרח העיר, שהרבה זה העסקה שהיא לא מוסדרת.

<כרמית פדרמן: זה דבר אחד.

<כרמית פדרמן: דבר שני, גובה הסבסוד.

<כרמית פדרמן: זה גם דפוסי ההעסקה וגם גובה הסבסוד לא מותאם להכנסות של אנשים במזרח העיר.

<כרמית פדרמן: האוכלוסייה במזרח העיר – 80% חיים מתחת לקו העוני.

<כרמית פדרמן: אז זה עוד דברים שצריך לתת עליהם את הדעת.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, למרות שכל הנושא של הסבסוד הוא לא באגף הבינוי.

<כרמית פדרמן: כן, נכון.

עאידה תומא סלימאן: ואי אפשר לדבר עליו עכשיו, כי לא נקבל שום תשובה.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה לשר הרווחה דווקא בנושא של סבסוד, על דיון קודם שהתנהל פה בעניין הנגב והאוכלוסיות הערביות הבדואיות בנגב, ששם דווקא יש מעונות יום שנבנו, אבל לא מאוכלסים.

עאידה תומא סלימאן: אחת הבעיות העיקריות זה גובה הסבסוד, כאשר האוכלוסייה - - -

<יערה שילה: זה לא רק.

<יערה שילה: היינו שם בסיור שבוע שעבר.

עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד, אני מבינה שאתם מרגישים סמכות בנושא, אבל אני - - -

<יערה שילה: זה לא סמכות, אבל יש לנו המון ידע שלא משתמשים בו.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

<יערה שילה: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אני תיכף אתן לכם לדבר, אבל אחת הסיבות גם כן שחלק גדול מהאוכלוסייה שם הם מתחת לקו העוני ועניין הסבסוד של המעון, כאשר מעון עולה 800 שקלים לילד ויש הכנסה יחידה והם מתחת לקו העוני, הם יבחרו לא לשלוח ילדים.

עאידה תומא סלימאן: גם אני הייתי יכולה להבין אותם.

עאידה תומא סלימאן: לא להצדיק, אבל להבין, כי בסופו של דבר יש משפחות שלמות שלפעמים חיות מ-800 שקלים בחודש.

עאידה תומא סלימאן: אז צריך לקחת את זה בחשבון, במיוחד שהם לא יכולים להירשם כאוכלוסיית רווחה, כי בהרבה מקומות אין לשכת רווחה שם.

עאידה תומא סלימאן: אז זה כן בעייתי.

עאידה תומא סלימאן: ראניה אבו דיאב, בבקשה גברתי.

<ראינה אבו דיאב: בוקר טוב לכולם.

<ראינה אבו דיאב: יש לנו כאן אנשים מקבוצה גדולה שיש לנו בירושלים.

<ראינה אבו דיאב: יש הרבה אנשים שסיימו את הלימודים שלהם והם עד היום מחכים שיכנסו לשוק העבודה עם תעודת הזהות שלהם ועד עכשיו אין לנו במזרח ירושלים משפחתונים כדי שהם יתחילו לעבוד שם.

<ראינה אבו דיאב: מצד שני יש גם הרבה אנשים שיש להם ילדים, כמו שאת אמרת, ואני כל כך שמחה על כל מה שאמרת.

<ראינה אבו דיאב: הן זקוקות לצאת לשוק העבודה, אבל אין להן מקום לשים את הילדים שלהן.

<ראינה אבו דיאב: ואסור לנו לשים ילדים במקום לא מתאים או לשים אותם ברחוב, כמו שחושבים כולם.

<ראינה אבו דיאב: אנחנו כל כך רוצים שתפתחו לנו משפחתונים במזרח ירושלים, כדי שנשים את הילדים שלנו מצד שני, היא רוצה לצאת לעבוד.

<ראינה אבו דיאב: כמו שאת אמרת, 80% ו-100% נמצאים מתחת לקו העוני במזרח ירושלים ויש קרוב ל-24,000 ילדים בגילאים 0-3 ואין להם מקום.

<ראינה אבו דיאב: רק 13% יצאו לשוק העבודה, כי נגיד אין להם ילדים, אז הם יצאו למקום העבודה.

<ראינה אבו דיאב: מכאן אני מבקשת, היא ביקשה ממני להגיד לכם שיש באמת הרבה אנשים כאן.

<ראינה אבו דיאב: היא ביקשה ממני להגיד לכם שיש הרבה נשים שזקוקות שתפתחו להם גנים ומשפחתונים כדי שהן תצאנה לעבודה ויש הרבה ילדים גם.

<ראינה אבו דיאב: אמהות רוצות לשים את הילדים שלהן במקום מתאים כדי שיוכלו לצאת לעבוד ולהמשיך גם בלימודים שלהן.

<ראינה אבו דיאב: היא אמרה משפט על המשפחתונים, שמי שפותחת משפחתונים בבית שלה - - - אני יכולה לדבר בערבית?

מסעוד גנאים: כן, תדברי בערבית.

<ראינה אבו דיאב: (אומרת דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) אוקיי.

<ראינה אבו דיאב: כן, לדבר בערבית?

<ראינה אבו דיאב: מעולה.

<ראינה אבו דיאב: לגבי הנשים, הרי שהנערות אצלנו פה בירושלים המזרחית צריכות מאוד שיהיו להן גני ילדים.

<ראינה אבו דיאב: גנים שישימו את הבנים שלהן ויהיו בראש שקט מבחינתן בכדי שיצאו ויתחילו בעבודה.

<ראינה אבו דיאב: מצד אחד בכדי שכל אחת תראה לאן היא יכולה להגיע, ומצד שני כדי שיצאו ממצב העוני בו הן חיות.

<ראינה אבו דיאב: אז לפני שמבקשים ממני לצאת לעבוד, תבטיח לי קודם מקום לשים את הילדים בו.

<ראינה אבו דיאב: זה כל מה שאנחנו מבקשות, בבקשה, אנחנו רוצות צדק.

<ראינה אבו דיאב: היום פותחים גני ילדים- - -

עאידה תומא סלימאן: (אומרת דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) אתן יודעות שזה לא המקום שמקבלים את ההחלטה לבד.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יכולים ללחוץ על העיריה אבל לא אנחנו מחליטים.

עאידה תומא סלימאן: מאוד חשוב לי שיהיה ברור לנשים ואתן יודעות שהמצב שלכן מאוד מיוחד.

עאידה תומא סלימאן: ולא שוויונית עם כל השאר, כי בפועל היחס של עיריית ירושלים לירושלים המזרחית הוא לא יחס רגיל, כי אתם נמצאים תחת כיבוש.

עאידה תומא סלימאן: לפחות כך אני מתייחסת לעניין.

<ראינה אבו דיאב: אנחנו חיים בכוכב אחר.

<ראינה אבו דיאב: אנחנו מאחלים לקבל את האיזון (שוויון), כלומר לחיות אותו דבר, באותה רמה.

<ראינה אבו דיאב: אנחנו מאחלים שיבוא היום שלא תהיה ירושלים מזרחית וירושלים מערבית, אלא ירושלים מאוחדת, לחיות באותה דמוקרטיה ואותה הרגשה.

עאידה תומא סלימאן: את מאחלת להגיע לירושלים מאוחדת?

<ראינה אבו דיאב: אני מאחלת- - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא מאחלת.

<ראינה אבו דיאב: אני מאחלת שנחיה ביחד בירושלים, בכבוד רק בצרכים.

עאידה תומא סלימאן: טוב, תודה לך חביבתי, שוכרן.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שיש אמירה מאד ברורה לעיריית ירושלים פה, יותר מאשר לכנסת ולאגף המעונות.

עאידה תומא סלימאן: כאשר מגישים 9 בקשות למעונות יום חדשים, ביניהם רק 2 לאוכלוסייה הערבית ובאה לפה נציגה של העירייה ומדברת על הצורך האמיתי, אז צריך להגיש אולי 7 מתוך 9 כדי לסגור את הפער הזה, כי זה בידיים שלכם.

עאידה תומא סלימאן: אתם צריכים לתכנן או לדרוש תוספת.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת ואני רוצה - - -

<כרמית פדרמן: אנחנו צריכים תוספת - - -

עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה לפנות לאוצר במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שנתתם תוספת תקציבית למשפחתונים השנה.

עאידה תומא סלימאן: או שאני טועה?

עאידה תומא סלימאן: להרחבת משפחתונים למשרד העבודה והרווחה?

עאידה תומא סלימאן: נכון?

עאידה תומא סלימאן: זה היה משהו בסביבות 40 מיליון שקלים אם אני לא טועה?

<אמיר מדינה: בוא נגיד יש מכסה של 14 משפחתונים בכל רשות ונתתם שנה שעברה - - -

<קריאה: יש שני סיכומים.

<אמיר מדינה: את התקציב של השנה שעברה לדעתי עיריית ירושלים קיבלה ל-14 משפחתונים.

<אמיר מדינה: זה הקצאה - - -

עאידה תומא סלימאן: 14 משפחתונים קיבלה ב-2017?

<חגי ראובן פורגס: העירייה מחלקת איך שהיא - - -

עאידה תומא סלימאן: איך חילקה העירייה את 14 המשפחתונים?

<כרמית פדרמן: איך היא חילקה?

<כרמית פדרמן: הם הלכו לשכונות החרדיות.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: I rest my case – מה שנקרא.

<כרמית פדרמן: אבל ה - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אי אפשר לבוא לפה ולטעון שהצורך הוא גדול ואתם אלה שמקבלים את ההחלטות ומחליטים דווקא את התוספת להעביר למקום אחר.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לחלק אותה חצי חצי, אם היה רצון אצל העירייה.

עאידה תומא סלימאן: אז אל תבואו פה בטענות.

עאידה תומא סלימאן: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לשמוע אותם, אבל שהעירייה עכשיו תבוא כאילו היא מאמצת את הבקשה הזו ובאה ללחוץ?

עאידה תומא סלימאן: תעשו את ההחלטות אצלכם.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<כרמית פדרמן: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אבנר ישראלי, הקואליציה לחינוך מלידה, בבקשה.

<אבנר ישראלי: שלום לכם.

<אבנר ישראלי: אז אני מהקואליציה לחינוך מלידה וקודם כל אני רוצה להגיד תודה, כי לפני כמה שנים אם היינו יושבים פה, לא היה לנו על מה לדבר.

<אבנר ישראלי: אז התקדמנו המון והתחילה בנייה בארץ ומתחילים להרגיש שיש על מה לריב וזה טוב.

<אבנר ישראלי: זה לא היה ככה בעבר ואנחנו שמחים.

<אבנר ישראלי: אנחנו גם שמחים שזה עבר מהתמ"ת לרווחה ואנחנו מקווים שזה ימשיך את המסלול ויגיע לחינוך, כי בתמ"ת באמת זה לא לעניין.

<אבנר ישראלי: ברווחה התחילו הדברים לזוז, אבל גם כשמדברים על משפחתונים היום, שנותנים הקצאה למשפחתונים, משפחתונים זה בייבי סיטר, זה לא חינוך.

<אבנר ישראלי: אנחנו דורשים מסגרות חינוך ולא פתרונות לאמהות עובדות, אלא מסגרות חינוך לילדים.

<אבנר ישראלי: הכיוון שאתם מובילים הוא בסך הכל מאד יפה ואני באמת רוצה להודות גם באופן אישי.

<אבנר ישראלי: דבר נוסף, אם באמת אתם מתחילים לדחוף להגיע למועצות, אנחנו עושים את זה.

<אבנר ישראלי: אנחנו היינו כמעט בכל המועצות והעיריות הערביות.

<אבנר ישראלי: המון נתקעים על המרכבה ועל ההיתרים ובאמת על דברים קטנים וטיפשיים.

<אבנר ישראלי: קצת עזרה, קצת יוזמה ואתם יכולים לדלג על זה בקלות.

<אבנר ישראלי: זה לא מסובך.

<אבנר ישראלי: אני חושב שיש הרבה מה ללמוד ממשרד החינוך.

<אבנר ישראלי: הם לוקחים אחריות עד הסוף.

<אבנר ישראלי: כל גרוש שצריך לצאת מגיע.

<קריאה: לכל פרויקט יש מלווה פרויקט.

<אבנר ישראלי: עד שבסוף הילדים נכנסים ולא חצי דרך ולא מבנים נשכים נושנים, כמו בזמר, שיצאו 2.2 מיליון שקלים ונתקע ביישובים אחרים.

<אבנר ישראלי: אני רוצה להגיד שכל הבעיות שהוצגו פה, לצערי הן ממש לא רק במגזר הערבי.

<אבנר ישראלי: אנחנו באמת פועלים רבות במגזר הערבי וכפי שאמרתי היינו ברוב היישובים הערבים, עם מחלקות הנדסה, עם ראשי היישובים, כדי לנסות לדחוף אותם.

<אבנר ישראלי: גם להגיש בקשות וגם להתקדם איתם, אבל גם במגזר היהודי זה די דומה.

<אבנר ישראלי: אני מבית שמש, אתם ביקרתם אצלנו לפני חודשיים.

<אבנר ישראלי: המצב לא שונה.

<אבנר ישראלי: אם לא באים ומכריחים את העירייה להגיש, לא היה מוגש.

<אבנר ישראלי: וגם כשהגישו, זה לא מספיק אפילו לרבע מהאוכלוסייה.

<אבנר ישראלי: זה לא ייחודי לצערי למגזר הערבי והחרדי.

<אבנר ישראלי: אולי אנחנו החרדי כבר.

<אבנר ישראלי: וזהו.

<יערה שילה: רק להוסיף דבר אחד שהוא מאד קריטי בעיני.

עאידה תומא סלימאן: אפשר את השם?

<יערה שילה: יערה שילה מהקואליציה לחינוך מלידה.

<יערה שילה: יש בין 15,000 ל-17,000 נשים ערביות עם תעודת הוראה ותואר ראשון בגיל הרך.

<יערה שילה: הן לא מועסקות בחברה.

<יערה שילה: מצד שני, כל אדם בעל דופק ונשימה מתקבל לעבודה.

<יערה שילה: צריך לעשות משהו ש - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, יש תרגיל וזה בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמצאים במרחב בטוח, אפשר להמשיך אחרי האזעקה, אבל יכול להיות שייכנסו אנשים.

עאידה תומא סלימאן: (נשמעת אזעקה - תרגיל)

עאידה תומא סלימאן: אתם רואים, הוועדה אפילו מרחב בטוח.

עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת עדיין את התרגיל שהיינו צריכים לרוץ החוצה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, תיכנסו, תיכנסו.

<יערה שילה: זו פעם ראשונה.

<יערה שילה: פעם שנייה שלדעתי מאד קריטי וזה רק הכנסת או לשכת ראש הממשלה יצליחו.

<יערה שילה: פעם שנייה, יש מלא סטודנטיות של סטאז', שלא נותנים להן לעשות את הסטאז'' לא במעונות היום ולא בצהרונים.

עאידה תומא סלימאן: איפה כבוד.

עאידה תומא סלימאן: מה, היה צריך אזעקה כדי שתגיע לפה, איתן?

עאידה תומא סלימאן: שלום, שלום.

עאידה תומא סלימאן: אתה יכול לשבת.

עאידה תומא סלימאן: לא נשאל את דעתך.

<יערה שילה: להכריח את משרד החינוך לאשר את זה כסטאז', על מנת שיהיו אנשים, כי במיני מעונות, חלק מהבעיה זה שמעונות לא מתאכלסים.

<יערה שילה: חלק זה ה - - - שהן - - - , אבל חלק זה גם כוח אדם.

<יערה שילה: אין כוח אדם.

<יערה שילה: זה הכל.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהנושאים שהעליתם הם נושאים חשובים, אבל כמובן אין לנו - - -

<קריאה: הנה גפני.

עאידה תומא סלימאן: אני ממש שמחה שיש אזעקה ותרגיל.

עאידה תומא סלימאן: בוא תראה איך אני דואגת למגזר החרדי, בוא.

משה גפני: לא הייתה לי הזכות להיות אצלך בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: נכון, זה מה שאמרתי.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אני שמחה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד שמחה, כל אלה שלא הזדמן להם להיות במרחב בטוח עד היום, בוועדה לקידום מעמד האישה, הגיעו היום.

עאידה תומא סלימאן: זה מאד מאתגר.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאנחנו בשידור ישיר, אז בבקשה תיכנסו בשקט.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה הזמן שכולכם לכודים פה, אם כבר כולם נמצאים פה, אז אולי באמת אני אגיד את דעתי על המשבר הממשלתי.

עאידה תומא סלימאן: איך זה, גפני?

עאידה תומא סלימאן: זאת הזדמנות לדבר על המצב הממשלתי.

מסעוד גנאים: תן לנו לפחות עדכון, יהיו בחירות?

עאידה תומא סלימאן: יהיו בחירות או לא יהיו בחירות?

משה גפני: מה על סדר היום?

עאידה תומא סלימאן: בינוי מעונות יום.

משה גפני: האמת היא, גברתי יושבת הראש, אני אומר לך שהממשלה צריכה ליפול רק על העניין הזה של המעונות.

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

משה גפני: המציאות הזאת, שבה אנחנו סיכמנו כבר לפני כמה שנים, שאנחנו דוחים את בג"ץ פרי בגלל שזה רק חלק מהאנשים יקבלו, על מנת שיהיו מעונות, יהיו צהרונים ויהיו צהרונים בכדי שנשים תוכלנה לצאת לעבוד.

משה גפני: ומה שקורה זה שנעלם בדרך כסף, שהיה צריך להיות מופנה לבניית מעונות.

עאידה תומא סלימאן: 50 מיליון שקלים, אם אני לא טועה.

משה גפני: 20 מיליון.

עאידה תומא סלימאן: 20, נכון, 20 מיליון.

משה גפני: זה לא משנה.

משה גפני: אצלנו אומרים דין פרוטה כדין מאה, אבל אם היה כסף אחר והיו בונים במקומות אחרים מכסף אחר, זה לא מפריע לנו.

משה גפני: זה לא מעניין.

משה גפני: מדברים גבוהה-גבוהה על שילוב נשים בעבודה.

משה גפני: אישה לא יכולה להשתלב בעבודה אם על הגב שלה מוטל העול שהתינוקת או התינוק שהיא ילדה לפני חצי שנה או שנה, אין לה פתרון.

משה גפני: זה אצלה לפני הכל.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

משה גפני: ממשלה נורמאלית ומסודרת - זה לא המקרה הזה - אבל ממשלה נורמאלית ומסודרת, זה אחד הדברים הראשונים שהיא עושה.

משה גפני: לכן אני תומך בדיון הזה.

משה גפני: אני מודה לקדוש ברוך הוא על זה שהיה תרגיל היום - - -

עאידה תומא סלימאן: נכון.

משה גפני: אחרת לא הייתי יודע מה אתם עושים פה.

<קריאה: ההשגחה העליונה גם בסדר.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: זהו, נגמר התרגיל?

משה גפני: מה נגמר התרגיל?

משה גפני: אני צריך להחליט שם על הסולר, תשאלי אותם.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד - - -

מסעוד גנאים: רגע, זה עם מנכ"ל משרד האוצר?

מסעוד גנאים: יופי.

עאידה תומא סלימאן: תשמעו, זה בדיוק - - -

<קריאה: הממשלה מתפרקת בגלל המעונות, אתה מבין?

<קריאה: זה מה שהוא אמר עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת גפני, אני יודעת טוב מאד מה העמדה שלך בנושא הזה ואני מברכת אותה, אבל אנחנו רוצים לקדם גם את הצעת החוק של שנינו, שהיא ביזמתך ואני חתומה עליה בעניין המשפחתונים ומנהלות המשפחתונים.

משה גפני: בסדר גמור, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

משה גפני: תודה על הדיון.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להמשיך את הדיון החשוב שהיה לנו.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו את מר ח'יירי ג'אנם, מהנדס הרשות בזמר, כן אדוני, בבקשה.

<ח'יירי ג'אנם: טוב, כל מה שהועלה כאן בקשר לחסמים ולכל הבעיות שנמצאות.

<ח'יירי ג'אנם: רוב הבעיות הן כלליות למגזר הערבי, כלומר מה שדובר על המגזר וכלליות בכלל במדינה, אבל למגזר הערבי יש את הבעיות הייחודיות.

<ח'יירי ג'אנם: אני לא רוצה לדבר על זה, כלומר על כל החסמים, כי כל חסם שדיברתם עליו, הוא מתפצל לעוד כמה חסמים ואתם אפילו לא יודעים לכמה.

<ח'יירי ג'אנם: הרי כשמדברים למשל על היתר - - -

משה גפני: אפשר להכניס למעונות גם כמה מפקידי האוצר?

עאידה תומא סלימאן: השאלה מסובסדים או לא?

עאידה תומא סלימאן: תודה לכם.

עאידה תומא סלימאן: זה עניין שלהם, הם מתרגלים איך ייכנסו, לא חשוב כמה זמן ישהו.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<ח'יירי ג'אנם: כן, אז אם אנחנו נמשיך לדבר על החסמים, אפשר לדבר מפה עד מחר בבוקר ולא לסיים.

<ח'יירי ג'אנם: אני רוצה - - -

עאידה תומא סלימאן: השאלה אם אצלכם במועצה הגשתם בקשות?

<ח'יירי ג'אנם: אני תיכף אדבר ספציפית אלי, כי אני רציתי לדבר על הנושא הספציפי, אבל בקצרה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רק מבקשת מכל אלה שנכנסו לחדר, אנחנו ממשיכות את הדיון שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, ברוכים הבאים, אבל בשקט.

<ח'יירי ג'אנם: אנחנו בהתחלה קיבלנו הקצאה בשנת 2012 ואני אומר לכם, אני את ההקצאה הזאת שמנו בצד ואנחנו שקלנו טוב מאד לא ליישם אותה, להחזיר אותה, לא רוצים אותה.

עאידה תומא סלימאן: למה?

<ח'יירי ג'אנם: מהסיבה הפשוטה: כי זה תומחר בצורה כזאת שלא ניתן היה לעשות את העבודה.

<ח'יירי ג'אנם: הרי אני ידעתי כרשות מאד חלשה, שאנחנו לא יכולים לחרוג ובאים ונותנים לנו כסף שלא מספיק לשום דבר.

<ח'יירי ג'אנם: אתה לא יכול לעשות כלום.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו דיברנו על זה בישיבות קודמות והתקבלה החלטה כן לתת לחלק מאלה שהעלויות אצלם יותר גבוהות ואני יודעת שתקצבו אתכם, אבל בשנת 2012 זה לא התקיים, נכון.

<ח'יירי ג'אנם: גברתי, בשנת 2014 אנחנו היינו במעלה החמישה כאן ובא השר בנט ואז הוא בא עם בשורה שעכשיו אפשר להגיש לפי נוהל חדש ושזה מתקצב את זה ביותר כסף וזה נכון.

<ח'יירי ג'אנם: תקצבו את זה ביותר כסף ואכן אנחנו קיבלנו את ההקצאה החדשה, אבל מה הבעיה שלנו?

<ח'יירי ג'אנם: שזה לא הספיק.

<ח'יירי ג'אנם: גם ההקצאה החדשה לא הספיקה.

<ח'יירי ג'אנם: ולמה?

<ח'יירי ג'אנם: כי עכשיו נכנסים לדקויות של הבדלים בין מקום למקום.

<ח'יירי ג'אנם: יש דברים שהם ספציפיים למקום X או למקום Y. כלומר גם מה שתקצבו זה לא מספיק.

<ח'יירי ג'אנם: אנחנו נמצאים היום במצב כזה: אנחנו עברנו את כל החסמים, עם היתר, עם הכל.

<ח'יירי ג'אנם: בהיתר עצמו היה לנו חסם אחד של משרד הבריאות, כי זמר לא מבויבת.

עאידה תומא סלימאן: לא מה?

<ח'יירי ג'אנם: כלומר אין ביוב בזמר.

עאידה תומא סלימאן: אה, לא מבויבת.

<ח'יירי ג'אנם: לא מבויבת, ואז הם עמדו על זה – אתה צריך להתחבר לביוב.

<ח'יירי ג'אנם: יא עאמי, אין לי ביוב, מה אני אעשה?

<ח'יירי ג'אנם: לא, אתה צריך לעשות.

עאידה תומא סלימאן: לא, אתה תגיד נכון, אני צריך להתחבר, אבל בינתיים.

<ח'יירי ג'אנם: כן.

<ח'יירי ג'אנם: אני לא רוצה לחזור רברס עכשיו עם כל התאגידים וחובת התאגוד ולא תאגוד וכל הסיפור.

<ח'יירי ג'אנם: בקיצור פתרנו את הבעיה.

מסעוד גנאים: יש תאגיד מים וביוב?

מסעוד גנאים: אתם שייכים?

<ח'יירי ג'אנם: עכשיו יש.

מסעוד גנאים: יש ג'ת, נכון?

<ח'יירי ג'אנם: זה מי עירון.

מסעוד גנאים: אז הם לא מכינים תשתית לביוב?

<ח'יירי ג'אנם: רק עכשיו התחברנו אליהם.

<ח'יירי ג'אנם: עכשיו אנחנו התאגדנו.

עאידה תומא סלימאן: אז בעצם הדחייה בבנייה הייתה בגלל שאין אישור ממשרד הבריאות.

<ח'יירי ג'אנם: עברנו את כל זה.

<ח'יירי ג'אנם: אני רוצה לעבור שלב.

<ח'יירי ג'אנם: עברנו את כל זה, התחלנו לבנות.

<ח'יירי ג'אנם: אנחנו בחרנו בחברת משכ"ל, הם באו והתחילו לעבוד.

<ח'יירי ג'אנם: אנחנו במצב כזה היום ו - - - היה אצלנו לפני ארבעה או חמישה חודשים אם אני לא טועה, בערך ככה.

<ח'יירי ג'אנם: שלושה?

<ח'יירי ג'אנם: אתה בדקת את התאריך לפני?

<ח'יירי ג'אנם: הזמן עובר מהר, על הכיפאק.

<ח'יירי ג'אנם: אנחנו במצב כזה שיש לנו את הבנייה.

<ח'יירי ג'אנם: בנינו אותו מאד יפה ואתה יכול להעיד על כך, אבל אין לי כסף לפיתוח.

<ח'יירי ג'אנם: בקיצור, חסרים לי 600,000 שקלים.

<ח'יירי ג'אנם: חסר לי 500,000 שקלים לקבלן וחסרים לי עוד כ-100,000, 150,000 שקלים לתכנון.

עאידה תומא סלימאן: למה חסר לקבלן?

<ח'יירי ג'אנם: מה זה?

עאידה תומא סלימאן: למה חסר לקבלן?

<ח'יירי ג'אנם: זו עבודה קבלנית.

<ח'יירי ג'אנם: מכיוון שהפיתוח יעלה לנו הרבה כסף, אנחנו את הבנייה בנינו, אבל אין לי לפיתוח.

<ח'יירי ג'אנם: אכלוס בלי פיתוח אני לא יכול.

<ח'יירי ג'אנם: אני חייב והפיתוח זה הרבה מאד כסף.

עאידה תומא סלימאן: אמיר, מה יש לך להגיד?

<אמיר מדינה: רגע, התקציב ש - - - לא כולל - - -

<ח'יירי ג'אנם: עכשיו בא אמיר – ואני בשתי המילים האלה מסיים – ואז אנחנו היינו ממש באופוריה, מכיוון שהוא הבטיח הבטחות.

עאידה תומא סלימאן: בגלל שהוא הגיע.

<ח'יירי ג'אנם: אבל אנחנו עוד לא רואים חייר, מה שנקרא.

<ח'יירי ג'אנם: קוראים לי ח'יירי, לא רואים את החייר, אבל הוא הבטיח הבטחות.

<אמיר מדינה: הבטיח לבדוק ולעשות כל מה שהוא יכול לעשות במסגרת ההוראה שיש לו.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<ח'יירי ג'אנם: ואז אמרו תשמע, תשלח חשבון סופי.

<ח'יירי ג'אנם: איך אני יכול?

<ח'יירי ג'אנם: כלומר זה הביצה לפני התרנגולת.

<ח'יירי ג'אנם: אני לא יכול לחתום על חשבון סופי כאשר זה לא סופי.

<ח'יירי ג'אנם: אז כל מיני קושיות כאלה.

<ח'יירי ג'אנם: אני חושב שאיך שהוא אנחנו התקדמנו, אבל נכון לעכשיו אני אשמח אם אתה תעדכן אותי.

עאידה תומא סלימאן: אתה מבין אותי עכשיו, למה צריך מינהלת?

עאידה תומא סלימאן: שזה לא רק עניין אצלכם לשפר את התפקוד, זה עניין לעזור לרשויות.

עאידה תומא סלימאן: האם יש תשובה?

עאידה תומא סלימאן: אתה כבר בדקת?

<ח'יירי ג'אנם: ברשותך, אני רוצה לציין רק עוד עובדה אחת.

<ח'יירי ג'אנם: הבניין עכשיו עומד כפי שהוא בערך שנה וחצי.

עאידה תומא סלימאן: וואו.

עאידה תומא סלימאן: אז מה אתה אומר, אמיר?

<אמיר מדינה: פיל לבן, מדהים ביופי שלו.

<ח'יירי ג'אנם: פיל לבן.

<ח'יירי ג'אנם: יש לי תמונות אם אתם רוצים.

<אמיר מדינה: לא צריך.

<אמיר מדינה: אני יכול להעיד שהייתי שם בסיור והלב נחמץ, כי באמת רואים מבנה שעומד מושלם, עם מעט כסף שחסר בשביל זה.

<אמיר מדינה: לא יודע אם 600,000 שקלים או 400,000 שקלים, אבל לסגור את האירוע הזה ולאכלס אותו ולהביא אותו לתכליתו.

<ח'יירי ג'אנם: אני יודע כמה חסר.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<אמיר מדינה: רגע, שנייה, אני אגיד עוד משהו.

<אמיר מדינה: אני מלין על המבנה הזה למה הוא עומד.

<אמיר מדינה: זה תלונה שבאה ממני.

<אמיר מדינה: המבנה הזה תוקצב כפי שהרשות המקומית ביקשה.

<אמיר מדינה: אמרה אנחנו צריכים X, קיבלה X.

<אמיר מדינה: עכשיו איפה שהוא בדרך כנראה היו עלויות נוספות שהיו מעבר.

<קריאה: משכ"ל.

<אמיר מדינה: יכול להיות, רגע, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: מה זה המשכ"ל?

<קריאה: מה הבעיה עם משכ"ל?

<קריאה: למה הם בעיה?

<אמיר מדינה: שנייה, אני רק רוצה להשלים את המשפט.

<קריאה: זה בדיוק זה, אין לה פתרון.

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: תיכף נפנה אליכם.

<אמיר מדינה: המשרד או האגף פחות היה מגיב.

<אמיר מדינה: הוא אמר אני צריך X, אדוני קיבל X, רוץ תבנה.

<אמיר מדינה: זה היה בעבר.

<אמיר מדינה: המבנה באמת נראה שהושלם לאחרונה, לא לפני שנה וחצי.

<אמיר מדינה: בסיור שהיינו ראינו מבנה שעוד לא הגיע לשלב שהוא כבר מתחיל להתפורר.

<אמיר מדינה: הכל עומד לתפארת.

<אמיר מדינה: רעיון שאנחנו יצאנו איתו אז לרשות המקומית היה כמו בכל מקום אחר בארץ, כולל ברשויות ערביות, לא לבחור את פלוני או אלמוני לנהל את המוסד, אלא להביא מישהו מבחוץ.

<אמיר מדינה: וכשמביאים מישהו מבחוץ, זה מה שקורה בדרך כלל כמעט בכל הארץ, כולל במגזר הערבי, כולל בכל המגזרים.

<אמיר מדינה: מביאים מפעיל חיצוני ובמכרז משיתים עליו עלויות נוספות.

<ח'יירי ג'אנם: אין מפעילים חיצוניים.

<אמיר מדינה: שנייה, יש ככה.

<אמיר מדינה: יש בלי סוף.

<קריאה: רגע, אבל אם הרשות לא יכולה לבצע, אז היא מביאה כוח חיצוני שיבצע.

<קריאה: זה לא עובד.

<אמיר מדינה: רגע, סליחה, זה עובד מצוין.

<קריאה: אבל הם סגרו.

<אמיר מדינה: חברים, אני אומר ככה: רשות מבקשת X, מקבלת X, פתאום אומרת אני צריכה X 4 - - אין לי מקור תקציבי.

<אמיר מדינה: שנית, נתנו פתרון, אנחנו עוד בודקים אם אני יכול על בסיס יתרון.

<אמיר מדינה: זו בעיה קשה למצוא לזה כסף, אבל הפתרון שהצעתי נותן מענה בהרבה מקומות בארץ.

עאידה תומא סלימאן: נותן מענה?

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את האוכלוסייה הערבית, אני מכירה את הנפשות הפועלות.

<אמיר מדינה: זה עובד - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את הנפשות הפועלות.

עאידה תומא סלימאן: זה או להכניס עמותה.

עאידה תומא סלימאן: העמותות שיכולות להפעיל הן מאד מוגבלות, אני מכירה אותן.

עאידה תומא סלימאן: ואם לא, אז לדבר על הארגונים הגדולים כמו נעמ"ת וויצ"ו, שאני לא יודעת עד היום.

<ח'יירי ג'אנם: כשאני בא לכאן ואני שומע שמחזירים 20 מיליון ו-30 מיליון ו-70 מיליון, מחזירים כי לא היה לזה שימוש ואני בצרה הזאת, זה מתסכל, חברה.

עאידה תומא סלימאן: 110 מיליון שקלים.

<ח'יירי ג'אנם: זה גם - - -

מסעוד גנאים: זו הבקשה שלנו לשר, לעשות הסבה.

<ח'יירי ג'אנם: גברתי, אני אפילו לא מעז להגיש בקשה חדשה, כי אני רוצה להיות עוד פעם בברוך כזה?

<ח'יירי ג'אנם: אני בסרט הזה, אני לא רוצה את הדה ז'ה וו הזה עוד פעם.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, ממרכז השלטון המקומית, רונן קט.

<רונן קט: כן, הייתה איזו תגובה שאמרה שמשכ"ל היא הבעיה, אז אני לא רוצה לפתח פה דיון.

<רונן קט: אני חושב שמשכ"ל הוא הפתרון לנושא של בינוי מעונות יום, בגלל יתרון הגודל שלנו ובגלל הרבה מאד יתרונות.

<רונן קט: זה לא המקום לפרט פה את היתרונות שלנו.

<ח'יירי ג'אנם: לא, משכ"ל זה לא הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אז מישהו זרק מילה.

עאידה תומא סלימאן: בוא לא - - -

<רונן קט: לא, אין לי מה להגיב מעבר לזה.

עאידה תומא סלימאן: רות, רצית להתייחס?

<רות דיין מדר: בעבר ביקשנו ואני חוזרת ומבקשת, שנקים ועדת היגוי שתתכנס אחת לחודש.

<רות דיין מדר: נדון בבעיות, נדון בפתרונות, נראה את מי צריך לערב, מתי צריך לערב.

<רות דיין מדר: שר, מה שר, ראשי רשויות ואני מאמינה שנגיע לפתרונות יותר משמעותיים.

עאידה תומא סלימאן: זה עולה שוב ושוב, הצורך בגוף - - -

<רות דיין מדר: להגיע אחת לחצי שנה ולשמוע - - -

עאידה תומא סלימאן: שיעקוב אחרי הבעיות ולא יעשה את העבודה רק מבחינה טכנית במובן הזה של קיבלתי חשבון, אני בודק את החשבון, אני משחרר את הכסף.

עאידה תומא סלימאן: זו לא המטרה.

עאידה תומא סלימאן: יש בעיות ויש חסמים שצריך להתגבר עליהם בשיח ובנקודת מבט מקצועית.

עאידה תומא סלימאן: זה שוב עולה, העניין של המינהלת.

עאידה תומא סלימאן: המינהלת יכולה להיות עם ועדת היגוי, המינהלת יכולה להיות עם צוות, אבל אין.

עאידה תומא סלימאן: עם כל הקושי הקיים, צריך לתת את הגיבוי ואת הדחיפה לרשויות המקומיות להתגבר על החסמים שעומדים בפניהם.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שההצעה הזו עלתה גם בדיון הקודם והנה היא עולה שוב.

עאידה תומא סלימאן: אני אתייחס לזה בסיכום ואני לא מוותרת בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: תשפרו את התפקוד שלכם דרך ייעוץ ודרך זה.

עאידה תומא סלימאן: כולנו רוצים את זה.

עאידה תומא סלימאן: כולנו רוצים שהאגף יתפקד מצוין כדי שיענה על הצרכים, אבל מצד שני כולנו גם רוצים התגברות על החסמים הקיימים בפועל דרך ייעוץ, דרך ליווי, דרך מתן הערות.

עאידה תומא סלימאן: ברוך הבא, חבר הכנסת מקלב.

עאידה תומא סלימאן: חשבתי בהתחלה שזה המשך של התרגיל, אבל אתה באמת מתכוון להגיע.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: טוב, אני באמת, הייתי בחדר מוגן בזמן התרגיל.

אורי מקלב: היינו בדיון עד עכשיו על חוק הלאום ועכשיו הייתה הצבעה.

עאידה תומא סלימאן: וזה עבר?

אורי מקלב: עבר עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: שעה קשה בעיני.

עאידה תומא סלימאן: שעה קשה שאנשים משתמשים ב - - -

אורי מקלב: גם בעיני זו לא שעה משמחת.

אורי מקלב: זה לא שתמכתי בזה, זה בגלל מחויבות קואליציוניות, לא בגלל שאני ראיתי את זה כ - - -

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת אם כבר ואם מדובר על אווירת בחירות, היה לכם מפלט בכל זאת לא לתמוך.

אורי מקלב: לא, הפוך, אנחנו לא רוצים לתת מפלט לראש הממשלה ללכת לבחירות בגלל חוק הלאום.

אורי מקלב: הוא שם את זה אתמול משתי סיבות, גם כדי לבחון, אבל בעיקר כי יכול להיות שאם הוא הולך לבחירות, שתהיה לו תעמולת בחירות.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק השתתפתי בדיון בבוקר ואמרתי זה הקמפיין החדש למערכת הבחירות.

אורי מקלב: כן, נכון.

עאידה תומא סלימאן: הוא ישתמש בזה כקמפיין בחירות טוב מאד.

אורי מקלב: אבל מצד שני זה לא יגיע למליאה.

אורי מקלב: זה חלק מההסכמים שלו.

ג'מאל זחאלקה: זה יגיע מחר למליאה.

אורי מקלב: אין עכשיו הסכמה במליאה, זה רק - - -

עאידה תומא סלימאן: אתמול, כן.

עאידה תומא סלימאן: כשנסיים את הלאום נעבור למעונות.

אורי מקלב: לא, אנחנו לא הולכים עם החוק הזה והוא גם בעצם כמעט חלול החוק הזה, חלול הרבה.

אורי מקלב: זה לא.

אורי מקלב: אנחנו נגד החוק הזה בכל מקרה.

אורי מקלב: גם "דברים טובים" נניח, או דברים חשובים כמו המשפט העברי, אנחנו לא חושבים שזה קדוש.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה ירד.

אורי מקלב: אני גם לא רואה את זה כיתרון, גם אם הוא היה.

אורי מקלב: בסופו של דבר משפט עברי, שהפרשנות שלו בידי שופטים או פרופסורים באוניברסיטה ולא גדולי תורה ולא אלה שאני רואה אותם כמבינים במשפט העברי, אז מבחינתי יכול להיות שיותר טוב שלא נברא מה שנברא.

ג'מאל זחאלקה: זה חוק שמוציא שם רע ליהודים.

ג'מאל זחאלקה: אתם אומרים בדמוקרטיה מגיעות לך זכויות.

ג'מאל זחאלקה: יהודית אנחנו שוללים ממך זכויות.

אורי מקלב: לבקשתנו גם המקומות הקדושים - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תשמעו, עכשיו בדיוק חבר הכנסת מקלב אמר לי שזה עבר.

עאידה תומא סלימאן: כלומר הדיון הזה לא ממש, זה טוב לנו לעשות את הדיון, אבל זה לא ישנה את החוק, אז בואו נחזור למעונות.

אורי מקלב: עבירה ועבר זה מאותו בסיס, זה מאותו שורש.

עאידה תומא סלימאן: נכון, נכון.

אורי מקלב: אבל אנחנו בנו לחזק את הדיון בעניין שאת עוסקת, ולא בשביל לעסוק בחוק הלאום.

עאידה תומא סלימאן: כן?

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

אורי מקלב: באנו לכאן בשביל לחזק.

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו דובר אחרון ואז אני אפתח את זה, אם תרצו להתייחס, חברי הכנסת.

<כרמית פדרמן: אני רק רוצה לענות על הביקורת שלך על עיריית ירושלים, כי יש לי תשובות.

<כרמית פדרמן: אפשר דקה?

עאידה תומא סלימאן: תשמעי - - -

<כרמית פדרמן: זה רק בנושא של בינוי מעונות היום במזרח העיר, זה בעיקר סביב הנושא, זה לא שאין רצון.

<כרמית פדרמן: יש בעיה של כסף להפקעה.

<כרמית פדרמן: אין לנו כסף להפקיע אדמות במזרח העיר.

עאידה תומא סלימאן: אני גם לא רוצה שתפקיעו, אבל בינתיים - - -

<כרמית פדרמן: אנחנו צרכים שטחים, אין שטחים חומים.

עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים אני העליתי את הנושא של המשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: אתם קיבלתם 14 משפחתונים והחלטתם שכולם ייבנו במקום אחד ועל זה אני הלנתי.

עאידה תומא סלימאן: זהו.

<כרמית פדרמן: כבוד יושבת הראש, המשפחתונים במזרח ירושלים – 28 משפחתונים – הם לא מלאים לגמרי, בדיוק כמו המעונות, בגלל הנושא של הקריטריונים.

<כרמית פדרמן: ובגלל זה זה הלך לשכונות החרדיות.

<כרמית פדרמן: זו הסיבה.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: לא שאני מקבלת, אבל - - -

<כרמית פדרמן: לא, לא, אבל זה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא אפתח דיון עכשיו על המצב שם.

עאידה תומא סלימאן: אלון מזרחי, התאחדות הסטודנטים הארצית, בבקשה.

<אלון מזרחי: תודה רבה.

<אלון מזרחי: אלון מזרחי, קשרי ממשל של התאחדות הסטודנטים הארצית.

<אלון מזרחי: אני אבקש לעלות את הנושא של מעונות יום לילדי סטודנטים.

<אלון מזרחי: היה דיון בפברואר 2017 ומאז אנחנו לא ראינו התקדמות בנושא הזה וחשוב לנו להעלות את הנקודה, שקורה מצב שבתחילת שנה סטודנטים, הורים לילדים לא יודעים אם יהיה לילדים שלהם מעון יום או לא והיערכות הזאת צריכה להיות בסוף השנה, כדי שהם יוכלו להתחיל את שנת הלימודים.

עאידה תומא סלימאן: אתה מתכוון למעונות היום שקיימים בתוך הקמפוסים?

<אלון מזרחי: כן.

עאידה תומא סלימאן: שבינתיים זה היה בתל אביב, אם אני לא טועה.

ג'מאל זחאלקה: גם בירושלים.

עאידה תומא סלימאן: בירושלים נמצא?

עאידה תומא סלימאן: בעברית.

<מירב סלע: גם.

<מירב סלע: בירושלים הם בבעיה.

<מירב סלע: בסופו של דבר זה נמצא באחריות הסטודנטים עצמם לדאוג למפעיל.

<מירב סלע: זה לא באחריות של - - -

עאידה תומא סלימאן: שמך לפרוטוקול.

<מירב סלע: שמי מירב סלע, התאחדות הסטודנטים.

<מירב סלע: אנחנו רואים שאין.

<אלון מזרחי: מלבד זה אנחנו גם רואים שמבחינת משרד הרווחה אין נוהל ברור לנושא של מעונות יום לילדי סטודנטים.

<אלון מזרחי: אין מכסת מינימום ביחס לכמות הסטודנטים, אין הבדל בין מוסד קטן למוסד גדול ואנחנו חושבים שצריך להתאים את המכסה לפי כמות הסטודנטים במוסד.

<אלון מזרחי: אין אף גוף בכלל שמטפל בנושא הזה של מעונות סטודנטים ואנחנו חושבים שצריכה להיות הסדרה של הנושא הזה, בייחוד גם אם אנחנו בעיקר דנים עכשיו - - -

עאידה תומא סלימאן: אתם מדברים באופן כללי בעניין פתיחת מעון וזה לא בהכרח בינוי, נכון?

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להבין.

<אלון מזרחי: כן, כן.

<מירב סלע: אבל זה גם בינוי.

<מירב סלע: אני הייתי בדיון ביוני וגם היה דיון בפברואר שדיברו על התלונות המאד ספציפיות במעונות יום במוסדות להשכלה גבוהה.

עאידה תומא סלימאן: כן, אנחנו דיברנו על כך ששעות פתיחה זה לא שעות רגילות והמשך - - -

<מירב סלע: שעות פתיחה ושהבינוי עצמו - - -

עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת את זה טוב מאד.

<מירב סלע: שום דבר לא השתנה מאז.

<מירב סלע: פונים אלינו המון פעמים סטודנטים מה לעשות, שהם צריכים לפנות למשרד העבודה והרווחה, הם צריכים לפנות לויצ"ו או לנעמ"ת.

<מירב סלע: זה בכלל לא משהו שאנחנו ערוכים לזה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא שייך לאגף שלכם?

<חגי ראובן פורגס: היו פה דיונים וגם היינו בקשר עם התאחדות הסטודנטים.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

<חגי ראובן פורגס: אנחנו מבחינתנו עושים את כל ההתאמות והגמישויות שאפשר, אם זה בהיבט של התאמות לפרוגראמה, כי אנחנו מבינים שיש אילוצים בקמפוסים, אז אנחנו נותנים בהיבט של רישוי וסימול.

<חגי ראובן פורגס: יש דרישות או אילוצים של התאחדות הסטודנטים, שזה מאד בעייתי לנו להתאים.

<חגי ראובן פורגס: למשל הדרישה לשעות פתיחה שזה יהיה עד שמונה בערב ויש כל מיני דרישות כאלה, או לוח חופשות שהוא יהיה לוח חופשות נפרד, עם פחות ימי לימוד.

<חגי ראובן פורגס: שתהיה שהות חלקית של ילדים במעון.

<חגי ראובן פורגס: אלה כל מיני דברים שאנחנו בראייה ארצית וגם בהיבט חינוכי טיפול של הסטנדרטים שאנחנו נותנים לילדים וגם בהיבט של עידוד תעסוקה, אלה דברים שלא - - -

עאידה תומא סלימאן: אתם מבינים שהבעיות שעולות במקרה הזה הן קשורות בבעיה יותר עמוקה, שכל הנושא של מעונות יום לא מסתכלים עליו ולא מטפלים בו מנקודה של החינוך, אלא מנקודה של לפתור את - - -

<חגי ראובן פורגס: לא, הפוך.

<חגי ראובן פורגס: אמרתי בדיוק הפוך.

<חגי ראובן פורגס: אמרתי שהיבט החינוכי הסטנדרטים החינוכיים טיפוליים שאנחנו מציבים לעצמנו יש כל מיני אילוצים של סטודנטים, שמתנגשים עם הדבר הזה.

<חגי ראובן פורגס: למשל שהות חלקית של ילד במעון.

<חגי ראובן פורגס: שעות פעילות עד 20:00.

<חגי ראובן פורגס: אלה דברים שהפוך, שהם מתנגשים עם הסטנדרטים האלה.

ג'מאל זחאלקה: תתאימו את עצמכם, מה זה?

<מירב סלע: אני חושבת שזה - - -, אני חושבת שהסטודנטיות צריכות את השירות הזה.

<חגי ראובן פורגס: שוב, אמרתי מהזווית של החינוך והטיפול בילדים, לא של הסטודנטיות.

<מירב סלע: אני אומרת שאני לא חושבת שזה מה שיגרום למעון יום להיפתח או לא, כי יש איזה סטודנטית אחת או שתיים שהשהות שהיא צריכה לילד שלה היא שהות חלקית.

<מירב סלע: לנו יש פניות של סטודנטיות גם לתואר שני וגם ראיתי שהיה על זה דיון, סטודנטיות לתואר שני בפסיכולוגיה, שזה תואר שני כמעט - - -

עאידה תומא סלימאן: טוב, בואו - - -

<מירב סלע: הרבה צריכים את השירות הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שלא הרבה התקדם מאז הדיון הקודם בעניין של המעונות.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מכם להכין מסמך שתשלחו לנו, שיש בו גם סקירה איפה קיימים מעונות יום במוסדות להשכלה גבוהה ואיפה לא קיימים ומה הבעיות העיקריות שאתם נתקלים בהן ואנחנו נמשיך את השיח הזה בפגישת עבודה, ולאו דווקא בדיון רחב כזה.

<אלון מזרחי: תודה רבה.

<מירב סלע: בסדר, תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת שרצו להתייחס.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, ג'מאל.

ג'מאל זחאלקה: אני עדיין המום מהמספר שה-65 מיליון שקלים לא נוצלו עדיין - - -

עאידה תומא סלימאן: ל-2018.

ג'מאל זחאלקה: ל-2018, אני יודע.

ג'מאל זחאלקה: בואו נזהיר עכשיו.

ג'מאל זחאלקה: בסדר.

ג'מאל זחאלקה: 65 מיליון, עשיתי את החשבון, תאמין לי ואני חושב שבכלל צריך להכין תכנית חדשה לתקציב של השנה הבאה.

ג'מאל זחאלקה: עדיין אני לא יודע כמה הוקצב לשנה הבאה.

ג'מאל זחאלקה: יש לכם מושג?

<אמיר מדינה: לשנת 2019?

ג'מאל זחאלקה: כן.

<אמיר מדינה: 350 מיליון שקלים.

עאידה תומא סלימאן: אותו סכום.

ג'מאל זחאלקה: זה נשאר אותו סכום.

<חגי ראובן פורגס: אותו סכום ואותם אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: אבל אתה אמרת בעצמך שיש בקשות הרבה יותר גדולות ויש צורך הרבה יותר גדול, ואנחנו יודעים שהעניין הזה של מעונות יום הוא אחד המקומות החשובים ביותר שגם מבחינת תעסוקה ותעסוקת נשים בפרט וגם מבחינת הילדים וגם מבחינת חינוך, זה צורך שאי אפשר בלעדיו.

ג'מאל זחאלקה: ולכן חלק מהתקיעות של עניין של העלאת אחוז העבודה של נשים זה עניין מעונות היום.

ג'מאל זחאלקה: אז מה הבעיה להגדיל את התקציב?

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה כסף.

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה כסף במדינה.

ג'מאל זחאלקה: מלא כסף.

ג'מאל זחאלקה: תאמין לי.

ג'מאל זחאלקה: זה נושא ראוי שיושקע בו כסף.

ג'מאל זחאלקה: גם עניין מעונות הסטודנטים והסטודנטיות זה שערורייתי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו צריכים לאפשר לאנשים שהם נשואים ויש להם ילדים, ללמוד באוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: זה צריך להיות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהתכנית צריכה להתאים את עצמה.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול לבוא, להגיד יש לי תכנית ככה, או שאתה נותן לסטודנטים צלחת מלאה בבשר והם טבעונים.

ג'מאל זחאלקה: אתה אומר אני לא יכול לשנות.

ג'מאל זחאלקה: אז תתאים את עצמך.

ג'מאל זחאלקה: תתאים את עצמך גם מבחינה פדגוגית.

ג'מאל זחאלקה: אתה צריך להשתנות, לא הם.

ג'מאל זחאלקה: הם לא יכולים לשנות את הלימודים שלהם.

ג'מאל זחאלקה: אתה צריך לשנות.

ג'מאל זחאלקה: להביא תכנית מיוחדת.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול להעתיק מ-A ל-B, כאשר B הוא שונה לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: מה שאני מציע, עכשיו נצבר ניסיון ויש מקומות זה עבד.

ג'מאל זחאלקה: יש מעונות יום במקומות מסוימים.

ג'מאל זחאלקה: לשבת על זה.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע, עאידה, שאנחנו נערוך, אני לא יודע אם הכנסת הזאת תישאר, אבל אם - - -

עאידה תומא סלימאן: לא לפי העדכונים שאני מקבלת.

ג'מאל זחאלקה: אבל בכל מקרה אני מציע, יש כתובת – התאחדות הסטודנטים.

ג'מאל זחאלקה: תשבו איתם, תסגרו עניינים אפילו בלי הוועדה ותציעו תכניות.

עאידה תומא סלימאן: לא, אפילו הם יהיו בחירות אני אמשיך להיות יושבת ראש הוועדה עד יום הבחירות ואני אנצל את זה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר?

ג'מאל זחאלקה: זז אני מציע לערוך התאמה ואני גם מקווה שמה שאמרת, שאתם פרו-אקטיביים, כלומר אתם לא פסיביים, אתם לא יושבים במשרד ורואים הכל, אלא אתם הולכים לשטח ומסירים חסמים.

ג'מאל זחאלקה: אחד הדברים שצריך ואנחנו אפילו צריכים לבקש כמה מאות מיליונים מהאוצר, זה הסרת חסמים.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה לפתוח כביש, יש עמוד חשמל באמצע הכביש.

ג'מאל זחאלקה: יש לך בעיה והעתקת עמוד חשמל זה 40,000 שקלים.

ג'מאל זחאלקה: צריך תקצוב מיוחד להסרת חסמים, גם בתפיסה שלכם.

ג'מאל זחאלקה: אתם יודעים, כשאתם הולכים למקומות שיש הרבה חסמים, אז גם את זה צריך לפתור וגם את החסם של אי התאמת התכנית שלכם לסטודנטים ולדרישות של הסטודנטים ולחיי הסטודנטים, צריך לעשות שינוי.

ג'מאל זחאלקה: זה לא דברים גדולים, אבל זה יכול לעזור להרבה אנשים לחיות חיים נורמאליים, או לא לוותר על לימודים.

<מירב סלע: לקבל השכלה גבוהה כדי להתקדם.

ג'מאל זחאלקה: כמובן.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך להכשיל תלמידים מהשכלה גבוהה.

<אלון מזרחי: בייחוד גם עכשיו כשמדברים על המגזר הערבי.

<אלון מזרחי: אנחנו מדברים על הסטודנטים באופן כללי, אבל גם, ב-7 השנים האחרונות יש עלייה של 80% בכניסתם של סטודנטים מהמגזר הערבי ללימודים.

<אלון מזרחי: בשנת 2017 למדו 47,000 סטודנטים לעומת שנת 2010 – 26,000.

<אלון מזרחי: זה גם חשוב.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה גברתי יושבת הראש, היושבת בראש, חברי חברי הכנסת.

אורי מקלב: אני חושב שאם נתמצת את הבעייתיות שיש או את הנושאים שאנחנו מדברים עליהם בנושא מעונות ומשפחתונים, הם מתחלקים לשלושה.

אורי מקלב: אחד זה בניית מעונות.

אורי מקלב: החסר הגדול שיש לנו בבנייה, שהוא צריך להדביק פער של שנים שלא עשו בהן שום דבר.

אורי מקלב: תקציבים, מאות מיליונים ועשרות מיליונים של תקציבים שלא נוצלו בכלל.

אורי מקלב: אין ספק שהשר חיים כץ עשה בזה שינוי, או אחרים גם כן.

אורי מקלב: יש היום מימוש הרבה יותר גדול של בניית מעונות ומספר המעונות שנבנו הוא – בהשוואה למה שהיה בשנים הקודמות – אין ספק.

אורי מקלב: אבל זה עדיין בתכנית עתידית.

אורי מקלב: כפי שאמר חבר הכנסת זחאלקה, הצורך רק גדל והדבר הבסיסי של אמא, של אישה שיכולה לצאת לעבודה זה המעון.

אורי מקלב: באין מעון אי אפשר לצאת לעבודה וזה לא בעצם ההשקעה, זה הפוך.

אורי מקלב: ההשקעה במעונות זה בעצם משהו מניב.

אורי מקלב: מעון מניב כסף.

אורי מקלב: זה השקעה רגעית, אבל כשאישה עובדת, אנחנו יודעים כמה חשיבות יש גם לפרנסה האישית.

אורי מקלב: אנחנו מוציאים אותם ממצב סוציאלי, אנחנו משפרים את כל החינוך, את כל מה שיש לילדים.

אורי מקלב: יש לזה רק מעלות.

אורי מקלב: אז ככה שלא לבנות מעונות זו פגיעה עצמית, זה לא בגלל שאנחנו נותנים למישהו מתנה.

אורי מקלב: אנחנו לוקחים, אנחנו מקבלים.

אורי מקלב: הגידול והביקוש רק גדל, כיוון שככל שגדל אחוז הנשים היוצאות לעבודה, ככה החסר במעונות גדל.

אורי מקלב: אז זה נושא אחד.

אורי מקלב: הנושא השני שאני חושב שיש בו הרבה יותר בעייתיות, זה החלק הזה, המחסור המיידי.

אורי מקלב: בנייה לוקחת זמן.

אורי מקלב: זה לא ידביק.

אורי מקלב: יש חסר מקומי.

אורי מקלב: בצד המקומי יש לזה גם פתרונות.

אורי מקלב: הפתרונות הם קודם כל לאפשר לרשתות אחרות, שלא עם בנייה.

אורי מקלב: יש התאמות שאפשר לתת למעונות, יש מקומות שאפשר לעשות להם התאמות.

אורי מקלב: אם נותנים להם, אם מקלים על הבירוקרטיה, אם מאפשרים, אם מעודדים, אפשר לראות.

אורי מקלב: יש אנשים שמוכנים לפתוח מעונות גם לשלב ביניים, שאנחנו בטוחים ששלב הביניים הוא ארוך.

אורי מקלב: אבל יחד עם זאת מה קורה עם המשפחתונים?

אורי מקלב: משפחתונים זה דבר שלא צריך לבנות - - -

עאידה תומא סלימאן: בדיוק דיברנו על זה.

אורי מקלב: אני אומר שזה דבר שלא צריך לבנות, לא צריך להשקיע, קיים.

אורי מקלב: קיימות בעלות משפחתונים שהן כבר עברו את כל התהליכים.

אורי מקלב: גם המקום שלהם, גם הבית, הדירה, איפה שהם רוצים להפעיל את זה, גם הן עצמן, הן מוכנות להפעיל.

אורי מקלב: הן לא יכולות להפעיל בגלל שיש חסר וזה דבר, ולא מדובר בסכומים של עשרות מיליונים.

אורי מקלב: הסכומים הם הרבה יותר קטנים.

אורי מקלב: ב-6-8 מיליון שקלים אפשר לפתוח עשרות משפחתונים, שזה נותן מענה אמיתי.

אורי מקלב: לשמוע את ההורים שלא יודעים מה יש להם שנה הבאה, כמה הם מטלטלים עד משפחתון, קילומטרים בשביל משפחתון.

אורי מקלב: משפחתונים שהם רחוקים ולא זמינים להם.

אורי מקלב: גם את זה לא עושים?

אורי מקלב: מה הבעיה?

אורי מקלב: ב-6 מיליון, 8 מיליון, 10 מיליון או 15 מיליון שקלים וזה נותן מענה פתוח וזמין.

אורי מקלב: למה את זה לא עושים?

אורי מקלב: על זה אין תשובה.

אורי מקלב: זה נותן מענה מיידי.

אורי מקלב: אני אומר לכם מקרוב, אני מכיר אנשים ששילמו 4 חודשים מראש למשפחתון.

אורי מקלב: כשהיא יצאה לחופשת לידה עם תחילת שנת הלימודים, היא שילמה את כל התקופה הזאת למנהלת המשפחתון - - -

עאידה תומא סלימאן: כדי שתבטיח את המקום.

אורי מקלב: יש עוד נושא.

אורי מקלב: משפחתון דורש שלא יהיו יותר משני ילדים שהם עד גיל שנה.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

אורי מקלב: ויש משפחתונים שהם ריקים, יש מקומות פנויים, בגלל אג'נדה מאד חשובה, שצריך להיות בגיל מסוים.

אורי מקלב: אנחנו לא רוצים מתים סטריליים.

אורי מקלב: אנחנו רוצים חיים מזוהמים, יכול להיות.

אורי מקלב: אז זה לא עובד בדיוק לפי - - -

עאידה תומא סלימאן: אני בקשר עם מנהלות המשפחתונים וזאת אחת הדרישות, לא להגביל את העניין של הגילאים.

אורי מקלב: חייבים לשנות את זה.

אורי מקלב: דווקא יש לה שלושה ילדים שהם עד גיל שנה או עד גיל שנתיים, שזה - - -, היא יודעת לטפל בזה.

אורי מקלב: כל השכר של בעלות המשפחתונים, כל ההתנכלות למעמד שלהן, שפוגע בהן, בתפקוד שלהן, אנחנו יכולים לשפר באופן - - -

<יערה שילה: מגבירים להם את העוני, אורי.

אורי מקלב: מה זה?

<יערה שילה: מגבירים להן את העוני.

<יערה שילה: הן עצמאיות ללא עצמאיות.

אורי מקלב: הן לא עצמאיות והן לא שכירות.

אורי מקלב: שום דבר הן לא.

אורי מקלב: אין להן שום תנאים, אין להן שום אופק, אין להן שום מעמד בעניין הזה.

אורי מקלב: מזלזלים בהן והן עושות את זה במסירות.

אורי מקלב: הדבר האחרון שאולי צריך גם כן להזכיר, זה הנושא של הרישום.

אורי מקלב: אחד הדברים שבאמת העיבו זה הנושא של הרישום.

אורי מקלב: מוקד מנוכר מהציבור, אין קשר אישי.

אורי מקלב: בעיות קשות מאד.

אורי מקלב: כל אחד שרצה לרשום את הבן שלו למעון היה עובר מסכות של טלטולים ובירוקרטיה.

אורי מקלב: ואת זה אני רוצה להגיד לכם אמיר והצוות שלו, שיש שינוי.

אורי מקלב: אנחנו רואים שינוי, אנחנו רואים אוזן קשבת, על אף שגם כיום יכול להיות מצב שעובדת בבנק דיסקונט – זה מקרה שאני הבנתי אותו בשאילתה לשר – שדחו אותה ודחו אותה.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: לא כתוב בתלוש המשכורת תחילת העבודה.

אורי מקלב: היא הלכה והביאה מהחשבות של בנק דיסקונט, שיש להם בבנק דיסקונט בתחילת העבודה פתק.

אורי מקלב: לא, זה לא טוב, תביאי סך הכל כולל.

אורי מקלב: היא הביאה עוד פתק ועוד פתק, שעובדת אחרת, שכנה שלה מבנק דיסקונט, שעובדת לידה, לא ביקשו ממנה, אבל מאחת, עובד מתנכל לה.

אורי מקלב: תחילת העבודה בתלוש המשכורת וכל הזמן רצו לזרוק אותה מהעבודה.

אורי מקלב: הבעל שלה טרטר את המערכת – מה אתם רוצים?

אורי מקלב: אמרו להם ככה אנחנו עובדים עם 5,000-6,000 העובדים של בנק דיסקונט, זאת צורת התלוש שלהם.

אורי מקלב: זה לא תלוש מיוחד.

אורי מקלב: בירוקרטיה לשמה.

אורי מקלב: התנכלות והתנכרות.

אורי מקלב: פשוט באמת גורמים לאנשים, לאלה שצריכים להירשם למשפחתון, עול כבד מעבר לאישה שצריכה לדאוג גם לעבודה וגם לגידול הילדים, יש לה עוד פרויקט לעמוד מול הרישום של המעונות והמשפחתונים.

אורי מקלב: מה קרה?

אורי מקלב: מה רוצים?

אורי מקלב: את מי רוצים לתפוס?

אורי מקלב: על מי רוצים להקשות?

אורי מקלב: אני באמת רוצה לחזק את הצוות היום שיודע לעשות את זה, אבל בצורה הרבה יותר נחרצת.

אורי מקלב: צריך לסגור את כל המוקד הזה, להעביר את זה לפקידים.

אורי מקלב: לא לקחת גורמי חוץ ומיקור חוץ, שרק מערימים קשיים.

אורי מקלב: אנשים אטומים, מרובעים.

אורי מקלב: תאמין לי שרובוטים היו עובדים יותר טוב.

אורי מקלב: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, תודה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אורי מקלב, אני יודעת שכל הנושא של המשפחתונים הוא נושא קרוב לליבך ואני עובדת על הנושא הזה כבר הרבה זמן והאגף יודע, כבר קיימנו פגישות עבודה בעניין המשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: גם עם האוצר היו לי פגישות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שבאמת נשתף פעולה וננסה להזיז גם את תנאי – אומרים לי שאסור לי להגיד תנאי העסקה, כי הן לא מועסקות, הן עצמאיות.

עאידה תומא סלימאן: אני בכל זאת אומרת תנאי העסקה של מנהלות המשפחתונים, או הגננות במשפחתונים וגם בנושא של התקציב.

עאידה תומא סלימאן: אני עכשיו תוקנתי.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי אופטימית, אמרתי 40 מיליון שקלים תוספת של המשפחתונים, התברר שזה 8 מיליון שקלים לשנתיים, או לשנה?

<אמיר מדינה: שנה למשך שנתיים.

עאידה תומא סלימאן: 8 ו-8, 2017 ו-2018.

עאידה תומא סלימאן: בשנת 2019 התוספת הזו קיימת?

אורי מקלב: לא קיימת.

עאידה תומא סלימאן: והתוספת הזו נכנסת?

עאידה תומא סלימאן: זה לא רק תקציב הקמה אלא גם כן הפעלה של המשפחתונים האלה וזה מתווסף לגוף התקציב של המשפחתונים, אני מבינה.

עאידה תומא סלימאן: שלא תגיעו בשנת 2019 ותגידו אין לנו תקציב להפעיל אותם.

<אמיר מדינה: התקציב הולך גם על השוטף וגם על הסבסוד.

עאידה תומא סלימאן: וזה נכנס לגוף התקציב שלכם בשנת 2019, אבל לא מקבלים תוספת תקציבית לפתוח עוד משפחתונים בשנת 2019.

<אמיר מדינה: נכון לרגע זה זה הסיכום.

עאידה תומא סלימאן: כלומר הדרישה הזו - - -

אורי מקלב: אני אדבר עם השר חיים כץ ועם חבר הכנסת גפני.

<חגי ראובן פורגס: 40 מיליון שקלים זה סכום שהיה לפני כמה שנים.

עאידה תומא סלימאן: אז זהו, כנראה אני זכרתי מהשנים הקודמות.

אורי מקלב: אבל אני דיברתי על 8 מיליון שקלים ואמרתי לך.

אורי מקלב: אני אומר לך, גם 15 מיליון שקלים זה עדיין לא סכום שלא משנה, זה נותן מענה.

אורי מקלב: זה בכל מקרה השקעה.

אורי מקלב: אני גם מוכן ל - - - על זה - - -

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ג'מעה ואחר כך נרצה לשאול בעניין תרגום האפליקציה.

ג'מעה אזברגה: אני אמשיך מהמקום בו סיים חבר הכנסת מקלב לגבי הנושא של המשפחתונים.

ג'מעה אזברגה: זה באמת נושא כאוב.

ג'מעה אזברגה: גם הנושא של הרישום, גם הנושא של תנאי העסקה, מה שנקרא אסור, לא אסור, לא משנה.

אורי מקלב: אתה יכול להגיד.

אורי מקלב: מה זה?

ג'מעה אזברגה: היום מפעילת משפחתון או מנהלת משפחתון שאמורה לצאת לחופשה, אפילו חופשת מחלה, או חס וחלילה אבל או משהו שקורה מקרה ולכל אחד מאיתנו יכול לקרות מקרה, היא לא יכולה להפעיל מישהי במקומה, כי גם בזה יש בעיה חוקית מבחינת העסקה.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שצריך אולי פעם אחת לעשות את הדבר הזה יותר ממוסד.

ג'מעה אזברגה: כי עד עכשיו היא לא עצמאית ולא שכירה, כמו שאמרת והיא צריכה לשלם מס הכנסה וביטוח לאומי.

ג'מעה אזברגה: היא צריכה לדאוג - - -

עאידה תומא סלימאן: וכל התנאים הסוציאליים שלה.

ג'מעה אזברגה: וכל התנאים הסוציאליים.

ג'מעה אזברגה: אני מדבר על משפחתונים, ובנגב יש לנו בעיה, צרה צרורה בעניין הזה.

ג'מעה אזברגה: הנושא השני זה הנושא של בינוי מעונות יום.

ג'מעה אזברגה: במעונות היום לפעמים אתה בונה מעון, נגיד מועצה שמקבלת תקציב, בונים את המעון, אבל הוא לא יכול לאייש אותו, כי לשלם – זאת אומרת אישה שמשתכרת נגיד 3,000 שקלים - - -

עאידה תומא סלימאן: בדיוק דיברנו על זה, כן.

ג'מעה אזברגה: כן, היא לא יכולה לשלם 800 שקלים כל חודש על הילד שלה, כשהיא משתכרת 3,000 שקלים.

ג'מעה אזברגה: כי הרוב המכריע - - -

עאידה תומא סלימאן: אז זה מצב טוב אם היא משתכרת 3,000 שקלים.

ג'מעה אזברגה: אני אומר, הרוב המכריע בסך הכל עובדות על משכורות נמוכות ואנחנו מדברים על שינוי דרסטי בחברה גדולה, שהיא אמורה לעבור צורת חיים ממש דרסטית והתהליך הזה ממש - - -

אורי מקלב: צריך לעזור להן.

ג'מעה אזברגה: כן, ממש קשה לשלם את זה.

ג'מעה אזברגה: אחת הבעיות של המשפחתונים, לפחות איפה שאני גר, יש לך לפעמים משפחתון שהוא רחוק 3 קילומטרים ממקום המגורים שלך ואתה לא יכול להביא את הילד.

עאידה תומא סלימאן: ואין תחבורה ציבורית.

ג'מעה אזברגה: אין תחבורה ציבורית, אין כלום.

ג'מעה אזברגה: האמא שהולכת לעבודה צריכה לקחת את הילד לפעמים בשעה שבע בבוקר וזה גם כן לא הגיוני לנסוע 3 קילומטרים.

ג'מעה אזברגה: לפעמים אתה נתקע בבעיות שאתה צריך לשנות יותר קרוב למקום המגורים ואתה נתקל בבעיה עם הנושא הזה.

ג'מעה אזברגה: יש עוד בעיה של התשלום.

ג'מעה אזברגה: את יודעת הרישום.

ג'מעה אזברגה: יש כאלה שרשומים רווחה ויש כאלה שהם - - -

עאידה תומא סלימאן: עבודה.

ג'מעה אזברגה: עבודה, וזה גם סיפור שאולי צריך לסדר אותו פעם אחת.

ג'מעה אזברגה: את כמעט משתעבדת, משלמת כמעט פי שלושה מהרווחה.

ג'מעה אזברגה: אז בקיצור זה נושא שצריך לסדר אותו לדעתי והוא שווה דיון נפרד, עאידה, נושא הסדרת עניין המשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: כן, המשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו דיון.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו במגעים.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד דבר אחד בעניין ימי מחלה וחופשות, גם לאחר מאבק - - -

ג'מעה אזברגה: ומחליפה.

עאידה תומא סלימאן: הרי הבעיה עם זה, זה שהן צריכות להביא מחליפה ולשלם לה, אבל הצלחנו להרחיב שזה יהיה מה שנקרא חופשה ממושכת ואת ימי האבל.

עאידה תומא סלימאן: לאחר מאבק של המנהלות עצמן ואני הצטרפתי וקיימנו פגישת עבודה, הצלחנו בזמנו לשנות את הנוהל וזה היה נשמע הישג אדיר שהתחלתם פיילוט.

עאידה תומא סלימאן: הפיילוט הזה – כתוב את זה בנוהל שלכם – שהוא אמור להסתיים בסוף שנה זו ולעבור הערכה כדי להחליט על המשכו.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ואני חושבת שזה חשוב מאד, שהפיילוט הזה – תגידו לי איך הוא עלול להיות מוערך ואני מבקשת שאכן ייכנס לנהלים ויפסיק להיות פיילוט.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה עניין פעוט, שהוא מינימום שבמינימום.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו החלטנו בנושא המשפחתונים כן גם לעבוד ואני דיברתי עם חבר הכנסת גפני, יש הצעת חוק שאני והוא ודב חתומים עליה, לשנות את הסטאטוס באופן עקרוני של מנהלות, להתחיל לקדם אותה, אבל עד אז אנחנו רוצים לשפר את המצב.

עאידה תומא סלימאן: בעניין הנוהל, ארצה גם כן לשמוע אחר כך.

אורי מקלב: סליחה, אני חייב לצאת.

עאידה תומא סלימאן: רביזיה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אז תפילו את זה.

ג'מעה אזברגה: אני רוצה להפיל את זה, אבל אני לא יודע עד כמה זה - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אני חושבת שאפשר לשבת ולדון בנושאים האלה עד הבוקר, כי זה נושאים באמת שלכולנו אכפת מהם ואני חושבת שהם ישנו את התמונה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני רוצה לסכם ולהגיד.

עאידה תומא סלימאן: אה, בעניין תרגום האפליקציה אני קיבלתי תשובנה מאד מעניינת מהשר, לאחר השאילתה ששלחתי בעניין תרגום האפליקציה להירשם, שתרגום הכותרת זה לא מספיק – כאילו אני דרשתי את תרגום הכותרת.

עאידה תומא סלימאן: אני דרשתי תרגום לאפליקציה לערבית, שהיא עדיין שפה רשמית במדינה הזו.

עאידה תומא סלימאן: נאמר לי שזה עולה המון כסף ושעדיף לשפר את העבודה של האגף, במקום להשקיע באפליקציה, בתרגומה לערבית.

<אמיר מדינה: את מדברת על האפליקציה של רישום למעון?

עאידה תומא סלימאן: כן.

<אמיר מדינה: אז אני אגיד לך, קודם כל האתר שלנו עבר מתיחת פנים בחודש האחרון, בחודשיים האחרונים, מאתר שהוא עמוס במידע לאתר שהוא יותר אינפורמטיבי, נקרא לזה ככה.

<אמיר מדינה: הוא מכוון לשני קהלי יעד.

<אמיר מדינה: מצד אחד זה ההורים ובצד השני זה ארגוני המפעילים.

<אמיר מדינה: אנחנו נסיים את התהליך של סידור האתר, כי האתר הזה היה באמת מאד מאד עמוס במידע.

<אמיר מדינה: נסיים את התהליך ואנחנו נקיים הליך של תרגום שלו.

<אמיר מדינה: אני לא יודע לנקוב עכשיו אם זה ייקח עוד חודש או חודשיים, כי אני רק עכשיו, ממש לאחרונה סיימתי את מתיחת הפנים לאתר ההורים.

<אמיר מדינה: נסיים את התהליך הזה אני מניח בפרק זמן של חודש וחצי ואנחנו נעבוד על התרגום.

<אמיר מדינה: רק קחו בחשבון דבר אחד, שתרגום זה גם כן, זה משהו שלוקח המון המון זמן.

<אמיר מדינה: התהליך הוא תהליך ארוך והמענה שניתן להורים בשפת האם נמצא במוקד.

<אמיר מדינה: זאת אומרת כל שאלה אפשר לקבל על זה מענה במוקד.

עאידה תומא סלימאן: אתה יודע טוב מאד שלהיכנס לאפליקציה, להירשם תוך דקות, זה לא אותו דבר כמו כל המענים הטלפונים שנותנים לך לחכות איזה חצי שעה או שעה, עד שאתה מקבל נציג ציבור.

<אמיר מדינה: אני ציינתי את טווח הזמן המיידי עד שנסיים להתאים את האתר.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שתוך חודש וחצי, כלומר - - -

<אמיר מדינה: אנחנו שמנו לעצמנו יעד של סוף אפריל לסיים את מתיחת הפנים לאתר.

עאידה תומא סלימאן: אז אני רוצה להבין.

<אמיר מדינה: אחרי זה ייקח לי פרק זמן, אני מניח, של כמה חודשים – חודש, חודשיים - לעדכן את האתר לשפה הערבית.

<אמיר מדינה: זה יקרה.

<אמיר מדינה: התהליך הזה זה תהליך גם בהנחיה של השר וגם של המנכ"ל ועם הנחיה ברורה שאנחנו - - -

עאידה תומא סלימאן: אז למה אני מקבלת את התשובות האלה?

<אמיר מדינה: שאנחנו על זה, חדש.

<אמיר מדינה: ייקח לי זמן.

עאידה תומא סלימאן: אז להתעלם מהתשובה שאומרת לי שהגורמים המקצועיים חושבים שהתשומות הרבות שהושקעו - - -

<אמיר מדינה: לא, המענה ניתן כנראה כי דיברתם על אפליקציה, אז המענה ניתן על האפליקציה.

<אמיר מדינה: האפליקציה היא איזה פלטפורמה חיצונית קטנה, שעובדים עליה והיא ניתנת לתרגום יחסית בצורה מהירה.

<אמיר מדינה: יש הנחיה של המנכ"ל לעבור, לסיים עם המיפוי של האתר, הסרה של כל מיני תכנים לא רלבנטיים, מתיחת פנים שלו.

<אמיר מדינה: נסיים את מתיחת הפנים של האתר באופן גורף, גם להורים וגם למפעילים ונעבור לשלב שאנחנו גם מתרגמים אותו.

עאידה תומא סלימאן: את האתר.

<אמיר מדינה: כן.

עאידה תומא סלימאן: ומה עם האפליקציה?

<אמיר מדינה: האפליקציה, נכון לרגע זה היא כנראה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לתומי חשבתי שאתה עונה לי על האפליקציה, כי שאלתי על האפליקציה.

<אמיר מדינה: האפליקציה כנראה תעבור שינוי, כי גם אותה אני רוצה לשנות.

עאידה תומא סלימאן: תשמע, אני קיבלתי תשובה שכדי לתרגם את האפליקציה, צריך לתרגם את כל הטפסים שנמצאים באתר.

<אמיר מדינה: נכון.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו משנים.

עאידה תומא סלימאן: מאחר שאני מבינה שאתם הולכים לתרגם את האתר - - -

<אמיר מדינה: נכון.

עאידה תומא סלימאן: כלומר לתרגם את כל הטפסים גם כן שנמצאים, הוסר החסם בפני תרגום האפליקציה.

עאידה תומא סלימאן: כי אם אתם מתרגמים את ה - - -

<אמיר מדינה: אני חוזר - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, לא, לא, לא, אני הבנתי.

עאידה תומא סלימאן: אתה אמרת שאתם הולכים לתרגם.

<אמיר מדינה: נכון.

עאידה תומא סלימאן: לא בעוד חודש, בעוד ארבעה חודשים, אני לא יודעת, אתם מתרגמים את כל המידע שיהיה באתר של האגף שלכם.

עאידה תומא סלימאן: כלומר הקושי - - -

<אמיר מדינה: אנחנו נשב עם צוות שיאמר לנו מה רלבנטי לתרגם ומה לא.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, בסדר.

עאידה תומא סלימאן: כלומר הקושי שהיה קיים בתרגום הטפסים, יוסר.

עאידה תומא סלימאן: אז נשאר לתרגם את הכותרת.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת לתרגם את הכותרת ולעשות לה לינק לטפסים המתורגמים.

<אמיר מדינה: טוב.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי?

<אמיר מדינה: טוב.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשלח גם את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם על ההשתתפות.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאנחנו לפעמים מקשים בשאלות, אבל חלק זה זה בגלל שאנחנו לא קיבלנו את החומר לפני.

עאידה תומא סלימאן: אני עד עכשיו לא יודעת מה אושר מתחילת השנה, כי בעצם לא קיבלתי את הסקירה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לקבל לידיים שלי מה אושר מתחילת השנה עד עכשיו ולאחר מכן, כשיאושר החלק השני, שהוא מתייחס ל-56 מיליון שקלים – אני ארצה לקבל עדכון גם על זה, שזה כולל גם את הדחיות, למה נדחו - אם הם עמדו בדרישות ונדחו בגלל המחסור בתקציב, או בכלל הם לא עברו את התקן.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד שמחה לשמוע שמסלול התכנון יוחזר ואני מברכת על כך, כי אני חושבת שזה צעד מאד חשוב והוא יוביל להתקדמות מבחינת הבנייה, במיוחד ברשויות שיש להן קושי בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני שוב מדגישה ואני אפנה לשר לשקול מחדש את עניין המנהלת.

עאידה תומא סלימאן: במתכונת זה לא חייב להיות מנהלת שמונה אני לא יודעת כמה תקנים.

עאידה תומא סלימאן: זה עלול להית מישהו שירכז את הפעילות, בנוסף לוועדת היגוי.

עאידה תומא סלימאן: לשבת ולחשוב באמת איך מתגברים על הנושא הזה של ללוות את הרשויות המקומיות.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה, כפי שאמרתי, ומברכת על זה שאתם מנסים לייעל את העבודה של האגף, שדווקא היו בעבר תלונות על התמונה הזו, אבל חשוב מאד גם כן לחשוב על עניין המנהלת.

עאידה תומא סלימאן: לא מקובל עלי שמסירים החלטה קודמת ככה בצורה שבעיני לא ענתה על הצורך שממנו באה ההחלטה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם מסיבים את תשומת ליבם גם של השלטון המקומי וגם של אגף המעונות, שברשויות המקומיות, בהרבה מהרשויות המקומיות, במיוחד הרשויות המקומיות הערביות, אין פונקציה ברורה של מישהו שאחראי על כל הנושא של פיתוח השירות למעונות היום או שירות לחינוך לגיל הרך, כי זה נופל בין הכיסאות.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מחלקת החינוך וזה מחלקת הרווחה ומחלקת הרווחה לא יודעים מה הצרכים והם לא יכולים לתכנן אסטרטגיות עם ראייה עתידית של מה בדיוק הצרכים של זה.

עאידה תומא סלימאן: אם תהיה דרישה עתידית לפונקציה כזו בתוך המועצות המקומיות, אני חושבת שזה יעזור לפיתוח הענף הזה.

<רות דיין מדר: מה, מנהל מחלקה לגיל הרך?

<רות דיין מדר: לזה את מתכוונת?

עאידה תומא סלימאן: בואו נתחיל לא עם מנהל מחלקה, נתחיל עם תקן.

עאידה תומא סלימאן: חצי תקן.

עאידה תומא סלימאן: יש רשויות מקומיות שאפילו רבע תקן במקרה שלהן, בגלל שהן קטנות זה עשוי לעזור להן.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת גם שכל הדרישות שהעליתי בעניין הנוהל, המשפחתונים באופן כללי, אני מאד שמחה, זה מזכיר לי.

עאידה תומא סלימאן: בינוי מעונות זה דבר מאד חשוב ואני שמחה שיש החלטה ואתם מקדמים אותה, למרות שהחוסר הוא כל כך גדול, שלפעמים כל מה שייעשה ייראה פחות ממה שצריך, אבל אי אפשר לחכות עד שנגיע למצב האידיאלי.

עאידה תומא סלימאן: יש בינתיים ילדים, פעוטות, שמחכים שיהיו במסגרת.

עאידה תומא סלימאן: יש נשים שרוצות לצאת לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: לגבי ה-8 מיליון שקלים - מאד מדאיג אותי שבשנת 2019 אין תוספת תקציבית למשפחתונים, ואני אפנה ואבקש שתהיה, או נפעל בכל זאת, אפילו אם יהיו בחירות.

עאידה תומא סלימאן: בעוד ארבעה, חמישה חודשים אנחנו נחזור לפעול ואז צריך להמשיך את המאבק הזה, שיהיה תקציב.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חושבת שאתם, כאגף, כדאי מאד שתדרשו שהתוספת התקציבית לעוד משפחתונים תמשיך לפעול, כי אי אפשר לבקש מאנשים תחכו, אל תקבלו לחם, כי בעוד שנה תקבלו ביסקוויטים.

עאידה תומא סלימאן: בכל זאת, אנשים רוצים את הצורך המיידי.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לפתור את הבעיה הזו דרך המשפחתונים ואחר כך נראה מה יהיה בעניין אישור המעונות ובינוי המעונות, כי גם אלה שמקבלים, אנחנו ראינו, קיבלו בשנת 2012, עדיין הבניין לא מאוכלס.

עאידה תומא סלימאן: אז זה לא פותר את הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים כמה ילדים גדלו בכפר בלי כלום.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהעניין של האפליקציה גם כן אומר דרשני ואני אמשיך לפנות בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: היו שני דברים שאני ברכתי עליהם בהתחלה ואולי כדאי להזכיר.

עאידה תומא סלימאן: זה עניין התכנון ועניין שינוי מדיניות כל הקודם זוכה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה נושא שהעלינו פעם אחרי פעם ואני שמחה שהמשרד קיבל את ההחלטה באופן התחלתי.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח כאשר יהיו לכם גם הקריטריונים של התכנון, אבל גם כן את הראייה של איך תבצעו את העניין של מדיניות אחרת.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי קושרת בין זה שזה נמצא דווקא במשרד שלכם, את היעדים של עידוד תעסוקה, איפה שיש בעיה די רצינית, לעשות סקר כללי מה קיים, מה לא קיים, איפה רוצים לעודד באופן מיוחד ואז להיות יותר פרו אקטיביים כמו שאמרתם, מאשר לחכות לכל הקודם זוכה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לציין שאני רואה שינוי מגמתי.

עאידה תומא סלימאן: איטי לטעמי, אבל קורה.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לראות את הדברים מתקדמים יותר מהר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדאג לפגישת עבודה גם בעניין מעונות יום במוסדות להשכלה גבוהה.

עאידה תומא סלימאן: בעניין ירושלים המזרחית – אני חושבת ואני שוב חוזרת על זה – אני אמרתי את זה בפגישה הקודמת.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים יש אנשים שנמצאים.

עאידה תומא סלימאן: על המצב המדיני של ירושלים יכולים להתווכח מפה עד אין סוף, אבל אפילו לאזור שהוא תחת כיבוש לפי ההגדרה, מגיע לתושבים את מלוא השירות המגיע להם כבני אדם וכתושבי המקום.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שעיריית ירושלים גם תבדוק את המדיניות שלה בעניין הזה, כמו בהרבה שירותים אחרים שקשורים לירושלים המזרחית.

עאידה תומא סלימאן: אני אפנה שוב גם לראש העיר על ההחלטה הזאת של הקמת המשפחתונים רק בצד אחד.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהצורך הוא אפילו יותר גדול מה-14 משפחתונים, אבל אם כבר אושרו 14 משפחתונים, היה מן הראוי לקחת בחשבון שקיים צורך גם כן בירושלים המזרחית.

עאידה תומא סלימאן: בעניין הגשת הבקשות, גם כן אני אתייחס לעובדה שקיים חסר כל כך גדול, אבל לא נענה.

עאידה תומא סלימאן: בנושא של זמר, אני מציעה שנדבר עכשיו קצת אחרי סיום הפגישה.

<ח'יירי ג'אנם: אני מאד אשמח, כי אני רוצה לחזור הביתה עם משהו לפחות.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שאצליח לתת לך עם מה לחזור הביתה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולכם, הישיבה נעולה.