ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 970, 2018-02-25 12:45

מיקי רוזנטל: שלום לכם.

מיקי רוזנטל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת גפני, יושב ראש ועדת הכספים, מיד יגיע.

מיקי רוזנטל: הוא נאלץ לצאת להלוויה והוא בדרכו לכאן.

מיקי רוזנטל: אנחנו נתחיל את הדיון כדי לא לעכב את הנוכחים.

מיקי רוזנטל: האוצר, תציגו לנו את כוונת האוצר, מה אנחנו רוצים להשיג בחוק הזה וכולי.

<דור בלוך: משרד האוצר.

<דור בלוך: עמדת הממשלה היא שעודפים צבורים כתוצאה מהפעילות המסחרית של הרשות, נכון שיחזרו לציבור באמצעות תקציב המדינה.

<דור בלוך: בהתאם לאמור הממשלה מבקשת להחליט על העברת 1.2 מיליארד שקלים בשנת 2019.

<דור בלוך: זאת הפעם השלישית שאנחנו מגיעים לוועדה על מנת לתקן את החוק בנושא הזה ולאור זאת במטרה לייצב מנגנון יציב עבור הרשות, כדי שהיא תוכל לבצע את הפעולות החשובות שלה בצורה יציבה וברורה, מוצע לקבוע כי בעתיד 50 אחוזים מהעודפים שיצטברו ברשות מדי שנה, יועברו למדינה כתמלוג, כמובן בהנחה שהסכום הזה לא יעלה על ההכנסות המסחריות.

<דור בלוך: בהמשך למטרה זו ומאותה מטרה של יצירת ודאות ויציבות לרשות בהתנהלותה הפיננסית, מוצע לקבוע כי המצב הקיים היום, לפיו הרשות לא משלמת ארנונה בהיותה שטח גלילי, ישומר וייקבע כך בחוק.

<דור בלוך: לבסוף, על מנת לאפשר את העברת התמלוג כאמור, מוצע לקבוע כי השרים ימנו לרשות רואה חשבון מבקר ויינתנו לו כל הסמכויות לדרוש כל מידע שרלוונטי על מנת לעמוד על מצבה הפיננסי של הרשות.

<דור בלוך: זאת הצעת הממשלה.

מיקי רוזנטל: היו כל מיני תהליכים בו זמנית.

מיקי רוזנטל: הייתה ועדה במשרד הפנים, למיטב זיכרוני, והייתה גם פנייה לבית המשפט.

מיקי רוזנטל: האם הדברים נעשו בהסכמה?

מיקי רוזנטל: מה אתה יכול לדווח לנו על זה?

<דור בלוך: הנושא הזה אושר בממשלה והוא בהסכמה עם משרד הפנים וכלל הגורמים בממשלה כמו כל הצעה אחרת שמובאת במסגרת התקציב.

מיקי רוזנטל: תודה לך.

מיקי רוזנטל: רשות שדות התעופה, אתם רוצים להגיב על כך שלוקחים לכם את הכסף?

מיקי רוזנטל: או שאתם מאושרים מזה?

<יעקב גנות: אדוני, אנחנו חברה ממשלתית.

<יעקב גנות: אני רוצה להציג את העובדות כפי שהן.

<יעקב גנות: בקופת רשות שדות התעופה כ-2,6 מיליארד שקלים, מזה 1,2 מיליארד שקלים – למעל הדיוק, מיליארד ו-190 מיליון שקלים – שייכים למשרד האוצר ובשנה הזאת, ביוני, במחצית השנייה של השנה, זו היתרה.

<יעקב גנות: היתרה, זה הכסף שאנחנו מדברים עליו, 1,2 מיליארד שקלים.

<יעקב גנות: נכון להיום אנחנו נבצע מה שמשרד האוצר ומשרד התחבורה החליטו.

<יעקב גנות: אנחנו נבצע אבל אנחנו נמצאים כיום במצב שיש לנו תכניות פיתוח בעלות של 4,6 מיליארד שקלים.

<יעקב גנות: תקציבים לתכנית פיתוח שאושרה כדי לתת מענה לגידול הלא צפוי של 17 אחוזים בשלוש השנים האחרונות.

<יעקב גנות: כמעט 40 אחוזים בשלוש שנים.

<יעקב גנות: כדי לעמוד בכל תכניות הפיתוח שהן תכניות הכרחיות, כי אחרת נצטרך להגביל.

<יעקב גנות: במה שסוכם, אנחנו נעמוד ובזה למעשה אני מבקש לעבור לשנים הבאות.

<יעקב גנות: זה מה שאנחנו מסוגלים.

<יעקב גנות: זאת אומרת, הגענו היום למצב שבקופה יש כיום סכום מסוים מינימלי לניהול הרשות.

<יעקב גנות: לא יכולים להוסיף.

<יעקב גנות: לראיה משרד האוצר קיבל את עמדתנו ולאור עמדתנו הנחושה שאנחנו לא מסוגלים לעמוד בתכניות הפיתוח שהן תכניות הכרחיות להמשך גידול או לפחות לשמירת המצב הזה, הוריד מעל הפרק את כל נושא הארנונה ונאמר לנו שהנושא הזה יועבר לטיפולנו, לטיפול משרד האוצר.

<יעקב גנות: עד כאן.

מיקי לוי: אדוני המנכ"ל, לגבי תכניות הפיתוח.

מיקי לוי: אני מבקש פירוט יתר, וזה מה שמטריד אותי.

מיקי לוי: זה נחמד להגיד שיש לנו תכניות פיתוח של 4,5 מיליארד שקלים או 4 נקודה משהו, איני זוכר מה אמרת, אבל לכמה שנים?

מיקי לוי: איזה כסף?

מיקי לוי: מה אתה אמור לפתח ומה יקרה אם לא תקבל את הכסף כי אתה מעביר אותו עכשיו לאוצר?

<יעקב גנות: אני עונה.

<יעקב גנות: לא.

<יעקב גנות: זה לא הכסף הזה.

<יעקב גנות: שאלת אותי ואני אענה לך בצורה הכי ברורה.

<יעקב גנות: בשלושה תחומים – בטיחות, ביטחון וקיבולת – יש איסור של משרדי הממשלה לעשות שינוי.

<יעקב גנות: למה?

<יעקב גנות: אלה נושאים שבליבת העשייה ואנחנו לא יכולים, לא השאירו לנו, ובצדק, את האפשרות לעשות שינוי, להקפיא או להזיז.

<יעקב גנות: כמה שנים?

<יעקב גנות: כארבע עד חמש שנים, אני לא זוכר במדויק.

<יעקב גנות: עלויות פרויקטי הפיתוח, החיים היום יומיים, זאת אומרת, משכורות ותכניות התפעול היום יומיות, הן בדיוק ההכנסות שלנו בהנחה שהתנועה תישאר כפי שהיא היום או קצת פחות.

מיקי רוזנטל: גם לי יש שאלה, ברשותך.

מיקי רוזנטל: מגיעים למדינת ישראל כשלושה מיליון תיירים ואנחנו מצפים ומקווים שיגיעו הרבה יותר.

מיקי רוזנטל: גם תנועת הישראלים בגלל הוזלת מחירי הטיסות הולכת וגוברת כל הזמן.

מיקי רוזנטל: אני באמת לא מבין את הסיפא ואת הרישא.

מיקי רוזנטל: ברישא אתה אומר שזה בהסכמה של הממשלה ובסיפא אתה אומר שיש לכם תכניות פיתוח.

מיקי רוזנטל: האם תכניות הפיתוח הללו עונות על הגידול בתיירות?

מיקי רוזנטל: על הגידול בנסיעות הישראלים?

מיקי רוזנטל: יש בכל סוגיה שלמה של הקמת שדה תעופה נוסף או שזה לא בתקציב.

מיקי רוזנטל: שדה התעופה הנוסף שיקום, לא חשוב היכן הוא יקום, הוא בכלל לא בתקציב.

<יעקב גנות: אני עונה לך מהסוף להתחלה.

<יעקב גנות: שדה התעופה החדש שאמור לקום לא קשור לרשות שדות התעופה בשלב זה.

<יעקב גנות: שנית, תכניות הפיתוח שלנו, של 4,6 מיליארד שקלים, אלה תכניות הפיתוח שנבנו על הנחה שהגידול יהיה 4,5 עד 5 אחוזים.

<יעקב גנות: אנחנו היום מכינים תכנית.

<יעקב גנות: כלומר, יש תכנית של מגרשי חניה ב-1,2 מיליארד שקלים, יב"ר – יחידת בקרה מרכזית – לאור העובדה שרשות שדות התעופה, יחידות הבקרה של הרשות, אינן יכולות לתת מענה משתי הבקרות החיצוניות שאנחנו יושבים יחד עם חיל האוויר, בקרה מרכזית בנתב"ג, ואנחנו חייבים , וזה ייקח לפחות ארבע שנים.

<יעקב גנות: השלב הזה של מגרשי החניה, של יב"ר, של 300 מיליון שקלים להפוך את המבנה הקרקעי שאנחנו מתוקצבים לתוספת קיבולת ולהפוך אותו לעצמאי מול טרמינל 3, והעברת טיסות פנים ארציות למיקום החדש – כל הדברים האלה לא מתוקצבים.

<יעקב גנות: זה אנחנו עושים במסגרת שלב א' של שלב ב'.

<יעקב גנות: זה לא מתוקצב ואת זה אנחנו עושים בימים אלה.

<יעקב גנות: מבחינת תקציבים, מה שסוכם עם משרד האוצר ומשרד התחבורה, אנחנו עומדים בזה.

מיקי רוזנטל: יש לי עוד שאלה אחת.

מיקי רוזנטל: אתם משלמים ארנונה בכל המתקנים להוציא נתב"ג.

מיקי רוזנטל: זה נכון או לא נכון?

<יעקב גנות: לא.

מיקי רוזנטל: בשדה דב שאתם מפעילים, אתם משלמים ארנונה?

<יעקב גנות: אנחנו משלמים סך הכול 25 מיליון שקלים לרשויות הביטחון על הזכות של השימוש, ראשית, בשתי הבקרות, כולל ישיבה שם, כולל השימוש שלנו – שירותים, לא שימוש – של הבקרה העצמאית בשדה דב.

<קריאה: ארנונה לעיריית הרצליה אתם משלמים או לא משלמים?

<יעקב גנות: כן.

<יעקב גנות: (היו"ר משה גפני)

משה גפני: אני מבקש לא לנהל דיאלוג.

מיקי רוזנטל: השאלה הייתה האם אתם משלמים ארנונה במקומות אחרים, כן או לא.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שלו, אז גם טוב.

מיקי רוזנטל: באילת?

<יעקב גנות: באילת עוד לא.

מיקי רוזנטל: אתם לא משלמים ארנונה?

<יעקב גנות: משלמים היום.

מיקי רוזנטל: אני שואל האם אתם משלמים ארנונה במתקנים אחרים של הרשות.

<יעקב גנות: כן.

מיקי רוזנטל: התשובה היא כן.

<יעקב גנות: כן.

<יעקב גנות: יתר המתקנים שלנו הם לא שטחים גליליים מאז תקופת הבריטים.

<יעקב גנות: אבל, רגע, רק שנייה.

מיקי לוי: אני חייב להגיד שהוא היה המפקד שלי ואני מפחד ממנו.

<יעקב גנות: הוא רצה להדגיש שאני מבוגר ממנו.

<יעקב גנות: אדוני, אנחנו ביתר המקומות מקבלים ניקיון, תאורה, כל יתר השירותים.

<יעקב גנות: כאן, בנתב"ג, אף אחד לא מעלה על דעתו להיכנס או לעשות או לתת שירות.

משה גפני: תכף נשאל אותם אם הם מוכנים, כן או לא.

<יעקב גנות: הם יכולים להיות מוכנים.

<יעקב גנות: אנחנו לא מוכנים.

משה גפני: נצטרך לעשות סדר.

מיקי לוי: אני חייב אדוני לפתוח במחמאות וזה לא דבר שאני עושה כל יום.

מיקי לוי: אתה מכיר אותי.

מיקי לוי: מר גנות, אני חייב לפתוח במחמאות וזה לא קורה כל יום.

מיקי לוי: אחרי שניהלתי שנה שלמה מאבק עם מר גנות וטענתי שהנוסעים בנתב"ג הם נוסעים שבויים, אתה לא יכול לקחת מהנוסעים האלה 23 שקלים עבור קפה ו-18 שקלים עבור עוגייה ו-14 שקלים עבור מים.

מיקי לוי: אחרי שהם החליפו את הזכיין, רשות שדות התעופה עמדה בהבטחה שלה ויש חמישה מוצרים מוזלים לטובת אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: היום בנתב"ג לא משלמים מחירים מופקעים ועל כך תודה רבה.

מיקי לוי: הנה, מגיעה לכם גם מחמאה.

<יעקב גנות: עכשיו נראה מה תאמר.

מיקי לוי: אבל.

מיקי לוי: העברה של כסף לאוצר, אני בעד.

מיקי לוי: לפני חמש שנים אני הייתי הראשון שאמר שאנחנו בגירעון של 39 מיליארד שקלים, רשות שדות התעופה, בואו ניקח ממנה כסף.

מיקי לוי: אני הייתי הראשון שאמר את המשפט הזה.

מיקי לוי: ראש אגף התקציבים קפץ על זה כמוצא שלל רב.

מיקי לוי: אבל מה שהביא האוצר היום, דעתי לא נוחה וזה בלשון המעטה.

מיקי לוי: אני קודם כל מצהיר שלא נפגשתי עם אף ראש רשות ולא שוחחתי.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: זה לא חוקי?

מיקי רוזנטל: מותר להיפגש עם כולם.

מיקי לוי: נכון, אבל גיבשתי דעה עצמאית.

מיקי לוי: הפטור מארנונה, חברים, עד קץ הדורות – דעתי לא נוחה מכך בלשון המעטה.

מיקי לוי: מר גנות, זה נחמד שהם לא נותנים לך שירותים אבל כאשר מגיעים אליכם לשדה התעופה, עוברים דרכם, שוחקים אותם, זורקים את הלכלוך מהחלון של הרכב אצלם, משתמשים בפנסי הרחוב שלהם, המטוסים מזהמים את האזור וגורמים לצמחייה למות והם צריכים להשקות אותה.

מיקי לוי: מה זה לא נותנים שירותים?

מיקי לוי: אני לא בא בטענות אלייך אלא בא בטענות לאוצר.

מיקי לוי: זה שיש להם נזקים סביבתיים רציניים, עזבו, אני כבר לא מדבר על הרעש שהתושבים חווים ועל הזיהום שהתושבים חווים.

מיקי לוי: לכן אני חושב שהולכים לדפוק – אין לי מילה אחרת, אני מתנצל – את הרשויות המקומיות.

משה גפני: תסכם.

מיקי לוי: אני מסכם.

מיקי לוי: מי קבע, למה 100 מיליון שקלים לתת לרשויות ולא 300 מיליון שקלים?

מיקי לוי: מי יחלק את הכסף?

מיקי לוי: הנה, אני אומר לכם שאני לא מאמין לשר הפנים.

מיקי לוי: סליחה, לא בגלל שהוא אריה דרעי, אלא גם מחר, אם יהיה מישהו ממפלגת יש עתיד.

מיקי לוי: 100 מיליון שקלים שמעבירים לשר הפנים כדי שיבצע חלוקה.

<קריאה: זה לא בחקיקה.

מיקי לוי: זה לא בחוק.

מיקי לוי: לא רק שזה לא בחקיקה כי אפשר לשים בחקיקה סעיף כזה, אז מחרתיים הוא עלול להשתנות.

מיקי לוי: אם אתם מביאים הצעה כמו שצריך, בואו נכניס לחקיקה.

מיקי לוי: אתם תקבעו על פי מפתח שמגיע לרשויות המוניציפאליות מה מגיע להן מתוך התקציב ואז דעתי תהיה נוחה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עמר בר-לב.

עמר בר-לב: תודה רבה אדוני היושב ראש.

עמר בר-לב: גם אני בעד זה שכסף לא סתם ישב ולא ייעשה אתו כלום, בוודאי שלא ישב סתם ברשות שדות התעופה ובוודאי שלא ישב סתם באוצר.

עמר בר-לב: זה ידוע שגם חברות כלכליות, ברגע שמצטברים להן מזומנים גדולים, יש להן בעיה.

עמר בר-לב: אני שואל את מר גנות.

עמר בר-לב: אמרת שיש לכם תכנית ויש דברים שהם בתכנית של 4 ומשהו מיליארד שקלים ויש דברים נוספים.

עמר בר-לב: אם כך, איך זה שהצטברו לכם 2.6 מיליארד שקלים?

עמר בר-לב: זה לא טוב.

עמר בר-לב: זה אומר שהכסף שנמצא, לא משתמשים בו.

עמר בר-לב: הוא לא משועבד ולא משתמשים בו.

עמר בר-לב: מהצד השני, לקבוע שבאופן קבוע, נדמה לי 50 אחוזים מהרווח השנתי, יעבור – גם זאת בעיה כי יתכן שישנן שנים שלאור זה שאין התכנית פיתוח אפשר להעביר 75 אחוזים ולעומת זאת יש שנים שיש תכנית פיתוח, נתב"ג 2050, וצריך הרבה פחות מזה להעביר.

עמר בר-לב: לסיכום, מה שמאוד מטריד אותי זה שהצטברו כספים.

עמר בר-לב: , זה אומר שלא השתמשתם בהם.

עמר בר-לב: ושנית, ההחלטה השרירותית יעבירו מעכשיו 50 אחוזים מהרווחים ויכול להיות שבשנים מסוימות זה יתאים ובשנים אחרות זה לא יתאים.

מיקי רוזנטל: אני אהיה מאוד קצר.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד את הדברים הבאים.

מיקי רוזנטל: הדיון הוא לא על הרשות עכשיו אלא לטעמי הדיון היחידי המשמעותי – והממשלה, זכותה למשוך כסף מהרשות, אין שאלה ואני אפילו לא רוצה להתווכח על גובה הסכום אלא רק על העיקרון.

מיקי רוזנטל: מה שקרה כאן זה שהייתה ועדה במשרד הפנים שפיזרו אותה.

מיקי רוזנטל: היו צריכים להגיש את ההמלצות וההמלצות ש הוועדה הזאת אמרו שצריך לפצות את הרשויות המקומיות הגובלות, חמש רשויות, בנתב"ג.

מיקי רוזנטל: למה צריך לפצות אותן?

מיקי רוזנטל: הרי זה שטח גלילי כמו שנאמר.

מיקי רוזנטל: ובכן, מהטעם הפשוט שיש להן הוצאות אחרות או נזקים אחרים שנגרמים כתוצאה מנתב"ג.

מיקי רוזנטל: למשל הן לא יכולות לבנות לגובה, בניגוד לרשויות אחרות, בגלל תנועת המטוסים.

מיקי רוזנטל: או למשל נושא הזיהום.

מיקי רוזנטל: אבל זה הרבה יותר חמור מזה, אדוני.

מיקי רוזנטל: לרשות שדות התעופה יש תכניות פיתוח ויבורכו על כך.

מיקי רוזנטל: הם הולכים לעשות קניון, בית מלון, הם הולכים לעשות אזור תעשיה, יש להם כל מיני תכניות פיתוח אבל הדבר הנורא פשוט הוא, אדוני, אתה יודע שתחנת הדלק שנמצאת בכניסה לנתב"ג לא משלמת ארנונה?

מיקי רוזנטל: האם ידעת את זה?

מיקי רוזנטל: בעוד שתחנת דלק שנמצאת ביהוד, משלמת ארנונה.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: ככה.

מיקי רוזנטל: בגלל שזה שטח גלילי.

מיקי רוזנטל: בית הקפה שייפתח ביהוד או בנווה מונוסון או בלוד, הוא משלם ארנונה, ובית קפה שנמצא בשטח הגלילי משלם רק זיכיון לרשות שדות התעופה.

מיקי רוזנטל: יש כאן עיוות מטורף ובלתי נסבל.

מיקי רוזנטל: לכן אני מציע, הסתייגות, ואני חושב שזה על דעת כל חברי הכנסת.

משה גפני: לא.

משה גפני: עוד אין הסתייגויות.

משה גפני: נראה לאן נגיע.

מיקי רוזנטל: אני חושב שמה שצריך לעשות זה להקצות חלק מהכסף בחוק לרשויות הגובלות.

מיקי רוזנטל: שנית, לקבוע קריטריונים ברורים.

מיקי רוזנטל: לא שר הפנים יקבע למי הוא יחלק את הכסף הזה אלא לקבוע קריטריונים ברורים.

מיקי רוזנטל: באזור הזה יש 250,000 תושבים, הם צריכים ליהנות כי הם משלמים בעקיפין בגין קיום נתב"ג וכולנו משתמשים בנתב"ג.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים שדות תעופה אבל בחוק צריך להיות כתוב מי יחלק את הכסף, כיצד יחולק הכסף וכל חלוקה עתידית של הכסף, איך הוא יגיע לרשויות ולנו יש רעיונות בעניין.

משה גפני: תודה.

משה גפני: דיבר אתי שר הפנים.

משה גפני: הוא רצה שהישיבה תידחה כי הוא אומר שיש להם תכנית שהם רוצים להביא אותה לכאן.

משה גפני: הוא גם יהיה כאן ביום שלישי ואנחנו נשמע מה הוא אומר.

משה גפני: אם אפשר להתייחס בקצרה כי נמצאים כאן חמישה ראשי רשויות ואני רוצה לשמוע אותם.

מיקי רוזנטל: היינו תכליתיים.

משה גפני: הכול בסדר.

מוסי רז: אני רוצה לסייג את דבריי ולומר גילוי נאות.

מוסי רז: אני גר באחת משש הרשויות.

משה גפני: אתה לא יכול לדבר.

משה גפני: עוברים לדובר הבא.

מיקי רוזנטל: אני דיברתי בשמך.

מוסי רז: מיקי דיבר בשמי.

מוסי רז: אגב, אני לא אצביע, אם תהיה הצבעה על כך בהמשך, אבל אני מבין שהיום לא תהיה הצבעה.

משה גפני: למה?

מיקי רוזנטל: הוא בניגוד עניינים.

מוסי רז: עדיף שלא אצביע.

מוסי רז: בכל מקרה, אני כמובן מצטרף לדעה.

מיקי לוי: אתה חייב להצביע.

משה גפני: אולי לא נצביע על שום דבר כי אנחנו תושבי מדינת ישראל?

משה גפני: בסדר, תעשו מה שאתם רוצים.

משה גפני: אם אני הייתי תושב אחת הרשויות האלה, הייתי מצביע.

מוסי רז: אני גם מאמין שיהיה פה אחד.

מוסי רז: אני רק רוצה להוסיף לדברי קודמיי שאמרו את זה מאוד יפה ומאוד נכון.

מוסי רז: הרשויות בסופו של דבר משלמות בעיקר בתחום הגבלות הבנייה, זיהום אוויר ורעש.

מוסי רז: מיקי רוזנטל דיבר יפה על הבדלי ארנונה אבל יש יותר מזה.

מוסי רז: שם יש פטור בכלל ממס בדיוטי פרי, שזאת תולדה של דברים אחרים שרק מחמירים את המצב הזה.

מוסי רז: זהו.

מוסי רז: לא אוסיף.

עודד פורר: אני אהיה קצר.

עודד פורר: ברמה העקרונית, הרי ברור לחלוטין שזה כסף ציבורי ואין שום בעיה.

עודד פורר: משרד האוצר יכול לקחת את הכסף הזה ולעשות אתו מה שצריך.

עודד פורר: לדעתי גם היה מקום להוזיל חלק מהעלויות שנתב"ג גובה על אגרות למשל.

עודד פורר: עדיין הקפה שם יקר.

דוד ביטן: כמה עולה קפה?

<יעקב גנות: שבעה שקלים.

עודד פורר: בכל מקרה, זה לא הדיון.

משה גפני: אני הייתי אצלכם וקיבלתי קפה בחינם.

מיקי רוזנטל: אוי ואבוי.

מיקי רוזנטל: אל תגיד את זה.

משה גפני: אבל לא שתיתי אותו.

עודד פורר: הסיפור הוא לאן ילך הכסף הזה והאם הוא יוקצה לרשויות הסמוכות או לא.

עודד פורר: מניסיון, אנחנו ישבנו כאן לפני קצת יותר משנה וחוקקנו גם את הנושא של עיר קולטת עלייה ומנגנון ההקצאה לרשויות המקומיות.

עודד פורר: עשו כאן פעולה מאוד פשוטה.

עודד פורר: רימו אותנו.

עודד פורר: פשוט רימו אותנו.

משה גפני: לא.

משה גפני: הם באים לכאן מחרתיים.

עודד פורר: מה שכתוב בחוק, זה לא מה שקורה בחלוקה לרשויות.

עודד פורר: זה פשוט לא יאומן.

עודד פורר: יעידו על כך ראשי הרשויות שנמצאים כאן.

עודד פורר: בשורה התחתונה, גם בעניין הזה, אם אנחנו לא נפתור ברחל בתך הקטנה שהרשויות הסמוכות מקבלות פיצוי, איזה פיצוי ואיך הוא יהיה, בסוף ימרחו אותנו.

דוד ביטן: אני רוצה להתייחס לנושא של סעיף 47(א).

דוד ביטן: הסעיף הזה לא יכול לעבור.

דוד ביטן: אני מסכים עם מיקי ומסכים עם כולם.

דוד ביטן: זה לא צריך להיות על חשבון הרשות, על חשבון הכספים שגם כך אתם מעבירים למדינה.

דוד ביטן: צריך להיות איזשהו סכום שיועבר לרשויות.

דוד ביטן: זה סעיף אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להעביר אותו.

דוד ביטן: קחו את זה בחשבון.

דוד ביטן: קח את זה בחשבון כשאתה מגיש את הנתונים, לפני שמצביעים.

מיקי רוזנטל: יש לנו הסכמה של קואליציה-אופוזיציה בעניין.

דוד ביטן: את סעיף 47(א) צריך לבטל.

משה גפני: זאת אומרת, אין מציאות כזאת שיהיה בחוק שכל תשלום אגרה, כל מה שנלווה לעניין הזה, לשלם לרשויות המקומיות שיהיו פטורים מזה – למחוק.

דוד ביטן: לא לתת לרשויות.

דוד ביטן: לקבוע מקסימום סכום.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לקבוע סכום שיעבור לרשויות האלה הספציפיות.

מיקי רוזנטל: לא למשרד הפנים.

דוד ביטן: לקבוע סכום אבל מהכספים שגם כך הרשות מעבירה ולא בנוסף לכספים האלה.

יעקב אשר: לשם הגילוי הנאות, אני לפעמים כן נוסע במטוס.

יעקב אשר: אני רוצה להתייחס לא לעצם העניין כי עצם העניין נמצא בצורה כזו או אחרת בהחלטה של מי שהיה צריך להחליט, אבל ההסתכלות לגבי הנושא של ראשי הרשויות צריכה להיות באמת הסתכלות מקצועית שבאה עם קריטריונים נכונים.

יעקב אשר: הרי אנחנו יודעים היום כמה מקומות עושים כל מיני שינויי גבולות, כמה ערים מתרחבות וכמה הארנונה מתרחבת וכמה עסקים גדלים בזכות הדבר הזה.

יעקב אשר: לעשות את החישוב הנכון ולראות, אותם אלה שנמצאים מסביב, לפי ההיגיון ולפי הדבר הנכון, את הפיצוי שהם צריכים לקבל ולא לזרוק להם את המילה פיצוי כזה או אחר.

יעקב אשר: זה לא על חשבונך.

יעקב אשר: בימים אלה יש רשויות שמתרחבות, יש רשויות שאין להן הגבלה על גובה בניינים, אין להן הגבלה על אזורי תעסוקה.

<קריאה: גם לרשויות האלה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יאיר רביבו, ראש עיריית לוד.

<יאיר רביבו: צהרים טובים.

<יאיר רביבו: אני אדבר ארבע-חמש דקות.

<יאיר רביבו: אני וליאת מייצגים את ראשי הרשויות ומדברים בשם שש ראשי הרשויות שנמצאים כאן.

<יאיר רביבו: אם ירצו להוסיף, בסדר, אבל בגדול את עיקר הדברים אנחנו נאמר.

משה גפני: כל חמשת ראשי הרשויות ידברו.

<יאיר רביבו: בסדר.

<יאיר רביבו: אני רוצה להשתתף בצער עולם התורה והעולם היהודי על לכתו של הרב אורבך.

<יאיר רביבו: אבדה גדולה מאוד.

משה גפני: תודה רבה.

<יאיר רביבו: גם לזה יהיה קשר בהמשך דבריי כי אני עיר קולטת אוכלוסייה חרדית היום ואדבר על זה בהמשך.

<יאיר רביבו: משפט אחד שמתעלמים ממנו.

<יאיר רביבו: שדה התעופה הוקם ב-1937 על ידי הבריטים ובמשך 40 שנים נקרא שדה התעופה לוד.

<יאיר רביבו: הם יכחישו את זה ואולי זאת ההזדמנות להוציא מהארכיונים כי אני הייתי בן שנתיים ב-1977, מה קרה עד שהוקם חוק רשות שדות התעופה.

<יאיר רביבו: אני חושב שהם שילמו ללוד.

<יאיר רביבו: הם טוענים שלא שילמו לאף אחד.

<יאיר רביבו: משהו קרה עת חוקק החוק הזה.

<יאיר רביבו: להיסטוריה יש כאן חשיבות.

<יאיר רביבו: מה קרה מאז.

<יאיר רביבו: מאז יש כאן מפעל שאין חולק על כך שהוא מפעל מצליח.

<יאיר רביבו: יש כאן מפעל מצליח ואני אומר קודם כל שאפו.

<יאיר רביבו: יש כאן אנשים יקרים שאני מכיר אותם באופן אישי.

<יאיר רביבו: יש כאן מפעל מצליח.

<יאיר רביבו: שלוש בעיות יש עם המפעל הזה.

<יאיר רביבו: האחד, הוא לא משלם ארנונה.

<יאיר רביבו: שנית, הוא מזיק לסביבה שלו, ורעש הוא החלק הקטן.

<יאיר רביבו: שלישית, הוא כל הזמן מתחרה בנו בהקמה של שטחי מסחר, בתי מלון וכל הזמן אתה מרגיש שהוא נאבק בגוף ענק שהוא לא סופר אותך.

<יאיר רביבו: הוא לא קורא לך לדיונים בוועדות המחוזיות.

<יאיר רביבו: הוא מדינה בפני עצמה ואתה פתאום שומע שמקימים מלון, פתאום אתה שומע שמקימים קניון.

מיקי רוזנטל: תקימו את בית המלון בלוד.

<יאיר רביבו: אני מאוד רוצה.

מיקי רוזנטל: אני מכיר אותו.

מיקי רוזנטל: יש לו אופי סוער אבל הוא איש טוב.

מיקי רוזנטל: לכן אני אומר לך שלא תעשה את זה אישי.

מיקי רוזנטל: זה לא אישי.

משה גפני: כאן אומרים כל מה שרוצים.

משה גפני: בכניסה בפולומבו אין שלט האומר מדבר שקר תרחק.

משה גפני: אין.

מיקי לוי: אולי הגיע הזמן.

עודד פורר: אתה חושב שאם יהיה שלט, זה יעזור?

<יאיר רביבו: אני רוצה להודות לכל שישה או שבעה חברי הכנסת שדיברו.

<יאיר רביבו: מעולם לא הייתי בדיון בו כולם תומכים בעמדה שאני בא לייצג, אבל אני רוצה לצנן את ההתלהבות ולומר בהערה טכנית שכל עוד הסעיף הזה לא יוחרג מחוק ההסדרים, תהיה כאן משמעת קואליציונית והקואליציה לצערי תצטרך להצביע בעד החוק הזה.

<יאיר רביבו: לכן אני מבקש קודם כל, בראש ובראשונה, שהחוק הזה יושם בצד כמו שעשינו לגבי עיר עולים בשנה שעברה.

<יאיר רביבו: החוק יוחרג ונדון בו.

עודד פורר: עיר עולים עבר בחוק ההסדרים.

מיקי לוי: אם זה יוצא, זה לא יהיה.

מיקי לוי: אם הוא יוציא את הארנונה וייעלמו 1,2 מיליארד, נגמר הסיפור.

דוד ביטן: אני אומר להוריד את הסעיף הזה וזהו.

<יאיר רביבו: לגופם של דברים.

<יאיר רביבו: יושב ראש הוועדה, עוד כמה נתונים שחשובים לדיון.

<יאיר רביבו: כאשר רשות שדות התעופה התעצמה ופיתחה את עצמה כל הזמן, ישבנו בצד ולא הפרענו.

<יאיר רביבו: ב-2006 עברו בשדה תשעה מיליון נוסעים, ב-2016 עברו 20 מיליון נוסעים וב-2022 יעברו 25-23 מיליון נוסעים.

<יאיר רביבו: לפני שבוע חנך שר התחבורה וראש הממשלה את השרוול הרביעי.

<יאיר רביבו: אולי ראיתם ידיעה בעיתון.

<יאיר רביבו: היו שלושה שרוולים ובכל שרוול שמונה מטוסים זה 24 מטוסים בו זמנית.

<יאיר רביבו: עכשיו יש עוד שמונה מטוסים.

<יאיר רביבו: כלומר, גדל בשליש.

<יאיר רביבו: עכשיו יכולים להמריא מהשדה 32 מטוסים.

<יאיר רביבו: זה אומר שאם חמש רשויות רואות היום מטוס כל שלוש דקות מעל הראש, מחר הן יראו כל דקה וחצי.

<יאיר רביבו: אבל מה שבאמתך חשוב זה שמדיון לדיון בתכניות בנייה מגדילים את הרדיוס שלי.

<יאיר רביבו: אם פעם האזור הצפוני בלוד או האזור הדרומי באור יהודה היה מוגבל, עכשיו נכנסים פנימה.

<יאיר רביבו: איך אני אבצע התחדשות עירונית בעיר שאני לא יכול לבנות לגובה?

<יאיר רביבו: איך אני יכול לעשות דבר כזה?

<יאיר רביבו: לכן האובדן מהנזק הוא יותר גדול.

<יאיר רביבו: הארנונה היא חלק חשוב אבל אובדן ההכנסות שלנו הוא יותר גדול.

<יאיר רביבו: בשעה 2:00 בלילה הודיעו לנו שהממשלה החליטה שיזרקו לנו 100 מיליון.

<יאיר רביבו: אנחנו לא רוצים שיזרקו לנו 100 מיליון.

<יאיר רביבו: אנחנו מבקשים שתהיה כאן נוסחה.

משה גפני: מה זה 2:00 בלילה?

<יאיר רביבו: היה דיון בממשלה.

<יאיר רביבו: אני רוצה להודות לשר הפנים שהתחיל אתנו את המאבק, אבל אני רוצה לחזק כדי שלא יקרה מצב שעכשיו יאמרו לו שהוא קיבל 100 מיליון, לך אחורה.

<יאיר רביבו: שר הפנים הקים ועדה.

<יאיר רביבו: הוא זה שיזם את הקמת הוועדה אחרי פנייה שלנו.

<יאיר רביבו: יש רשויות שהן בתוך הוועדה.

<יאיר רביבו: מה כתוב במכתב שהפיץ השר דרעי?

<יאיר רביבו: בין היתר לרשויות שגובלות בנתב"ג.

<יאיר רביבו: בין היתר, זה עוד עשרים רשויות שנמצאים כנראה במרחב הזה.

<יאיר רביבו: היינו בסרט הזה בעיר עולים כאשר פתאום מחלקים את זה איך שנוח.

<יאיר רביבו: אנחנו רוצים שהדברים יהיו ברורים.

<יאיר רביבו: כאשר יצאנו למאבק הזה, אני אומר לך מה הייתה הציפייה של פשרה – 300 מיליון לחלוקה לשש הרשויות על פי מפתח של סוציו אקונומי, גודל רשות וכולי.

<יאיר רביבו: עכשיו הם אומרים 100 מיליון ואנחנו נחלק את זה ל-30-20 רשויות כראות עינינו.

משה גפני: מה זה 30-20 רשויות?

<יאיר רביבו: הם אומרים שיחולק בין היתר לרשויות.

עודד פורר: כמו שהם עשו עם עיר עולים.

<קריאה: צריכים להיות בחוק קריטריונים ברורים.

<יאיר רביבו: דיברתי עם מרדכי כהן והוא אמר שעכשיו עובר מטוס גם מעל אזור, מעל בני ברק, צריך לחלק לכולם.

<יאיר רביבו: בסוף זאת היה עוד קופה קטנה של משרד הפנים ואנחנו לא נראה מזה כלום.

<יאיר רביבו: אני אומר שיש לנו כאן הזדמנות.

<יאיר רביבו: ידברו ראשי הרשויות האחרים אבל אני מדבר על עיר מוחלשת שהולכת להכפיל את עצמה.

<יאיר רביבו: זה מכעיס אותי כי נמצא כאן דור בלוך נציג האוצר והוא יודע ששנה וחצי לא רציתי לחתום על הסכם הגג כי אמרתי שיום אחרי שאני אחתום, הממשלה – כפי שאומרים בשפת העם – תעקוץ אותי.

<יאיר רביבו: באמת לקח חודש והביאו לי כפר לא חוקי ואחרי חודשיים אמרו לי שיש כאן את הנושא הזה של המועד.

<יאיר רביבו: כלומר, הם אומרים לך לקחת את התושבים כי אין להם היכן לשים אותם, תביא עוד 80-70 אלף תושבים חרדי, זוגות צעירים, משפחות.

<יאיר רביבו: הרשות שלי רוצה לעמוד על הרגליים.

<יאיר רביבו: אני לא רוצה לבוא לשולחן הזה, ולומר כמו שהייתה כאן ועדה קרואה, תביאו לי 100 מיליון, 200 מיליון להבריא את העיר.

<יאיר רביבו: היום העיר לוד מאוזנת, מקבלת פרס על ניהול תקין, זכתה בפרס חינוך ארצי.

<יאיר רביבו: כלומר, העיר מאוזנת אבל אני צריך להתמודד כאן עם קליטה של אוכלוסייה עם משבר הדיור ואומרים לי שלא תהיה לי החכה להתמודד בעצמי.

<יאיר רביבו: אני רוצה שהרשויות האלה, שהן רשויות טובות – נמצאים כאן רוב ראשי הערים באזור וכולם ראשי ערים טובים – שיקבלו את האמצעים.

<יאיר רביבו: לכן בהקשר הזה אין לנו מאבק עם הרשות.

<יאיר רביבו: אנחנו גם הודענו מהרגע הראשון שאנחנו רוצים רק מהרווח.

<יאיר רביבו: לא רוצים לפגוע לא בבטיחות, לא בעובדים, לא בנוסעים אלא רוצים מהרווח.

<יאיר רביבו: יש רווח, במקום שילך לאוצר, שיבוא חלקו אלינו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ליאת שוחט, ראש עיריית אור יהודה.

משה גפני: לאחר מכן יעלה מקליס, ראש עיריית יהוד.

<ליאת שוחט: צהרים טובים לכולם.

<ליאת שוחט: קודם כל, תודה על ההזדמנות ותודה לכל חברי הכנסת שתומכים בהצעה אבל אנחנו רוצים לחדד.

<ליאת שוחט: כל החוק הזה הוא בניגוד למינהל תקין.

<ליאת שוחט: אם נצטרך להגיע לבג"ץ, אנחנו נגיע לבג"ץ.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא.

משה גפני: כאן אי אפשר להגיע לבג"ץ.

מיקי רוזנטל: גם לא מאיימים עם בג"ץ.

<ליאת שוחט: זה לא איום.

משה גפני: אם בג"ץ, אפשר ללכת לכתחילה לבג"ץ.

מיקי רוזנטל: לכי לכיוון אחר.

<ליאת שוחט: אני משנה כיוון.

משה גפני: לא אומרים דבר כזה כשאני היושב ראש.

משה גפני: אני רוצה שתדעו גם ראשי הרשויות.

משה גפני: הסדר במדינה, במשטר דמוקרטי, הוא שאנחנו מחליטים.

משה גפני: אנחנו גם מצביעים, לא הממשלה ולא בג"ץ.

משה גפני: אנחנו צריכים לקבל החלטה.

משה גפני: לבוא אלינו ולהגיד שתלכו לממשלה או לבג"ץ, מבחינתנו הסתיים הדיון.

משה גפני: אנחנו בעלי הבית.

משה גפני: זה המשטר שאנחנו חיים בו.

משה גפני: הממשלה לא מצביעה על חוקים ובג"ץ לא מצביע על חוקים.

משה גפני: מי שמצביע על חוקים, זאת הכנסת ובמקרה הזה ועדת הכספים.

משה גפני: לכן אמירה של בג"ץ לא רלוונטית מבחינתנו כי אז אנחנו לא נושאים באחריות.

משה גפני: יש שופטים חדשים, אפשר ללכת אליהם.

משה גפני: כאן לא אומרים בג"ץ.

<ליאת שוחט: קודם כל, באמת תודה על ההזדמנות.

<ליאת שוחט: אני רוצה לסבר את האוזן.

<ליאת שוחט: מיקי הזכיר את זה אבל אנחנו היינו בעיצומה של ועדה גיאוגרפית כאשר שש רשויות נכנסו לתוך הוועדה הזאת שהמנדט שלה היה באמת בדיקה של סיפוח שטח גלילי לאחד הישובים וחלוקה.

<ליאת שוחט: צדק חלוקתי.

<ליאת שוחט: מהפה אל הפועל.

<ליאת שוחט: כל הנושא של צדק חלוקתי ואת זה הרים גם שר האוצר וגם שר הפנים.

<ליאת שוחט: לצערנו במשא ומתן על התקציב החל מהלך של האוצר מול רשות שדות התעופה.

<ליאת שוחט: אני לא יודעת אם מול ההנהלה או מול ועד העובדים אבל נסגר הסיפור של החלוקה ובעקבות זאת קיבלנו הודעה על הקפאה של ועדה גיאוגרפית שאנחנו בשלבים הסופיים שלה.

<ליאת שוחט: הוגש לוועדה דוח של פרופסור ירון זליכה על הפגיעה הכלכלית.

<ליאת שוחט: אנחנו חוזרים ואומרים שהפגיעה היא כלכלית.

<ליאת שוחט: לא רעש ולא זיהום.

<ליאת שוחט: אני באור יהודה, יש לי שכונות דרומיות, 2,300 יחידות דיור, שהמדינה שלחה לשם בשנות ה-50 תושבים בדיור הציבורי והיום אני לא יכולה לקדם שם התחדשות עירונית ולפתח בגלל מגבלות הגובה.

<ליאת שוחט: אין כדאיות כלכלית.

<ליאת שוחט: אותו הדבר בנושא המסחר והתעסוקה.

<ליאת שוחט: אותו דבר לעניין פיתוח מסחר ותעסוקה.

מיקי רוזנטל: גנות, מה אכפת לך לאן הולך הכסף?

מיקי רוזנטל: אתה נותן את הכסף ומה אכפת לך לאן הוא הולך?

מיקי לוי: זאת לא בעיה שלו.

מיקי לוי: זאת בעיה של האוצר.

מיקי רוזנטל: האוצר, ניחא, הם רוצים לקחת את הכסף.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לצבוע אותו.

דוד ביטן: תפנו 200 מיליון שקלים.

<ליאת שוחט: אנחנו בתקציב.

דוד ביטן: שלא יהיה בתקציב.

דוד ביטן: תפנו 200 מיליון שקלים.

דוד ביטן: לא יקרה לכם כלום בעניין הזה.

מיקי לוי: זה לא יעבור.

מיקי לוי: אנחנו מאוחדים.

דוד ביטן: 200 מיליון ניתן לרשויות.

מיקי לוי: אנחנו מאוחדים.

מיקי לוי: תגידו לנו איזה רשויות.

דוד ביטן: 100 מיליון כבר חילקתם.

דוד ביטן: אז עוד 100 מיליון.

משה גפני: החלק הזה הסתיים.

משה גפני: עכשיו נחזור לרצינות.

<ליאת שוחט: בדרום העיר יש לי אזור מסחר ותעסוקה.

<ליאת שוחט: מגבלת הגובה שלי היא ארבע קומות כאשר תל אביב ובני ברק עולים ל-30 ו-40 קומות במסחר ותעסוקה.

<ליאת שוחט: כל אחד מבין שהארנונה מתעסוקה ומסחר היא זו שמחזיקה עיר ומנהלת.

<ליאת שוחט: מצד אחד רוצים שאני אפתח דירות ויחידות דיור, אבל מצד שני לא נותנים לי את הכלים להחזיק את זה.

<ליאת שוחט: דבר נוסף הוא כל התחרות המסחרית והעסקית עם נתב"ג.

<ליאת שוחט: אמרו חברי הוועדה ואני רוצה לחדד.

<ליאת שוחט: לא יכול להיות שבונים בית מלון בתוך נתב"ג ואני לא יכולה לבנות באור יהודה כך שהם יהוו מתחרה.

<ליאת שוחט: זאת בכלל לא תחרות.

<ליאת שוחט: לא תחנות דלק, לא בתי קפה, אפילו לא בית לשירותי קייטרינג או כל ההסעדה שבתוך נתב"ג פועלת.

<ליאת שוחט: הם יכלו לצאת מעבר לכביש לאזור התעשייה באור יהודה והיינו מרוויחים מזה.

<ליאת שוחט: רשות שדות התעופה משלמת ארנונה כל הערים שנמצאות בה, חוץ מנתב"ג שהוא האתרוג של המדינה.

<ליאת שוחט: זו רשות שיש לה מדינה ולא מדינה שיש לה רשות שדות תעופה.

<ליאת שוחט: לצערי כך זה מתנהל.

<ליאת שוחט: הם גם הגורם היחיד שמקבל פטור מארנונה.

<ליאת שוחט: היום יש ועדה גיאוגרפית על בז"ן שהם האחרונים שעדיין לא משלמים ארנונה.

<ליאת שוחט: בז"ן בחיפה.

<ליאת שוחט: לוועדה הגיאוגרפית יש מנדט להגיע לשפרעם, לחיפה ולכל האזור.

<ליאת שוחט: גם שם נגמר הסיפור של פטור מארנונה.

<ליאת שוחט: רק את נתב"ג מבודדים על חשבון 250,000 תושבים בעוטף נתב"ג.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יעלה מקליס, ראש עיריית יהוד מונוסון.

<יעלה מקליס: צהרים טובים.

<יעלה מקליס: אני מבקשת להצטרף לתודות לחברי הוועדה היקרים על התמיכה ועל ההבנה למצבנו כישובים עוטפי נתב"ג.

<יעלה מקליס: אני כמובן מצטרפת לדברי חברתי ואני לא אחזור עליהם.

<יעלה מקליס: אני רק רוצה לספר בכמה משפטים על מצבה של העיר יהוד מונוסון והמשמעות של נתב"ג והנזקים שנגרמים לה.

<יעלה מקליס: לכן הפיצוי שאנחנו מבקשים.

<יעלה מקליס: יהוד מונוסון עוברת תהליך של התחדשות עירונית מאוד מאוד מסיבי והכפלת כמות יחידות הדיור במרכז העיר.

<יעלה מקליס: כתוצאה מכך אנחנו צריכים גב כלכלי כי ידוע שמגורים יוצרים עומס על התקציב העירוני והרשות מאזנת את זה על ידי תעסוקה.

<יעלה מקליס: לצורך קיום ההתחדשות העירונית ושמירה על התקציב העירוני מאוזן כמו שאנחנו עושים מאמץ במשך השנים האחרונות, אנחנו חייבים לפתח את אזור התעסוקה שנמצא בצמוד לגדר עם נתב"ג.

<יעלה מקליס: מה שקורה זה שמעבר לעובדה שבעצם היכולת שלנו לממש את השטח הזה היא מוגבלת, כי השטח הזה קרוב לשדה, ולכן מוגבל במספר הקומות, החל משתיים עד ארבע קומות, ובמקומות מסוימים קצת יותר.

<יעלה מקליס: מדינת ישראל רוצה להעביר שם כביש ולהעתיק את הכביש שהיה אמור להיות בתוך נתב"ג לתוך לב אזור התעסוקה שלנו.

משה גפני: תשמעו מה היא אומרת.

משה גפני: אם זה נכון, אנחנו בחגיגה.

<יעקב גנות: אין בעיה.

<יעקב גנות: זה לא נכון.

משה גפני: תכף אתה תדבר.

משה גפני: את אמרת שרוצים להעביר כביש ובמקום להעביר בשדה התעופה, מעבירים אותו במרכז התעסוקה של יהוד מונוסון.

<יעלה מקליס: כדי להסביר, תמ"א 4, מופיע שם כביש בין-עירוני.

<יעלה מקליס: כרגע המועצה הארצית רוצה להעביר את הכביש בתוך לב אזור התעסוקה שלנו, כך שבמקום 650 אלף מטרים תעסוקה, אנחנו יורדים למשהו כמו 80 עד 100 אלף מטרים.

<יעלה מקליס: מדובר בנזק שמוערך בקיבולת מלאה בין 63 מיליון שקלים לשנה ארנונה ל-103 מיליון שקלים בשנה ארנונה.

<יעלה מקליס: כלומר, הפיתוח של העיר שלנו ושמירה על איזון תקציבי, נגרע ונפגע כתוצאה מהשותפות הזו.

<יעלה מקליס: ברור לנו שאנחנו צריכים להתקדם ולהתפתח אבל אנחנו רוצים את מה שאנחנו מבקשים, שהשותפות הזאת גם תשלם את הנזקים שהיא גורמת.

<יעלה מקליס: אנחנו גם לא המצאנו את הגלגל.

<יעלה מקליס: מעבר לדוגמאות שנתנה חברתי מאור יהודה, כל אחד שבונה בעיר ומשביח את הנכס שלו, משלם נזקים לשכנים שלו, לפי סעיף 197 בחוק התכנון והבנייה.

<יעלה מקליס: לפי אותו עיקרון.

<יעלה מקליס: לכן אנחנו מבקשים כאן משהו מוכר וידוע.

<יעלה מקליס: מי שגורם את הנזק, שישלם גם את הפיצוי ויאפשר לנו להמשיך לפתח ולקדם את העיר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: דוד יפרח, ראש המועצה האזורית עמק לוד.

<דוד יפרח: צהרים טובים לכולם.

<דוד יפרח: אדוני היושב ראש, חברי הוועדה.

<דוד יפרח: האמת היא שהוויכוח הוא לא עם גרנות.

<דוד יפרח: אני חושב שלכתחילה הסכמתם על 1.190 מיליארד שקלים ושם זה הוויכוח.

<דוד יפרח: על מה שנותר בקופה – תפתח, תעשה מה שאתה רוצה ואף אחד לא מדבר על זה.

משה גפני: לא שמעתי כי דיברתי עם דוד ביטן.

משה גפני: רבתם?

<דוד יפרח: לא.

<דוד יפרח: חלילה וחס.

<דוד יפרח: אני לא רב עם אף אחד.

משה גפני: אתה לא רב עם אף אחד?

משה גפני: כך אתה רוצה להיות ראש מועצה?

<דוד יפרח: אני חושב שבאמצע הדיון הלכנו לאיבוד כי מדובר ב-1.190 מיליארד ולא ב-2 נקודה, מה שיש להם בקופה.

<דוד יפרח: הם כבר הסכימו להעביר לאוצר ואנחנו מדברים על הכסף הזה, כך שאנחנו מול האוצר ולא מול רשות שדות התעופה.

<דוד יפרח: אני חושב שכל מילה שנוסיף, שמענו כאן מחברי הוועדה, מיותרת ואני לא רוצה להוסיף על מה שאמרו חבריי.

<דוד יפרח: אני ראש מועצה שגובל, שלפחות 30 אחוזים מנמל התעופה יושב על האדמות שהופקעו מהאזור שלי, מהמועצה שלי.

<דוד יפרח: לא שאני לא יכול לבנות לגובה, אני גם קומה אחת לא יכול לבנות.

<דוד יפרח: יש לי קטע שמשתרע על כמה אלפי דונם שאני לא יכול לבנות עליו ולו רק יחידה אחת.

משה גפני: למה?

<דוד יפרח: כי אסור.

<דוד יפרח: כי זה תחום טיסה, זה גובה הטיסה.

משה גפני: גם בגלל שדה התעופה?

<דוד יפרח: רק בגלל שדה התעופה.

<דוד יפרח: שלא תהיה אי הבנה, אנחנו לא מדברים על רעש, לא מדברים על זיהום, אלא אנחנו פשוט מדברים על משהו אחר.

<דוד יפרח: אני אומר עוד דבר.

<דוד יפרח: ברגע שאנחנו פוטרים את נמל התעופה, מחר-מחרתיים זה יחול על כל מתקן אחר ועל כל גוף אחר.

<דוד יפרח: אני חושב שפעם אחת ולתמיד צריך לעשות סדר ולא חלילה וחס שיש לנו נגד הרשות אלא אנחנו מול האוצר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש לנו עוד ראש מועצה אחד, ראש מועצת שוהם, גיל ליבנה.

<גיל ליבנה: אדוני אולי שכח, אבל אנחנו עסקנו בלא מעט עניינים במהלך 15 השנים שאני בתפקיד ובמהלך השנים הארוכות האלה היו שתי ועדות חלוקת הכנסות אליהן היו שותפות הרשויות הללו – ועדת גיבשטיין וועדת מימון.

<גיל ליבנה: באמת הגיעה העת שהדיונים האלו יגיעו לכלל - - -

משה גפני: שתי ועדות של משרד הפנים?

<גיל ליבנה: שתי ועדות שמינה משרד הפנים.

<גיל ליבנה: אני מספיק ותיק כדי להיות שותף ולהשתתף בוועדות הללו.

<גיל ליבנה: במסגרת כל הוועדות הללו, כל הרשויות נדרשות ופורסות את ההפסדים שנגרמים להן, לקופת הרשות המקומית עצמה, מעבר למטרדים ולמפגעים בתושבים כמובן.

<גיל ליבנה: ידידי גנות זוכר איך לפני שנים אחדות התנחלתי אצלו בלשכה כאשר במשך שלוש שנים עשו שיפוצים ומדינת ישראל תפקדה עם מסלול אחד.

<גיל ליבנה: כל ההמראות וכל הנחיתות על הראש של שוהם.

<גיל ליבנה: מעבר לעניין של המפגעים שזה עניין משמעותי ומהותי, צריך לזכור שכאשר מדברים כאן על הפסדים מתוקף מגבלות שנקבעו בתב"עות, מדובר במגבלות שחלות על התב"עות הקיימות.

<גיל ליבנה: גם אם היום יבואו ויאמרו שהפשירו את הגבהים, לך תגיד עכשיו למפעל שהגבלת אותו מראש לגובה של ארבע קומות, תגיד לו שעכשיו הוא יכול להוסיף עוד ארבע-חמש קומות כי הפשירו את הגבהים.

<גיל ליבנה: לכן הדבר הזה הוא חסר משמעות, גם אם היום יבואו ויאמרו שניתן לבנות לגבהים קצת יותר גבוהים לעומת ההגבלה שהייתה קיימת בעבר.

<גיל ליבנה: עובדתית, בתב"עות של שוהם, הואיל ושוהם היא בגובה של 100-80 מטרים מעל פני הקרקע, מעל פני הים, מלכתחילה אנחנו יותר גבוהים ומלכתחילה בכל התב"עות של שוהם היו מגבלות של גובה, גם בתעשייה, גם במגורים וגם אם היום יאמרו שיכולים להפשיר ולבנות יותר לגובה, זה חסר נפקות וחסר משמעות.

<גיל ליבנה: כאשר דנים בעניין נתב"ג, זה לא רק העניין של הטרמינל שכולכם בוודאי ביקרתם בו, אולי לא אדוני היושב ראש אבל היתר.

משה גפני: איך אתה יודע שלא ביקרתי בו?

<גיל ליבנה: לא יודע.

<גיל ליבנה: אמרו שאתה לא טס.

משה גפני: אבל אני הולך לראות את כל המסכנים האלה שטסים.

<גיל ליבנה: אחוז גדול מנמל התעופה הבינלאומי של מדינת ישראל מתפקד כאזור לוגיסטי, אזור תעסוקה לכל דבר ועניין.

<גיל ליבנה: פועלים שם מרכזים לוגיסטיים אולי מהגדולים ביותר במדינת ישראל, של חברות בינלאומיות, והן נהנות רק מתוקף העובדה שהן נמצאות בתוך השטח הגלילי, נהנות מתנאי תחרות לא הוגנים, עם התעשייה והלוגיסטיקה והמסחר שפועל ברשויות מסביב לכן, כאשר יש לחברה אפשרות להרחיב את המחסנים שלה בשטח אזור התעשייה לעומת להקים באזור התעשייה לוד או להקים באזור התעשייה אור יהודה – ברור לחלוטין מה תהיה הברירה.

<גיל ליבנה: לנתב"ג יש – מאחר ואני חבר ועדה מחוזית, אני מכיר את תכנית הפיתוח של נתב"ג על בוריה – תכנית להרחיב את כל טווח המחסנים הואיל וכל המסחר במדינת ישראל הופך להיות למסחר אלקטרוני.

<גיל ליבנה: זאת אומרת שכל החברות של המסחר האלקטרוני יעברו כולן דרך נתב"ג ומשם יצאו ישירות לבית הלקוח.

<גיל ליבנה: לא יצטרכו בכלל שטחי תעסוקה ברשויות המקומיות.

<גיל ליבנה: צריך להכיר בהפסדים האלה של כל הרשויות שנמצאות בטווח הרדיוס של שלושה-חמישה קילומטרים מנתב"ג.

<יאיר רביבו: בדבריי שכחתי לתת תשובה לגנות.

<יאיר רביבו: שכחתי לציין נקודה אחת.

<יאיר רביבו: על פי החוק לא צריכה להיות הלימה בין מתן הארנונה למתן השירות.

<יאיר רביבו: הכור בדימונה, עיריית דימונה שעכשיו קיבלה 20 מיליון שקלים בשנה, לא נותנת שירות ואפילו לא אומרת שלום.

<יאיר רביבו: יש לי קריית בנקים בלוד, אסור לי להיכנס אליהם חוץ מאשר לשים פנס בחוץ.

<יאיר רביבו: זה אומר שלא חייבת להיות הלימה.

<יאיר רביבו: אגב, אם כן רוצים, ניתן שירותים אבל זה בכלל לא חייב להיות חלק מזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני רוצה שתבין שמה מדברים כאן על רשות שדות התעופה, זאת מעלה בשבילך.

משה גפני: זה אומר שרשות שדות התעופה מתפתחת.

משה גפני: עשיתם שדה תעופה בעבדה וכמה ששאלתי למה לא עושים שרוולים, לא קיבלתי תשובה.

משה גפני: זה הפך להיות שדה תעופה בינלאומי.

משה גפני: לא חשוב, הכול בסדר.

משה גפני: אתה לא צד בעניין אלא יש כאן צד אחר שזה התפקיד של הוועדה.

משה גפני: באה הממשלה ואומרת שרשות שדות התעופה נותנת סכום מסוים לקופת המדינה.

משה גפני: אני מבקש לדעת מהממשלה, לא מרשות שדות התעופה, למה לא נותנים לרשויות שצריכות לקבל כסף.

משה גפני: צריכות לקבל ארנונה.

משה גפני: אני לא מדבר על הכביש של יהוד מונוסון כי הכביש צריך להידון בוועדת הפנים, אבל נניח לעניין.

משה גפני: היות וזה הולך לרשות שדות התעופה, אני רוצה לקבל תשובה למה הרשויות לא מקבלות - מה שכל חברי הוועדה אמרו – מזה כסף.

משה גפני: למה אתם לוקחים את כל הכסף?

משה גפני: הדבר הזה לא הוגן.

משה גפני: הממשלה תענה.

משה גפני: לא רשות שדות התעופה.

<יעקב גנות: אני מבקש לענות לחלק מהדברים.

משה גפני: אני אתן לך.

משה גפני: אני לא הולך הביתה בלי שאתה מדבר.

מיקי רוזנטל: למה אתה צריך את זה?

משה גפני: כן, אתה מכניס את עצמך כאן לוויכוח אבל לא חשוב.

משה גפני: אני אאפשר לך.

מיקי רוזנטל: אתה נותן את הכסף.

מיקי רוזנטל: מה אכפת לך מה עושים אתו?

משה גפני: מי משיב על השאלה המעצבנת הזאת?

<עדי חכמון: אני משיבה.

<עדי חכמון: סגנית הממונה על התקציבים, משרד האוצר.

<עדי חכמון: הייתה שאלה למה לוקחים את הכסף מהרשויות המקומיות.

<עדי חכמון: אי אפשר לקחת את מה שלא קיים.

<עדי חכמון: מאז תקופת המנדט, הרשויות המקומיות האלה לא משלמות ארנונה, וכמו שנאמר היו כאן כל מיני ועדות ובסופו של דבר הוועדות האלה לא הסתיימו בכך שרשות שדות התעופה משלמת ארנונה.

<עדי חכמון: זאת אומרת, החוק כרגע מבקש לתת ודאות לרשות שדות התעופה.

<יאיר רביבו: זה לא ודאי?

<יאיר רביבו: יופי.

<עדי חכמון: ובסך הכול לקבע את המצב הקיים.

עודד פורר: מהי הוועדה של זליכה בעניין הזה?

<עדי חכמון: זליכה הוא לא איש ממשלה בפעם האחרונה שבדקתי.

עודד פורר: אמרת שלא היו ועדות.

<עדי חכמון: זליכה מגיש הרבה דוחות.

משה גפני: אני רוצה לשמוע את מה שהיא אומרת.

משה גפני: נצטרך להתמודד עם זה, או להסכים כחברי קואליציה, ולהצביע בעד, או לא להסכים כחברי קואליציה ולהתמודד עם זה.

עודד פורר: הם אומרים שכל הוועדות לא המליצו על זה.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תמשיכי.

<עדי חכמון: אמרתי.

<עדי חכמון: דבר ראשון, לא נלקח שום דבר כי הוא לא קיים היום.

<עדי חכמון: הרשויות המקומיות האלה לא מקבלות ארנונה מרש"ת, לדעתי מאז תקופת המנדט הבריטי.

<עדי חכמון: מאז שהשדה הזה הוקם, הוא לא משלם ארנונה לרשויות המקומיות.

מוסי רז: בתקופת המנדט הוא כן קיבל?

<עדי חכמון: אני לא יודעת.

<עדי חכמון: לא בדקתי.

<עדי חכמון: אפשר לשאול.

<עדי חכמון: אפשר לשלוח שאילתה ללונדון.

משה גפני: את רוצה להתבדח עם חברי הוועדה?

משה גפני: אני נותן לזה עכשיו שעה.

<עדי חכמון: לא.

<עדי חכמון: עוד משפט.

משה גפני: במשרד האוצר, באגף התקציבים, הם עושים סדנה איך להסביר לכנסת מה שבלתי ניתן להסבר ואני רוצה לשמוע.

משה גפני: קודם כל, אמרת שזה אף פעם לא היה.

משה גפני: אגב, אני לא בטוח שכל הרשויות האלה היו קיימות בזמן המנדט.

<יאיר רביבו: לוד הייתה קיימת.

<עדי חכמון: אבל זה לא משנה.

<עדי חכמון: מאז שכל רשות מקומית הוקמה, מאז שהיא הוקמה – לא בנוגע לכסף.

מיקי רוזנטל: בנוגע לפיצוי אחר שמגיע להם.

משה גפני: את יודעת שחברי הוועדה מבינים יותר ממני ואת צריכה להסביר גם לי.

משה גפני: אני לא דיברתי ואני שואל אותך שאלה.

משה גפני: יש רשויות שעוטפות את שדה התעופה בלוד.

משה גפני: למשל לוד את נתב"ג.

<יאיר רביבו: בבקשה, תמשיך.

<יאיר רביבו: טוב מאוד.

משה גפני: אני לא נכנס לעניין הזה.

משה גפני: יש להן בעיות, גם לתושבים וגם לרשויות.

משה גפני: יש להן בעיות.

משה גפני: אם אין כסף, אין כסף.

משה גפני: יש אמרה בגמרא שאם אין כסף, אין כסף.

משה גפני: להם יש טענות ויש כסף.

משה גפני: רשות שדות התעופה מתבקשת עכשיו על ידי חקיקה שאתם הבאתם לכאן להעביר מיליארד ו-200 מיליון שקלים.

משה גפני: אני לא מתנגד.

משה גפני: אני חושב שזה בסדר.

משה גפני: אפילו עם קק"ל העברנו.

מיקי רוזנטל: אף אחד כאן לא מתנגד.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אף אחד לא מתנגד, אבל למה לא לקחת מהכסף הזה 300 מיליון שקלים ולתת לרשויות?

משה גפני: למה 300 מיליון שקלים?

משה גפני: אני אתן לך את הרשימה.

<עדי חכמון: אני אתייחס לכסף.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: זה שזה לא היה בזמן המנדט הבריטי, יש עוד כמה דברים שלא היו בזמן המנדט הבריטי ואנחנו משנים את זה.

משה גפני: מה דעתך?

<עדי חכמון: כל מה שרציתי לומר זה שהחקיקה הזאת לא משנה ולא מחסירה כסף מהרשויות המקומיות האלה כי היום הרשויות המקומיות האלה לא מקבלות.

מיקי רוזנטל: אבל היא מקבעת שלא תשולם ארנונה.

מיקי רוזנטל: כתוב בחוק.

<יאיר רביבו: לא היה כלום ולא יהיה כלום.

מיקי רוזנטל: את המשפט הזה אל תגיד כי אנחנו יודעים מה היה.

מיקי רוזנטל: אנחנו יודעים בדיוק מה היה והיה.

משה גפני: אני כבר מחקתי את הסעיף האחרון בחוק שלכם כי זה לא היה.

משה גפני: אז לא היה.

משה גפני: מה שהיה, את הסעיף הזה נוריד.

משה גפני: אתם מסכימים?

<עדי חכמון: לא, אנחנו לא מסכימים.

משה גפני: למה אתם לא מסכימים?

משה גפני: אמרת שמה שהיה הוא שיהיה.

<עדי חכמון: אתם לא נותנים לי לדבר.

משה גפני: זה לא בסדר שלא נותנים לך.

משה גפני: זה לא בסדר.

משה גפני: אני אגן על זכותך לומר את הכול.

משה גפני: מי שיפריע לה יצא החוצה.

משה גפני: מיקי, אתה מפריע לה.

מיקי רוזנטל: איך מפריע?

מיקי רוזנטל: אתה הפסקת אותה.

משה גפני: גם אותי צריך להוציא.

<עדי חכמון: בנוגע לכסף.

<עדי חכמון: במסגרת תקציב 2019 סוכם עם משרד הפנים ש-100 מיליון שקלים יוקצו בין היתר גם לרשויות האלה.

משה גפני: מה זה בין היתר?

<עדי חכמון: אני סגנית הממונה על התקציבים לענייני תשתיות.

<עדי חכמון: אני לא מטפלת בענייני פנים.

<עדי חכמון: אמרת שדיברת עם שר הפנים.

<עדי חכמון: משרד הפנים לא יכול היה להגיע לכאן.

<עדי חכמון: אני מציעה שהם יתייחסו.

<קריאה: משרד הפנים כאן.

<עדי חכמון: התכוונתי לומר שר הפנים.

<עדי חכמון: סליחה.

<עדי חכמון: הוא ביקש לבוא ולהסביר.

משה גפני: אני רוצה שתבינו דבר אחד.

משה גפני: אנחנו בקדנציה הזאת חברי כנסת.

משה גפני: אני באופן זמני יושב ראש הוועדה ואני נוהג לעשות שיעורי בית ואני יודע על מה מדובר.

משה גפני: מה לעשות, היה יותר טוב אם לא הייתי יודע.

משה גפני: תאמינו לי.

<עדי חכמון: בעניין הזה, להסביר איך יחולק הכסף ועל מה מדובר, אני מציעה - - -

משה גפני: 100 מיליון שקלים, אבל תגידי דברים ברורים ולא רמזים.

<עדי חכמון: אמרתי.

משה גפני: 100 מיליון שקלים לא יינתנו רק לששת הרשויות הללו.

<עדי חכמון: נכון.

משה גפני: אלא יינתן לעוד רשויות.

<עדי חכמון: נכון.

משה גפני: שהן רחוקות משדה התעופה מרחק גדול.

עודד פורר: לא יקום ולא יהיה.

<עדי חכמון: חבר הכנסת גפני, על זה אני לא יודעת לענות.

<עדי חכמון: אני לא יודעת לומר לך מה הכוונה.

מיקי רוזנטל: אבל יש דברים שאת כן יודעת לענות.

מיקי רוזנטל: למה זה לא נכנס לחוק?

מיקי רוזנטל: למה ה-100 מיליון שקלים לא נכנסו לחוק?

מיקי רוזנטל: נאמר שאנחנו לא מסכימים שזה יחולק לכל הרשויות אלא אנחנו רוצים שזה יהיה רק לרשויות האלה וה-100 מיליון זה מעט מדי.

מיקי רוזנטל: למה לא להכניס את זה לחוק?

מיקי רוזנטל: זה בסמכותכם.

מיקי רוזנטל: למה לא צבעתם?

<דור בלוך: אין דרך לקחת את זה אלא בדרך של חוק.

מיקי רוזנטל: למה לא צבעתם את הכסף בחוק?

משה גפני: דור בלוך, תאמין לי, בסדנה של אגף התקציבים, אתה למדת עשר.

משה גפני: את המיליארד ו-200 מיליון שקלים אי אפשר להעביר רק בחוק ואת ה-100 מיליון, לא צריך חוק.

משה גפני: זה מה שאמרת.

<דור בלוך: שאל חבר הכנסת מיקי לוי למה 1.2 מיליארד בחוק.

<דור בלוך: עניתי על השאלה הזאת.

מיקי רוזנטל: ולמה ה-100 מיליון לא בחוק?

מיקי לוי: לא עניתם על השאלה למה הארנונה או החלוקה לא בחוק.

מיקי רוזנטל: אני רוצה תשובה למה הם לא בחוק.

<עדי חכמון: כי אנחנו לא נוהגים להכניס דברים כאלה לחקיקה.

מיקי רוזנטל: אבל אנחנו נוהגים.

משה גפני: מיקי, תשמע דבר תורה.

משה גפני: היא אומרת שהם לא נוהגים לשים את זה בחוק ומנהג ישראל תורה היא.

משה גפני: הם לא נוהגים.

משה גפני: בסדר.

מיקי רוזנטל: אנחנו כן נוהגים וזה ייכנס לחוק ואפילו יותר מזה.

משה גפני: לא הסכום הזה.

מיקי רוזנטל: יותר ממנו.

משה גפני: ברוח טובה.

<עדי חכמון: הכול ברוח טובה.

<עדי חכמון: תמיד כשבאים לוועדה הזאת, הכול תמיד ברוח טובה.

<עדי חכמון: עניתי על השאלה?

משה גפני: לא.

משה גפני: למה זה לא בחוק?

מיקי רוזנטל: התחמקת.

משה גפני: בגלל המנהג?

מיקי רוזנטל: את לא רצינית.

מיקי רוזנטל: אנחנו מחבבים אותך.

<עדי חכמון: זה לא עוזר לי כרגע.

מיקי רוזנטל: לא, זה עוזר לך.

מיקי רוזנטל: יש כאלה שאנחנו מתייחסים אליהם בחומרת יתר.

מיקי רוזנטל: אליך אנחנו מתייחסים בחביבות.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: יעקב גנות, בבקשה.

משה גפני: אני רוצה שתדע שמה שמעניין אותי כוועדה לא מה אתה מעביר למשרד האוצר, שזה בסדר, זה הסכם ביניכם ואני לא מתערב בעניין, להפך, אני גם משבח את העבודה שלך ברשות שדות התעופה.

משה גפני: השאלה שעומדת על סדר היום היא למה מהכסף הזה האוצר לוקח מיליארד ו-100 מיליון שקלים ולמה הוא לא לוקח רק 900 מיליון ונותן לרשויות 300 מיליון וכותב את זה בחוק.

מיקי רוזנטל: ולמה זה עניינך.

<יעקב גנות: אני רוצה קצת רקע.

<יעקב גנות: רבותיי, אני – ויש לי מספיק ותק בוועדות האלה – בחיים לא עמדתי במצב שמדברים כל כך הרבה על נושאים שהם כל כך רחוקים, אני לא רוצה לומר אמת, מהמציאות.

<יעקב גנות: בדקתי.

<יעקב גנות: לכן הוצאתי את ראש המטה שילך לעשות בדיקה.

<יעקב גנות: לא הגברת ולא האדון, פעם אחת לא הגישו בקשה לאפשר להם במסגרת הסמכות שיש לנו לבנות לגובה מעבר למה שאישרנו באופן אוטומטי.

<יעקב גנות: נכון שאני פקיד ממשלתי אבל גם לי מותר לדבר.

מיקי רוזנטל: גנות, תרגיע.

משה גפני: אני אשמור על זכותך לדבר.

מיקי רוזנטל: אתה יודע שאני כבר הדחתי מנכ"ל אחד של הרשות.

<יעקב גנות: אין לי בעיה.

<יעקב גנות: אני מוכן ללכת.

מיקי רוזנטל: אחד הלך בגללי.

מיקי רוזנטל: אתה זוכר.

<יעקב גנות: אני מוכן ללכת בלי פנסיה.

<יעקב גנות: אף אחד מאלה שיושבים כאן, בדקתי, לא הגישו בקשה.

<יעקב גנות: שר התחבורה קיים דיון לפני שלוש שנים ובאתי אליו עם רשימה, הנה אדוני השר רשימה של אפשרויות של מאות אישורים שאנחנו עומדים לרשות הרשויות המקומיות הגובלות בנתב"ג.

<יעקב גנות: שיבנו לגובה.

<יעקב גנות: יגישו בקשה.

<יעקב גנות: הוא לא הסתפק בזה.

<יעקב גנות: גם שר האוצר, אביגדור יצחקי קרא להם, נתנו להם ובקשה אחת לא אושרה לא על ידי לוד, לא על ידי אור יהודה ולא על ידי מישהו אחר.

<יעקב גנות: באו וכל הזמן אמרו שהם לא יכולים לבנות ומונעים את ההתפתחות שלהם.

<יעקב גנות: גם אני הלכתי לעשות בדיקה.

<יעקב גנות: בכל הישובים האלו לא בנו מבנה אחד.

<יעקב גנות: למה?

<יעקב גנות: זה לא היה.

<יעקב גנות: בלוד, בית המשפט גלגל אותם בחזרה לגבי בניית בית המלון.

<יעקב גנות: בית המשפט, לא אני.

<יעקב גנות: אמרו, איפה הייתם עד עכשיו?

<יעקב גנות: מה אתם מתעוררים?

<יעקב גנות: מזל שאני לא חושב בקול רם כי מחר בבוקר הם יאמרו שיש לי עוד איזשהו רעיון.

<יעקב גנות: כמעט ואין שדה תעופה בעולם, אולי במדגסקר, שאין בו מלון כדי לתת שירות.

<יעקב גנות: זה שירות שאני צריך.

<יעקב גנות: בשלוש-ארבע השנים האחרונות ירדנו במתן שירות לאזרחים בגלל הגידול הבלתי רגיל שקיים בתנועת הנוסעים.

משה גפני: מה עם הכסף?

<יעקב גנות: לגבי הכסף.

<יעקב גנות: פעם אחת ולתמיד, אין לנו כרגע יכולת לתת מענה אם לוקחים לנו מעבר למה שלקחו עד עכשיו.

<קריאה: שקל לא ייקחו יותר.

<יעקב גנות: אני אומר למה אין.

משה גפני: אתה מתלהב כמו גפני.

משה גפני: רגע.

<יעקב גנות: לפחות משווים אותי למישהו טוב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אף אחד מחברי הוועדה לא דיבר על הוספת עוד כסף שתתנו לממשלה.

משה גפני: מה שעומד כאן לדיון, מתוך ה-1.2 מיליארד שקלים שאתה בכל מקרה מעביר על פי החוק לאוצר, 300 מיליון ילכו לרשויות.

<יעקב גנות: אדוני, כדי לתת מענה לשירות לציבור, ומיקי לוי, רציתי לומר בשפה משפטית אבל חזרתי בי, אחד הגורמים.

מיקי רוזנטל: אחד החשודים הטובים.

<יעקב גנות: אחד הגורמים.

מיקי רוזנטל: הוא חבר שלי.

מיקי רוזנטל: אל תטיל בו דופי.

<יעקב גנות: אנחנו בירידה דרמטית בהכנסות ממסחר.

<יעקב גנות: ירידה דרמטית.

<יעקב גנות: אנחנו הורדנו את העלויות כדי לתת מענה - - -

<קריאה: אנחנו מוכנים - - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: תאמיני לי, אנחנו מיצינו את הדיון אני עכשיו נותן לו בגלל שהוא חייב לומר את הדברים האלה.

משה גפני: מיצינו את הדיון.

<יעקב גנות: כדי לתת מענה לא רק לשש הישובים מסביבנו.

<יעקב גנות: אנחנו נתנו מענה לכל עם ישראל שהכסף בא ממנו.

מיקי רוזנטל: אתה הולך לכיוון לא טוב.

משה גפני: כל עם ישראל.

משה גפני: אני בעד עם ישראל, אז זה בסדר.

<יעקב גנות: אני אומר שהורדנו בצורה דרמטית את ההצמדה לכל הזכיינים כדי להוריד מחירים, כולל לא רק חמשת התחומים.

<יעקב גנות: ריצ'רדסון עמדו במצב גרוע כשהורדנו.

<יעקב גנות: זאת אחת ההכנסות המרכזיות בתחום המסחר.

<יעקב גנות: אנחנו במצב שכדי לתת מענה לגידול, אנחנו חייבים להתפתח וכדי להתפתח חייבים כסף.

<יעקב גנות: המון.

<יעקב גנות: בעוד כמה חודשים יתחילו לפעול - - -

משה גפני: שרוולים אין לכם שם.

<יעקב גנות: נכון.

<יעקב גנות: אנחנו ביטלנו את האגרות ואנחנו באים לבטל אגרות בחיפה.

<יעקב גנות: זה המצב.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שמר גנות צריך לבדוק את עצמו מחדש.

מיקי רוזנטל: יש מגבלות גובה מפורשות באזור התעשייה בלוד.

מיקי רוזנטל: תבדוק את הנושא.

מיקי רוזנטל: אדוני, בבקשה תבדוק את עצמך.

מיקי רוזנטל: אני הרי לא אומר שאתה לא אומר אמת.

<יעקב גנות: בדקנו כל מבנה.

<יעקב גנות: אתה צודק.

מיקי רוזנטל: אני יודע שאני צודק.

מיקי רוזנטל: תאמין לי, אני רק מדבר נתונים.

מיקי רוזנטל: באזור התעשייה בלוד.

<יאיר רביבו: זו הסיבה שלה"ב עם ארבע קומות.

<יאיר רביבו: הוא רצה יותר.

מיקי רוזנטל: אפשר היה לבנות שם יותר מארבע קומות.

מיקי רוזנטל: הם היו יכולים להכפיל את אזור התעשייה.

משה גפני: מיצינו את הדיון.

משה גפני: ליאת, בבקשה ואחרי כן יעלה.

<ליאת שוחט: אני רוצה להתייחס לדברים של עדי.

<ליאת שוחט: ועדת מימון שמונתה לבדוק כוועדה גיאוגרפית הופסקה באמצע בגלל ההסכם של ה-100 מיליון.

<ליאת שוחט: היא לא נתנה המלצות וההמלצות היו ברורות לאיזה כיוון הם הולכים.

<יעקב גנות: סליחה.

<יעקב גנות: לא נכון.

<יעקב גנות: לא מדויק.

<יעקב גנות: זה לא נכון.

משה גפני: מותר לה להגיד דברים לא נכונים.

משה גפני: מותר לה.

משה גפני: אני מרשה לה.

משה גפני: אנחנו בסוף נברר מה נכון.

<ליאת שוחט: אני שמחה שמר גנות שלח את ראש המטה לבדוק לפני שלוש שנים.

<ליאת שוחט: אני מכהנת בתפקיד שנתיים וחצי.

<ליאת שוחט: מה לעשות, כשהגעתי לתפקיד, ראיתי מה קורה לרשות שדות התעופה באור יהודה ומה המגבלות.

<ליאת שוחט: לא דיברתי על מגבלות בנייה.

<ליאת שוחט: יש לי אזור שבכלל אסור לבנות בו כמו שאמר ידידי מר דוד יפרח.

<יעקב גנות: את מערבבת דברים.

<ליאת שוחט: לכן כל הנושא של בית מלון ושל פיתוח אזור התעשייה בא עכשיו לידי ביטוי בתכנית המתאר ובהסכם הגג שאור יהודה חתמה עליו.

<יעלה מקליס: אני רוצה לומר שני דברים בקצרה.

<יעלה מקליס: האחד, כן ביקשנו אבל מה שקורה זה שבמגורים יוצר בעיה נוספת.

<יעלה מקליס: אנחנו מדברים על חוסר בתעסוקה ולכן תוספת מגורים לא תעזור לנו.

<יעלה מקליס: חוץ מזה, אני רואה כאן את ההסכמה שבעצם אין לנו מחלוקת עם מר גנות למרות שהוא פועל.

<יעלה מקליס: בסופו של דבר אנחנו רואים שיש כאן הסכמה ולא מחלוקת עם אדון גנות שישובים עוטפי נתב"ג צריכים לקבל פיצוי.

<יאיר רביבו: משפט אחד.

<יאיר רביבו: צודק חבר הכנסת רוזנטל.

<יאיר רביבו: אני אתן דוגמה שתסביר את העניין.

<יאיר רביבו: בנק מזרחי טפחות החליט לחזק ולהעביר את ההנהלה שלו ממגדל משה אביב ברמת גן ללוד.

<יאיר רביבו: יש לו בניין של שמונה קומות.

<יאיר רביבו: היה מאוד מאוד רוצה לבנות עוד שמונה קומות אבל הוא לא יכול ולכן הוא קנה אדמה בעשרות מיליוני שקלים מגד זאבי ובונה עוד בניין של שמונה קומות.

<יאיר רביבו: .

<יאיר רביבו: כלומר, במקום לנצל את השטח על מגדל אחד של 20 קומות או כמו שידידי יעקב אשר עשה בבטר בצורה יפה, לכן תשובה אחת לא קיבלנו כאן.

<יאיר רביבו: אנחנו לא רוצים לקחת כסף מהרשות.

<יאיר רביבו: רק מהעודפים שהולכים למדינה, משם נתחלק.

<יאיר רביבו: אנחנו לא רוצים מסחר כמו סחר סוסים אלא רוצים שתהיה כאן נוסחה אחוזית.

<יאיר רביבו: פעם אמרו לי מה יקרה אם חלילה יהיה כאן כמו צוק איתן שלא ינחתו מטוסים.

<יאיר רביבו: לא רוצה באותה שנה שקל אבל אם יש רווח, מהרווח הזה אנחנו רוצים להתחלק בנוסחה שתפצה אותנו.

משה גפני: אני מבין שאתם ראשי הרשויות באתם לכאן עם דעות מוקדמות על חברי הכנסת, שצריך להסביר להם 16 פעמים כי אחרת הם לא יבינו.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: זה כתוב בעיתונים ואתם ניזונים מהם.

<קריאה: חס ושלום.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם שחוץ ממני יש כאן

משה גפני: חברים בוועדה שעוד לפני שהתחלתם לדבר, הם כבר ידעו.

משה גפני: לא סיכמו כי עכשיו אנחנו הולכים לזה.

מיקי רוזנטל: אנחנו נלך הביתה ונחשוב על נוסחה איך לפצות אותם ולא על חשבונך.

משה גפני: עדי וכל החברים האחרים מהממשלה.

משה גפני: אנחנו נקריא עכשיו את החוק.

משה גפני: אני מודיע לכם שיהיה בחוק כסף שהולך לרשויות האלה, אפילו שהמנהג שלכם הוא לא לכתוב.

משה גפני: מעניין שהמנהגים שלכם הם כאלה שהיכן שאתם מקבלים, כותבים, ואיפה שאתם נותנים, לא כותבים.

משה גפני: אני מבין את זה.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: זה המנהג.

משה גפני: אנחנו את המנהג הזה הולכים לשבור.

<קריאה: זה לשבור מסורת.

משה גפני: לא.

משה גפני: את זה כבר שברנו במקומות אחרים.

משה גפני: כל פעם זה כך.

משה גפני: המנהג הזה הוא מנהג שאין לו הסבר.

משה גפני: זה מנהג בלי הסבר.

<עדי חכמון: יש הסברים.

משה גפני: ברור, ההסברים הם שאתם רוצים כסף ולא רוצים לתת.

משה גפני: זה הסבר מצוין.

מיקי רוזנטל: היא תכף תגיד לך פלט ונומרטור.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם כדלהלן.

משה גפני: אנחנו את הסעיף הזה לא נשאיר בחוק.

משה גפני: עם כל הכבוד, אין מציאות של עוד רשויות מקומיות.

משה גפני: אתם רוצים לתת כסף לבני ברק, תנו מאיזשהו מקום אחר שאתם נותנים.

משה גפני: יעקב אשר היה ראש עיר והוא בנה שם את ה-BBC, בנה שם מגדלים עד לשמים.

משה גפני: לבוא ולהגיד שהם יכולים לבנות גבוה, זה באמת להחשיב אותנו שאנחנו אנשים שלא מבינים כלום.

משה גפני: איך אפשר לבנות באור יהודה בתים גבוהים?

משה גפני: איך אפשר לבנות בלוד בתים גבוהים?

משה גפני: איך אפשר כאשר המטוסים טסים שם?

משה גפני: אי אפשר.

משה גפני: אני לא למדתי הנדסה אבל אני יודע שאי אפשר.

משה גפני: אם אפשר, אז אמרתי דבר שיש עליו חילוקי דעות.

מיקי רוזנטל: אם את אומרת שאין להם נזק, למה נותנים להם 100 מיליון שקלים?

מיקי רוזנטל: למה הסכימו לתת להם?

משה גפני: לא נותנים רק להם.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא נושא הדיון.

משה גפני: נושא הדיון הוא שהרשויות הללו נפגעות וברור גם למה.

משה גפני: הן נפגעות.

משה גפני: יש ויכוח רק על כמה לתת להן.

משה גפני: אתם אומרים 100 מיליון ואנחנו אומרים 300 מיליון.

משה גפני: זה ויכוח על כמה כסף צריך לתת להן.

משה גפני: אתם מודים בעובדה שצריך לפצות אותם.

משה גפני: אתם לא תורמים כסף לרשויות האלה או לרשויות אחרות כשאין נזק.

משה גפני: יש נזק וצריך לפצות אותן.

<עדי חכמון: אנחנו לא אמרנו שיש נזק.

<עדי חכמון: ציינו עובדה.

משה גפני: אני אמרתי שאמרתם?

מיקי רוזנטל: אני אמרתי.

משה גפני: כך השתמע ממני?

<עדי חכמון: כן.

משה גפני: אתם לא נותנים כסף סתם.

משה גפני: אתם נותנים כסף כשיש טענות צודקות.

משה גפני: אני אומר לכם שיהיה כאן שר הפנים ביום שלישי ויהיה כאן מנכ"ל משרד הפנים לדיון על קרן הארנונה.

משה גפני: יהיה כאן דיון בנושא הזה.

משה גפני: אנחנו נשנה את החוק הזה.

משה גפני: נשנה.

משה גפני: אם אתם רוצים לשתף פעולה אתנו, הנה מה טוב.

משה גפני: אני אוהב תמיד שהשינויים יהיו בסיכום אתכם.

משה גפני: תמיד.

משה גפני: אבל לפעמים אם זה לא בשיתוף פעולה אתכם, אז זה יעבור בניגוד לדעתכם.

משה גפני: כאשר אין מחלוקת של קואליציה ואופוזיציה, כאשר ההיגיון אומר חד משמעית שזה המצב, אני מבקש שתחזרו הביתה ותעשו עוד הפעם חשבון.

משה גפני: תבואו ותגידו שאתם מסכימים להתפשר, שאתם מסכימים לתת כאן יותר וכאן פחות, אבל לא יכול להיות, זה לא הגיון ואני לא נוגע ברשות שדות התעופה ואני לא נוגע בכל הדברים האחרים.

משה גפני: יש לכם את הכסף לתת להם במיוחד שאם יבוא לכאן שר הפנים ויבוא מנכ"ל משרד הפנים, בעוד יומיים, והוא יגיד כך שיצא שאתם הרעים והם הטובים.

משה גפני: למה אתם צריכים את זה?

משה גפני: תהיו גם אתם הטובים.

<עדי חכמון: זה לא הולם אותנו.

משה גפני: זה נכון.

<קריאה: זה מקלקל את המוניטין.

מיקי רוזנטל: את לא רוצה להרוס את הדימוי.

מיקי רוזנטל: את זה אני מבין.

יעקב אשר: זה המנהג.

משה גפני: מי מקריא את החוק?

מיקי לוי: אתה רוצה שאת כל ההסתייגויות נציג באמצע או מה ששלחנו?

משה גפני: לא.

משה גפני: קודם כל, שלחת אבל עוד לא סיימנו.

משה גפני: הם צריכים לחזור.

מיקי רוזנטל: אתה לא רוצה שנגיש עכשיו הסתייגויות.

משה גפני: כן.

משה גפני: הם צריכים לחזור.

משה גפני: לפי דעתי מהחיוך של עדי אני מבין שהם הולכים להתפשר ואז ההסתייגויות משתנות.

משה גפני: אם אתם לא הולכים להתפשר, ההסתייגויות שלהן הולכות לעבור.

משה גפני: האיום היה ברור?

<עדי חכמון: ראשית, היה ברור כשמש.

<עדי חכמון: שנית, אני מרבה לחייך.

משה גפני: זה בסדר גמור.

משה גפני: את צודקת.

משה גפני: דבר שני, נראה מה יגיד שר הפנים.

משה גפני: הרי הם שלחו, בצדק, למשרד הפנים.

משה גפני: נראה מה הם אומרים.

משה גפני: יהיה כאן גם המנכ"ל וגם השר.

<דודי קופל: פרק ב': רשות שדות התעופה 2.

<דודי קופל: תיקון חוק רשות שדות התעופה בחוק רשות שדות התעופה, התשל"ז-1977 – בסעיף 19 - בסעיף קטן (א), אחרי "שר התחבורה" יבוא "או שר האוצר" ובסופו יבוא "או לפי סעיף 38ב(ז)".

<דודי קופל: במקום סעיף קטן (ד) יבוא: "(ד) החלטות המועצה יובאו לידיעת שרי התחבורה והאוצר ללא דיחוי".

<דודי קופל: סעיף 19 לחוק רשות שדות התעופה מדבר על מתי נערכות ישיבות המועצה.

<דודי קופל: מוצע לחייב עריכת ישיבת מועצת רשות שדות התעופה גם לפי דרישה של שר האוצר.

<דודי קופל: בסעיף 38 - בפסקה (1), המלים "מאזן שנתי לרבות" – יימחקו.

<דודי קופל: בפסקה (2), במקום "הכנסות והוצאות, כולל" יבוא "בעניין".

<דודי קופל: אחרי פסקה (2) יבוא: "(2א) דוחות כספיים כאמור בסעיף 38א".

<דודי קופל: כאן מדובר על התאמות נוכח ההוראה שאנחנו נקרא בהמשך לגבי הגשת דוחות כספיים והתאמה בסעיף שעוסק כיום בהגשת דוחות שונים בידי רשות שדות התעופה.

<אייל לב ארי: שאלה לגבי (1)(ב).

<אייל לב ארי: סעיף קטן 19(ד) היום מדבר רק על מתן דיווח על החלטות מועצה שהתקבלו רק בעקבות דרישה חריגה לכינוס המועצה.

<אייל לב ארי: זה לכל החלטה של המועצה ולא רק דרישות חריגות ששר התחבורה, שר האוצר ושלושה מחברי המועצה העלו ממצאים של רואה החשבון.

<אייל לב ארי: זה על כל דבר.

<אייל לב ארי: כל החלטה של המועצה תצטרך להיות מובאת לידיעת השרים.

<דודי קופל: נכון.

מיקי רוזנטל: כל החלטה גם אם היא לא קשורה לעניין הזה.

<אייל לב ארי: כל החלטה.

<דודי קופל: כל החלטה תובא לידיעת השרים.

<דודי קופל: רק לידיעה.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: אני מנסה להבין את הרציונל.

מיקי רוזנטל: אין שום בעיה שהם ידעו אבל מה הרציונל?

מיקי רוזנטל: שלא יתקבלו החלטות שלא ידעו עליהן?

<דודי קופל: לשרים הממונים תהיה ידיעה על מה שמתקבל במועצה.

<דודי קופל: זה מאוד סביר.

מיקי רוזנטל: אין לי בעיה עם זה אבל למה צריך לכתוב את זה בחוק?

מיקי רוזנטל: הרי לשר האוצר ולשר התחבורה יש נציגים במועצת רשות שדות התעופה.

מיקי רוזנטל: יש לו רגל בפנים, אז מה?

<עדי חכמון: בסך הכול מבקשים להביא לידיעת השרים.

מיקי רוזנטל: אין לי בעיה עם זה.

מיקי רוזנטל: אני מנסה להבין את הרציונל.

מיקי רוזנטל: הרי יש לו אנשים שם, הוא לא יודע?

<עדי חכמון: לא תמיד הנציג נמצא.

<עדי חכמון: לפעמים לוקח זמן עד שממנים נציג.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו מוחקים את זה.

משה גפני: לא עושים צחוק מהחקיקה.

משה גפני: עם כל הכבוד, שהנציג שלו יהיה.

<עדי חכמון: אנחנו לא עושים צחוק מהחקיקה.

משה גפני: זה לעשות צחוק.

משה גפני: יובא לידיעת שרי התחבורה והאוצר?

משה גפני: לא יהיה.

<דודי קופל: זה קיים כבר כיום.

משה גפני: אם קיים, נמחק גם שם.

משה גפני: אנחנו מדברים על חקיקה ראשית.

משה גפני: חקיקה ראשית, יובא לידיעת שר האוצר ושר התחבורה?

משה גפני: זה יהיה כתוב?

משה גפני: לא יהיה כתוב.

משה גפני: חבל על הזמן

מיקי לוי: עדי, גם אם לא יהיה כתוב, אתם לא יכולים להביא לידיעתם?

מיקי לוי: מה זה צריך להיות כתוב בחוק?

מיקי רוזנטל: אפילו בתקנות לא כותבים דבר כזה.

<עדי חכמון: אבל זה נמצא בהרבה חוקים.

משה גפני: רבותיי וגברתי, אני מבקש, עם כל הכבוד, זה נמחק מהחוק.

משה גפני: אפשר לעבור הלאה?

<דודי קופל: עובר הלאה.

משה גפני: אתם יכולים למשוך את החוק.

משה גפני: זה מה שתעשו בסוף.

מיקי רוזנטל: תנסו לשכנע אתכם.

<עדי חכמון: אנחנו מנסים לשכנע אבל לא נותנים לי אפשרות.

<עדי חכמון: חבר הכנסת גפני, זה נמצא בהרבה מאוד חוקים.

<עדי חכמון: זה לא החוק היחיד שזה נמצא בו.

<עדי חכמון: זה בסך הכול חובה להבאה לידיעה לשני השרים שהם השרים המפקחים הרלוונטיים.

<עדי חכמון: עכשיו אנחנו גם מקבלים בשגרה כספים מהרשות ורוצים שתהיה אפשרות לעקוב אחרי מה שקורה שם.

<עדי חכמון: זה רק הבאה לידיעה וזה משהו מאוד רגיל שקורה בהרבה מאוד חוקים ואין כאן שום כוונה לעשות צחוק מהחקיקה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תמשיך.

משה גפני: זה נמחק.

משה גפני: אני מבקש למחוק את הסעיף הזה.

<דודי קופל: אחרי סעיף 38 יבוא: "38ג.

<דודי קופל: דוחות כספיים המועצה אחראית לעריכת הדוחות הכספיים המפורטים של הרשות ולאישורם.

<דודי קופל: הדוחות הכספיים ייערכו בהתאם לנדרש לפי כללי חשבונאות מקובלים.

משה גפני: למה צריך לכתוב את זה, לפי כללי החשבונאות המקובלים?

משה גפני: זה לא ברור?

<דודי קופל: לא.

<אייל לב ארי: דווקא את זה צריך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לכו תתנגדו לחוקים שלי בוועדת שרים ואחרי כן תבואו לכאן.

משה גפני: חוקים טובים לעם ישראל.

משה גפני: תתנגדו.

משה גפני: תבואו לכאן ותקבלו אישורים.

משה גפני: הכול הדדי.

<דודי קופל: הוראות סעיפים 171 ו-172 לחוק החברות, התשנ"ט-1999 (להלן – חוק החברות) לעניין עריכת דוחות כספיים, החלות על חברה שאינה תאגיד מדווח, יחולו בשינויים המחויבים על הרשות, בכפוף להוראות חוק זה.

<דודי קופל: הדוחות הכספיים של הרשות יאושרו בידי המועצה, ייחתמו בשמה ויוגשו לשר התחבורה ולשר האוצר, לא יאוחר מהמועד הקבוע בסעיף 38.

<דודי קופל: 38ב.

<דודי קופל: רואה חשבון מבקר שרי התחבורה והאוצר ימנו לרשות רואה חשבון מבקר (להלן – רואה החשבון המבקר) לפי המלצת הוועדה שמונתה לפי סעיף 44(ג) לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975 (להלן – חוק החברות הממשלתיות), ככל שתמליץ, שיבקר את הדוחות הכספיים כאמור בסעיף 38א ויחווה את דעתו עליהם (בסעיף זה – פעולות ביקורת).

<דודי קופל: על מינוי רואה החשבון המבקר ועל שכרו יחולו כללים לפי סעיף 44(ג) לחוק החברות הממשלתיות, בשינויים המחויבים.

<דודי קופל: הרשות תישא בעלות שכרו של רואה החשבון המבקר.

מיקי לוי: אני רוצה לומר משהו באופן כללי.

מיקי לוי: אנחנו ועדת כספים וזה לא חשוב מה יקרה בעתיד, או הכנסת, מהרגע שהצבענו – זהו.

מיקי לוי: אין כאן מילה אחת על דיווח לוועדת הכספים ועל אישור ועדת הכספים.

מיקי לוי: אין מילה אחת.

מיקי לוי: הכול זה שני שרים.

מיקי לוי: מחרתיים ממשלה מתחלפת או לא מתחלפת, זה לא משנה כלום.

מיקי לוי: לכו הביתה ותראו איך הכנסת מפקחת על הממשלה.

מיקי לוי: זה תפקידנו.

מיקי לוי: אין כאן מילה אחת ואני קראתי את זה בבית פעמיים.

משה גפני: צודק.

משה גפני: יהיה.

משה גפני: תחשבו באיזה סעיף לשים את זה בגלל שזה יהיה.

משה גפני: צודק במאה אחוזים.

<דודי קופל: רואה החשבון המבקר רשאי לעיין בכל עת במסמכי הרשות הדרושים לו לשם מילוי תפקידו ולקבל הסברים לגביהם.

מיקי רוזנטל: אני שוב חוזר ושואל למה כל הפרטים האלה צריכים להיות בחוק ראשי.

מיקי לוי: וועדת כספים לא בחוק.

מיקי רוזנטל: אניח באמת שואל.

<יעקב גנות: יש לנו רואה חשבון.

מיקי רוזנטל: זה לא נוגע אליך.

<עדי חכמון: זה קיים בהרבה חוקים.

מיקי רוזנטל: באיזה חוק למשל?

מיקי רוזנטל: תני לי דוגמה.

<דור בלוך: חוקים של תאגידים סטטוטוריים אחרים, ברשות לחדשנות וחוקים אחרים, יש סעיפים כאלה שעוסקים בשאלה.

משה גפני: אבל למה הקדוש ברוך הוא נתן לנו שכל?

משה גפני: אם אתה תבוא ותגיד כל הזמן שזה מה שהיה פעם, אז היה פעם.

משה גפני: אנחנו שואלים אותך שאלה הגיונית.

<קריאה: כי אחרת לא תהיה לו סמכות.

משה גפני: למה זה צריך להיות בחוק?

משה גפני: תסביר לי.

משה גפני: אל תגיד לי שזה היה פעם.

משה גפני: היה פעם, אני תכף מגיש הצעת חוק לבטל בכל המקומות האלה.

משה גפני: למה צריך את זה?

מיקי רוזנטל: אני מחדד עוד דבר ברשותך.

מיקי רוזנטל: עד היום רשו שדות התעופה העבירה כסף למדינה.

מיקי רוזנטל: לא היו טענות שהם מרמים במאזנים שלהם.

<דור בלוך: אבל לא היה לפי אחוז מהמאזן.

<עדי חכמון: עכשיו נקבע מנגנון של ה-50 אחוזים שהוא אמור להיגבות מתוך דוחות כספיים.

<עדי חכמון: בגלל שזה נגזר מתוך דוחות כספיים, אנחנו צריכים להיות בטוחים שהדוחות הכספיים נכונים כדי שלא יהיו לנו אחר כך ויכוחים עם הרשות.

<עדי חכמון: אנחנו צריכים שיהיה רואה חשבון מבקר שיוכל לעבור על זה ולעדכן את הממשלה בדברים האלה.

<עדי חכמון: מבחינת הנוסח, למה זה כאן?

<עדי חכמון: כי אם לא נכתוב את זה כאן, לא תהיה לנו אפשרות לעשות את זה.

משה גפני: למה?

משה גפני: רואה חשבון שמונה, שהוא צריך להביא דוחות מסודרים ואמיתיים, אם זה לא יהיה כתוב, הוא לא יכול לעשות את זה?

<דור בלוך: לא.

<יעקב גנות: זה מקובל עלינו.

<דודי קופל: בסופו של דבר, רק אם יהיה קבוע בחוק ותהיה מחלוקת, למבקר תהיה סמכות לפי החוק.

<דודי קופל: אם לא תהיה מחלוקת, הכול בסדר.

מיקי רוזנטל: זה נראה קצת מוזר.

מיקי רוזנטל: אני אומר לכם, ואני לא מאתמול כאן, לא ראיתי פירוט כזה.

מיקי רוזנטל: יש כאן עיקרון, צריכים להעביר כסף, יש מנגנון איך מעבירים את הכסף, רואה חשבון, והוא ייקח והוא יחזיר.

משה גפני: מה שהיה צריך לכתוב זה ששרי התחבורה והאוצר ימנו לרשות רואה חשבון מבקר וכולי, כל מה שכתוב בהתחלה, והוא צריך למסור דוחות מבוקרים והוא צריך להודיע לממונים עליו – שאלה שרי האוצר והתחבורה – אם יש בעיות עם הדוח הזה.

משה גפני: זה הכול.

<דודי קופל: הוא חייב את הסמכויות.

משה גפני: לכתוב את זה.

<דודי קופל: זה מה שכתוב.

משה גפני: לא.

משה גפני: לכתוב בשני משפטים.

<דודי קופל: לא כתוב הרבה יותר מזה.

משה גפני: כתוב בשבע סעיפים.

משה גפני: תבדקו את זה.

משה גפני: אנחנו מציעים למחוק את כל הדברים.

משה גפני: אם הממונים עליכם אמרו לכם שזה החוק ותעבירו אותו כמות שהוא, מהמילה הראשונה עד המילה האחרונה – אין לי טענות.

משה גפני: אבל אם מאפשרים לכם גם לחשוב, אז תחשבו על מה שאנחנו אומרים.

משה גפני: אפשר לעשות את זה בקטע אחד משפטי נקודה.

מיקי רוזנטל: בשתי פסקאות.

מיקי רוזנטל: זה נראה כמו תקנות מהמאה הקודמת.

משה גפני: מימי המנדט.

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: מימי התורכים.

<עדי חכמון: דווקא במנדט הדברים היו מאוד קצרים.

משה גפני: אנחנו מבקשים שתחזרו למנדט.

מיקי רוזנטל: לגבי מקור הסמכות לפיה יהיה פיקוח, מקובל.

מיקי רוזנטל: הפירוט הזה הוא נראה מגוחך.

משה גפני: לנו אין עניין לכאן או לכאן.

משה גפני: תבדקו את זה שוב.

<דודי קופל: רואה החשבון המבקר רשאי להשתתף בכל ישיבת מועצה או ועדה מוועדותיה הדנה בדוחות הכספיים שלגביהם ביצע פעולות ביקורת או בישיבת מועצה המתכנסת לפי סעיף קטן (ז).

משה גפני: תעבור ישר לסעיף (4).

משה גפני: תבואו אחרי כן ותגידו שהחלטתם כך, אז נקרא את הסעיפים.

משה גפני: רשאי להשתתף בכל ישיבת המועצה וועדה מוועדותיה.

משה גפני: אני מציע גם לכתוב את מגילת אסתר.

משה גפני: מה רע במגילת אסתר?

משה גפני: צריך לכתוב את זה בקטע אחד.

משה גפני: צריך לשים את זה בקטע אחד.

משה גפני: אל תעשו צחוק.

<עדי חכמון: אנחנו ננסה לקצר.

משה גפני: תקצרו את זה.

משה גפני: זאת חקיקה שיקראו אותה תלמידי תיכון, אם יעברו על החוקים שעשתה ועדת הכספים, יגידו שבוועדת הכספים היו כאלה שלא למדו ליבה.

<עדי חכמון: אנחנו נדאג שלא יקרה.

<עדי חכמון: נראה לי שמבין החוקים זה לא החוק הכי מרתק.

משה גפני: אלה חוקים מיותרים.

משה גפני: תעבור לסעיף (4).

<דודי קופל: בסעיף 39 - בכותרת השוליים, אחר "שר התחבורה" יבוא "או שר האוצר".

<דודי קופל: במקום "שר התחבורה רשאי" יבוא "שר התחבורה או שר האוצר רשאים".

משה גפני: מה זה?

<עקב גנות: השתלטות משרד האוצר.

<דודי קופל: קבלת דינים וחשבונות ומידע מהרשות.

<דודי קופל: התוספת כאן היא שלא רק שר התחבורה יהיה רשאי לקבל אלא גם שר האוצר.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אתם עשיתם באריכות כדי שנתעייף ועכשיו לא נשים לב שאתם מכניסים גם את שר האוצר.

<דודי קופל: הכול בפירוט.

<דודי קופל: לא מסתירים כלום.

משה גפני: למה שר האוצר נכנס פתאום?

משה גפני: מה עד היום לא היה טוב?

<עדי חכמון: משרד האוצר מקבל באופן קבוע עכשיו 50 אחוזים מהרווח של רשות שדות התעופה.

משה גפני: משרד האוצר?

משה גפני: הממשלה מקבלת.

<עדי חכמון: משרד האוצר.

מיקי רוזנטל: בשם הכללי הוא אחראי על הנכסים שלנו.

מיקי רוזנטל: הוא לוקח את הכסף.

מיקי רוזנטל: כך זה בחוק.

מיקי רוזנטל: אגב, כמה הרווח המוערך בשנה?

<יעקב גנות: בשנה הזאת 90 מיליון.

<עדי חכמון: אבל אחרי שלקחנו את הכסף.

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: אני שואל על לפני שהם לקחו את הכסף.

מיקי רוזנטל: כמה היה הרווח השנה?

<צחי חבושה: הרווח שלנו לפני שלוקחים את הכסף, כ-600 מיליון שקלים וגם לפני הוצאות פיתוח שהם מעל מיליארד שקלים.

<יעקב גנות: אני לא רוצה לדבר על המינוסים.

<צחי חבושה: זה לפני ההשקעות בפיתוח שהיו מעל מיליארד שקלים.

משה גפני: אז איך אתם מעבירים 1.2 מיליארד שקלים?

מיקי רוזנטל: למה אתם מסכימים לתת כסף?

מיקי רוזנטל: בתחילת הדיון שאלתי אותך.

משה גפני: איך אתם מעבירים 1.2 מיליארד שקלים כשאתם מרוויחים רק 600 מיליון?

<עדי חכמון: אלה עודפים שהצטברו.

<יעקב גנות: זה מה שיש כרגע בקופה.

משה גפני: רק שתדעו, חברי הכנסת, ששר האוצר נכנס לעניין.

משה גפני: שלא יחשבו שהתעייפנו.

משה גפני: אנחנו יודעים שהכניסו את שר האוצר אחרי שהביאו לנו שבעה סעיפים כדי לעייף אותנו.

מיקי רוזנטל: בכל התיקון.

<עדי חכמון: בסעיפים החדשים שר האוצר נכנס.

<עדי חכמון: בסעיף קיים הכנסנו גם את שר האוצר.

<עדי חכמון: לא הסתרנו את זה.

<דודי קופל: אחרי סעיף 40א יבוא: "40א1 תמלוגים מהרווח הנקי נוסף על התשלום לפי סעיף 40א(ב), תשלם הרשות למדינה בעבור כל שנה החל משנת 2020, תמלוגים בשיעור של 50 אחוזים מהרווח השנתי הנקי, ובלבד שסכום התמלוגים לא יעלה על סכום ההכנסה החייבת השנתית.

<דודי קופל: תמלוגים כאמור בסעיף קטן (א) יועברו עד יום 31 ביולי של כל שנה, בעד השנה הקודמת.

<דודי קופל: סברה המועצה בשנה מסוימת, כי קיים חשש סביר שתשלום התמלוגים כאמור בסעיף קטן (א) ימנע מהרשות לעמוד בהתחייבויותיה הקיימות או הצפויות, תפנה המועצה לשרי התחבורה והאוצר, עד יום 30 ביוני של אותה שנה, בבקשה להפחית את שיעור התמלוגים הקבוע בסעיף קטן (א).

<דודי קופל: פנתה המועצה כאמור, רשאים שרי התחבורה והאוצר להורות על הפחתת שיעור התמלוגים האמור, אם שוכנעו כי קיים חשש כאמור.

<דודי קופל: ניתנה הוראה כאמור, יפרסמו שרי התחבורה והאוצר הודעה ברשומות בדבר שיעור התמלוגים המופחת.

משה גפני: תסבירו את העניין הזה.

משה גפני: אתם מדברים עכשיו על 50 אחוזים.

משה גפני: אז מה פירוש פתאום סברו שיהיה פחות?

משה גפני: אם יהיה פחות, יהיה פחות.

משה גפני: זה החוק.

<עדי חכמון: מדובר כאן על פחות מ-50 אחוזים.

<עדי חכמון: מדובר כאן על לקחת פחות מ-50 אחוזים.

משה גפני: למה?

<עדי חכמון: ניתנו כאן כל מיני דוגמאות.

<עדי חכמון: אם פתאום יש איזו תכנית פיתוח מאוד גדולה, אם יש איזשהו שינוי.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול שתי שאלות.

מיקי רוזנטל: שאלה אחת את גנות.

מיקי רוזנטל: אם אלה לא היו רווחים מצטברים, אני מנסה להבין את סדרי הגודל.

מיקי רוזנטל: הרווחים בניכוי ההשקעות.

מיקי רוזנטל: כמה היו לכם השנה או בשנים קודמות?

מיקי רוזנטל: אתה יכול לסבר את האוזן כדי שנבין מה אנחנו עושים כאן?

<יעקב גנות: כל הרווחים שלנו מחויבים לתכניות הפיתוח.

מיקי רוזנטל: כל הרווחים?

<יעקב גנות: כל הרווחים שלנו מחויבים לתכניות הפיתוח ואם אנחנו לא נבצע את תכניות הפיתוח, אני מכריז כאן שלא נוכל לתת מענה לגידול בתנועת הנוסעים.

מיקי לוי: זה עניין שלנו מול האוצר.

מיקי לוי: אם לוקחים לכם את הכסף ואתם לא תוכלו לתת מענה, אתם תסגרו את מדינת ישראל.

<יעקב גנות: לא כך אמרנו.

מיקי רוזנטל: אני אשאל אחרת.

מיקי רוזנטל: מה הרווח הנקי ומה הרווח התפעולי?

מיקי רוזנטל: תגיד לי את המספרים.

מיקי רוזנטל: אפשר לקבל אותם?

מיקי רוזנטל: בלי ההשקעות העתידיות והפיתוח.

מיקי רוזנטל: תן לי מספרים.

מיקי רוזנטל: מה היה ב-2016, מה היה ב-2017.

<צחי חבושה: הרווח הנקי שהיה לנו לפני התמלוגים הוא כ-600 מיליון שקלים.

מיקי רוזנטל: בשנה.

<צחי חבושה: בשנה.

מיקי רוזנטל: זה נכון ל-2016 ו-2017?

<צחי חבושה: ל-2017 עדיין לא סגרנו דוחות.

מיקי רוזנטל: כמה זה היה ב-2015?

<צחי חבושה: 370.

מיקי רוזנטל: וב-2016 זה גדל ל-600.

<צחי חבושה: אלה סדרי הגודל.

מיקי רוזנטל: והשנה אתה מעריך שאלה יהיו אותם סדרי גודל?

מיקי רוזנטל: בערך.

<צחי חבושה: קצת פחות.

<צחי חבושה: יש לנו עוד פרויקטים שנכנסים לשוטף.

<יעקב גנות: זאת אומרת, תכנית הפיתוח שלנו והמשך ביצוע, מציאת מקורות תקציביים.

משה גפני: ברגע שיש מצב כזה, אתם צריכים גם להודיע על כך לוועדת הכספים.

משה גפני: לא רק לשרי האוצר והתחבורה אלא גם לוועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: באישור ועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: זאת הייתה ההערה שלי.

<עדי חכמון: אמרת להודיע.

משה גפני: כן.

משה גפני: תכף נדבר על אישור.

משה גפני: בינתיים הודעה.

משה גפני: אחרי כן נדבר על אישור.

משה גפני: בהמשך.

משה גפני: אני הייתי מת לדעת מה אתה אומר לה בסוד.

<עדי חכמון: אתה יודע כמה פעמים אתה מסתודד ואני מתה לדעת מה אתה אומר?

מיקי רוזנטל: תשאלי אותי, אני יודע.

מיקי רוזנטל: אני יודע כל מה שהוא אומר.

מיקי רוזנטל: אנחנו מתואמים.

מיקי רוזנטל: עכשיו, ברצינות.

מיקי רוזנטל: התמלוגים בשיעור 50 אחוזים, על סמך מה הם נקבעו?

מיקי רוזנטל: למה לא קבעתם 60 או למה לא 40?

מיקי רוזנטל: למה דווקא 50?

<עדי חכמון: 50 אחוזים היה נראה לנו סכום סביר שמשאיר עדיין כספים ברשות ונותן לה תמריץ להתייעל ולא שהיא יודעת שכל כסף שהיא מרוויחה, נלקח ממנה.

<עדי חכמון: מצד שני, מעביר לקופת המדינה סכום שלדעתנו שייך לכלל האזרחים.

<עדי חכמון: זה היה נראה לנו האיזון הנכון.

מיקי רוזנטל: בסדר.

מיקי רוזנטל: רציתי לדעת.

<דודי קופל: בסעיף זה - "ההכנסה החייבת השנתית" – סך כל ההכנסות השנתיות של הרשות, ובכלל זה הכנסות מהשכרת שטחים לצרכים מסחריים, ולמעט הכנסה מאגרות ושירותים למטוסים ומאגרות ושירותים לנוסעים.

<דודי קופל: "הרווח השנתי הנקי" – הרווח אחרי מיסים על ההכנסה, כפי שנקבע בדוחות הכספיים כאמור בסעיף 38א".

משה גפני: יעקב, אתם עוקבים אחרי מה שכתוב בסעיפים האלה?

משה גפני: זה נוגע אליכם.

<דודי קופל: בסעיף 40ג - בכותרת השוליים, במקום "בשנים 2017 ו-2018" יבוא "בשנים 2017 עד 2019".

<דודי קופל: ברישה, במקום "בשנים 2017 ו-2018" יבוא "בשנים 2017 עד 2019".

<דודי קופל: בפסקה (2) - ברישה, במקום "1.190" יבוא "940".

<דודי קופל: בפסקת משנה (א), במקום "595" יבוא "470".

<דודי קופל: בפסקת משנה (ב), במקום "595" יבוא "470".

<דודי קופל: אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) בשנת 2019 – סכום של 1,200 מיליון שקלים חדשים אשר ישולם באופן הזה: עד יום כ"ז בסיון התשע"ט (30 ביוני 2019) – סכום של 600 מיליון שקלים חדשים.

<דודי קופל: עד יום ג' בטבת התש"פ (31 בדצמבר 2019) – סכום של 600 מיליון שקלים חדשים.

משה גפני: תסביר.

<דודי קופל: כאן יש לנו תיקון של הסכומים שהרשות תעביר לקופת המדינה בשנת 2018, הפחתה מ-1,190 ל-940 והוספה שבשנת 2019 הרשות תעביר סכום נוסף של 1.2 מיליארד לקופת המדינה.

משה גפני: רשות שדות התעופה, אני מבקש את ההתייחסות שלכם לסעיפים האלה.

משה גפני: תדעו שעל פי תקנון הכנסת, בניגוד למה שאומרים לכם כל הזמן, אתם חייבים להגיד אמת מקצועית לוועדות.

משה גפני: אנחנו ועדה של הכנסת.

משה גפני: אני יודע שלכם יש הסכמים עם משרד האוצר.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: לנו אתם חייבים להגיד את האמת.

משה גפני: אני שואל האם הנתונים הללו הם נכונים, הם על דעתכם, זה יאפשר לכם להמשיך את הפעילות.

משה גפני: אני מבקש לא להסתכל עכשיו על אנשי האוצר אלא רק עלי.

<יעקב גנות: אדוני, אני כבר עברתי כמה שנים כאן בפרוזדורים.

<יעקב גנות: קודם כל, ברגע שבאנו לכאן, הנושא הזה נדון.

<יעקב גנות: ישבנו עם משרד האוצר יש הבנה בינינו לבין משרד האוצר לגבי הכספים הללו.

<יעקב גנות: אין בינינו ויכוח.

משה גפני: אני אבל שואל שאלה.

משה גפני: אני יודע שזה לא נוח לכם מכיוון שלוקחים מכם כסף.

משה גפני: אני שואל האם לאחר שהחוק הזה יאושר וייקחו מכם את הכסף הזה, כפי שמופיע בסעיפים האלה, האם זה יאפשר לכם להמשיך את הפיתוח של רשות שדות התעופה, את הטיפול השוטף.

משה גפני: אל תסתכל עליהם, תעשה לי טובה.

<יעקב גנות: אדוני, יש לי עין אחת.

<יעקב גנות: אני לא רואה טוב.

<יעקב גנות: אני מסתכל עליך.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אני מבקש שעם העין הזאת תסתכל עלי.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם זה יאפשר לכם את המשך הטיפול השוטף ואת הפיתוח.

<יעקב גנות: בתנאים שקיימים היום עם סיכומים שסיכמנו עם משרד האוצר על כל מיני דברים ללא שום שינויים.

<יעקב גנות: אם יהיו לנו שינויים בהמשך, אני אמרתי שאם יהיו שינויים, לדוגמה, על ה-50 אחוזים, אם 50 אחוזים אני בא ואני אומר רבותיי משרד האוצר, 50 אחוזים אני מבקש להקטין אותם למצב של כמעט כלום כיוון שאנחנו זקוקים לכסף לפיתוח.

<יעקב גנות: אם מחר יגידו שלא מעניין פיתוח, תביא 50 אחוזים, 300 מיליון.

<יעקב גנות: נתתי את הדוגמה.

משה גפני: נתת תשובה.

משה גפני: לגבי הנושא הזה של ההפחתה של ה-50 אחוזים או שאתם לא יכולים בשנה הזאת להעביר, אתם תצטרכו בכל מקרה לבוא לוועדת הכספים ואנחנו נעזור לכם.

משה גפני: זאת אומרת, נעזור למשרד האוצר ונעזור לרשות שדות התעופה.

מיקי רוזנטל: שאלה.

מיקי רוזנטל: לפני התיקון, בסעיף הרלוונטי, בסעיף (6), הסכום היה 1.2 מיליארד שחולקו 600 ו-600.

מיקי רוזנטל: עכשיו בתיקון הבאתם 900.

<עדי חכמון: השינוי שנעשה בסכומים הוא שינוי לשנת 2018 כשאת הסכום בשנת 2018 אנחנו מקטינים ב-250 מיליון כדי לאפשר לרשות שדות התעופה לעמוד בהפחתה ב-2019.

מיקי רוזנטל: האם התחייבתם לרשות שדות התעופה לממן משהו אחר בתמורה להסכמתם?

מיקי רוזנטל: משהו שהוא לא בתקציב השוטף.

<עדי חכמון: לא הבנתי.

מיקי רוזנטל: האם התחייבתם לרשות שדות התעופה לתקצב פרויקטים שלהם כאלה או אחרים במסגרת ההסכמות שלהם לקבל את הכסף.

<עדי חכמון: אנחנו התחייבנו שבמידה ובעוד כמה שנים לא יהיה לרשות שדות התעופה תקציב לעשות כביש מסוים.

משה גפני: ביהוד.

מיקי רוזנטל: רק הכביש?

<עדי חכמון: כן.

מיקי רוזנטל: ושום פיתוח אחר לא.

מיקי רוזנטל: שדה התעופה החדש יהיה מתקציב המדינה בכל מקרה.

<עדי חכמון: עוד חזון למועד.

<עדי חכמון: נראה איך יהיה שדה התעופה החדש.

מיקי רוזנטל: לא היה דיון על הדבר הזה.

<עדי חכמון: לא.

משה גפני: עוד חזון למועד, זאת תשובה טובה.

<אייל לב ארי: לגבי סעיף 40ג(3), אם יהיה צורך להפחית תמלוגים של 2019, תצטרכו לעשות על זה תיקון חקיקה.

<דודי קופל: ודאי.

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: אני לא מוצא משהו אחר ולכן מה שהוצע כאן לגבי הפחתת התמלוגים, תצטרכו אישור של ועדת הכספים ולא רק הודעה.

משה גפני: צריך אישור של ועדת הכספים.

משה גפני: ועדת הכספים צריכה לאשר שיש בקשה להעלות תמלוגים, להוריד תמלוגים, כל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: זה נושא ציבורי ממדרגה ראשונה.

משה גפני: יצטרכו את האישור של ועדת הכספים.

<עדי חכמון: טוב.

<עדי חכמון: כמו כל הדברים שביקשת מאתנו לחשוב עליהם, נחשוב עליהם.

משה גפני: אחרי סעיף 47 יבוא, אני מבקש לא להקריא את זה.

משה גפני: אנחנו לא נאשר את זה.

משה גפני: בינתיים אנחנו גם נשמע את שר הפנים ואני אבקש מכם להתחיל לדבר או על פשרה או לקבל את העמדה שלנו.

<דודי קופל: את פסקה (7) החדשה לא קראנו.

<דודי קופל: אחרי סעיף 40ג יבוא: "40ד ניכוי של תגמול או תשלום לעניין פקודת מס הכנסה בחישוב ההכנסה החייבת כמשמעותה בפקודת מס הכנסה, לשם תשלום המס, תמלוג או תשלום ששילמה הרשות למדינה לפי סעיפים 40א עד 40ג לחוק זה, יותר בניכוי בשנת המס שבה שולם".

<דודי קופל: מדובר בהוצאה מוכרת.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לומר לכם משהו.

משה גפני: שני דברים.

משה גפני: קודם כל, לגבי הרשויות, דיברנו.

משה גפני: אנחנו מדברים על שש רשויות.

<יאיר רביבו: שישה ישובים.

<יאיר רביבו: שש רשויות.

משה גפני: לגבי שש הרשויות האלה, יש כאן בוועדה קונצנזוס שצריך למצוא לעניין הזה פתרון.

משה גפני: הרשויות הללו ואזרחיהן, גם הרשויות וגם האזרחים, סובלים מהעניין שהם סמוכים לרשות שדות התעופה, לנמל התעופה - - -

מיקי רוזנטל: שעושה דברים טובים.

משה גפני: לקחת לי את המשפט.

משה גפני: שכולנו מברכים על מה שהם עושים אבל צריך להיות נורמלי.

משה גפני: אנחנו מדינה מתורבתת.

משה גפני: אנחנו רוצים את שדה התעופה ואנחנו מברכים על ההגדלה של ההמראות והנחיתות, אנחנו מדינה שרוצה להיות בעולם הגדול, הכול בסדר, אבל צריך לדעת לא להזניח את הרשויות שגובלות שם בתוך רשות שדות התעופה.

משה גפני: דבר שני.

משה גפני: אתם יכולים להתנגד לאישור ועדת הכספים אבל תדעו שבסוף אתם צריכים את האישור שלנו בכל מקרה.

משה גפני: כאשר יגדילו את המספר בשנה הבאה, אתם תצטרכו לבוא עם חקיקה לכאן.

משה גפני: אתם תהיו חייבים להגיע.

משה גפני: עדיף שכאשר יש את הדיון הזה ואתם מגיעים להסכמה עם רשות שדות התעופה, להביא את זה לאישור ועדת הכספים ואז אתם חוסכים לעצמכם את הוויכוחים שמתנהלים אחרי כן.

משה גפני: אנחנו בסוף אנשים נורמליים.

משה גפני: זאת עובדה.

משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו בוועדת הכספים אישרנו 130 חוקים בתהליך הדיון כאן בוועדה מאז תחילת הקדנציה.

משה גפני: יותר מכל ועדה אחרת שלא לדבר על לחבר כמה ועדות יחד.

משה גפני: בסוף אישרנו בקשות שלכם.

משה גפני: אישרנו כי לפעמים היו אנשים נורמליים שבאו לכאן מאגף התקציבים וידעו להסתדר אתנו ולפעמים באו כאלה שהם לא נורמליים ונשארו בלי חוק.

משה גפני: את רוצה שאני אביא דוגמאות?

<עדי חכמון: לא.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: סיימנו.

משה גפני: שתי דקות הפסקה וממשיכים בישיבה הבאה.