ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 967, 2018-02-22 10:16

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום פרק ג' (מסים), סעיפים 5 ו-8(א) (הקלות במס למשפחות), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019), התשע"ח-2018, תיקון חוק מס הכנסה (הגדלת נקודות זיכוי להורים – הוראת שעה).

משה גפני: אגב, היה צריך להיות דיון בנושא העלאת גיל הפרישה לנשים אבל הוא לא מתקיים.

משה גפני: כנראה ביום ראשון או שני הוא יתקיים ואני אסביר לוועדה גם למה.

משה גפני: לא תשמח על מה שאני אסביר, אבל אני אסביר.

רועי פולקמן: אני דווקא בעמדתך בנושא.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אני אסביר למה אני דוחה את זה ליום שני.

משה גפני: כיוון שזה עדיין על סדר היום בוועדת שרים לחקיקה ביום ראשון ונחכה לראות.

משה גפני: אם יאשרו את זה, אני אגיד דבר אחד, ואם ידחו את זה, אני אגיד דבר אחר אבל אני אומר.

משה גפני: הציבור ידע למה לא מעלים את גיל הפרישה לנשים, אם ועדת השרים תדחה את זה.

משה גפני: הציבור ידע.

משה גפני: אנחנו מדברים על תיקון חוק מס הכנסה (הגדלת נקודות זיכוי להורים – הוראת שעה).

משה גפני: מי מסביר את החוק?

<גיא גולדמן: אני אסביר.

<גיא גולדמן: לפני קרוב לשנה חוקקה הכנסת הגדלת נקודות זיכוי להורים כהוראת שעה לשנים 2017 ו-2018.

משה גפני: הוועדה שינתה כך שאם אישה יולדת, היא יכולה להעביר את זה לשנה אחר כך.

<גיא גולדמן: נכון.

משה גפני: את זה אתם מורידים.

משה גפני: זאת אומרת, באגף התקציבים, כל מה שגפני העביר בוועדת הכספים, כל פעם מוציאים סעיף אחד ומנסים למחוק אותו?

משה גפני: אתם מעלים על דעתכם שאני אמחק את זה?

משה גפני: התחלתם ברגל שמאל.

<גיא גולדמן: אולי יש הצעה חלופית.

משה גפני: גם אם נטו משפחה אפשר לעשות עם הכסף הרבה דברים.

משה גפני: אתם מביאים את זה לכאן.

משה גפני: זה הדבר הכי חשוב שיש?

<גיא גולדמן: אנחנו נדבר על הקשיים, תחליט מה שתחליט.

משה גפני: אני מתנצל.

משה גפני: אני באמת לא הייתי צריך להגיד את זה.

משה גפני: זה בגלל שאני קופץ בראש.

משה גפני: זה בסדר, אתה יכול להגיד ותגיד את החלופות.

משה גפני: כל פעם אתם מנסים.

משה גפני: מה שוועדת הכספים החליטה לעשות שהוא דבר חשוב, אתם מוחקים אותו.

<גיא גולדמן: ההצעה היא להעלות נקודת זיכוי לנשים.

משה גפני: אתה הבנת מה אני אומר?

רועי פולקמן: לגמרי.

רועי פולקמן: אני גם זוכר את הוויכוח שהיה.

<גיא גולדמן: לאימהות ולאבות, הגדלת נקודות הזיכוי.

<גיא גולדמן: לאישה נקודות הזיכוי עולות בשנת הלידה מחצי נקודה לנקודה וחצי והחל מהשנה הבאה ילד בן שנה, עד לשנה הבאה, ילד בן חמש, העלאת נקודות זיכוי משני נקודות לשתיים וחצי נקודות.

משה גפני: רגע.

משה גפני: לאט לאט.

משה גפני: אנחנו כאן חברי כנסת ויש לנו זמן.

משה גפני: לאישה זה עולה מחצי נקודה לנקודה וחצי.

<שגית אפיק: עולה בנקודה.

<גיא גולדמן: כן.

<שגית אפיק: ילד בגיל לידה.

<גיא גולדמן: כן.

<שגית אפיק: השנה הראשונה של התינוק.

<גיא גולדמן: כן.

<גיא גולדמן: בשנים הבאות, עד השנה שהילד בן חמש, נקודות הזיכוי עולות משתי נקודות לשתיים וחצי נקודות.

<גיא גולדמן: זה לאם.

משה גפני: כשהילד נולד, נקודת הזיכוי עולה מחצי נקודה לנקודה וחצי?

רועי פולקמן: זאת נקודה חשובה גם על הנושא של סיוע ליציאה לעבודה.

רועי פולקמן: זאת עלייה משמעותית.

רועי פולקמן: ילד בגיל שנתיים, זה אותו הדבר?

<שגית אפיק: מגיל שנה עד שלוש זה עולה לשתיים וחצי נקודות.

משה גפני: זאת אומרת, העלייה היא לשתיים וחצי נקודות.

<גיא גולדמן: כן.

<גיא גולדמן: לשתיים וחצי לאם, מהשנה שהילד בן שנה עד השנה שהוא בן חמש.

<גיא גולדמן: לאב, בשנת הלידה, נקודות הזיכוי עולות מנקודה לנקודה וחצי.

<גיא גולדמן: בשתי השנים הבאות, בשנה שהילד בן שנה ובשנה בה הוא בן שנתיים, משתי נקודות לשתיים וחצי נקודות.

<גיא גולדמן: בשנה בה הילד בן שלוש, מנקודה לשתיים וחצי.

<גיא גולדמן: בשנה בה הילד בן ארבע ובשנה בה הילד בן חמש, בלי תיקון החקיקה הוא לא זכאי לנקודות זיכוי בכלל ובהצעת החוק מוצע להגדיל לשתיים וחצי נקודות.

<גיא גולדמן: כך זה גם נחתך לגבי 2017 ו-2018.

משה גפני: זה לגבי האב.

<גיא גולדמן: כן.

<גיא גולדמן: בסופו של דבר יש איחוד בנקודות הזיכויים גם לאם וגם לאב בכל השנים, החל משנת הלידה ועד לשנה בה הילד בן חמש.

<גיא גולדמן: שניהם יהיו זכאים לאותן נקודות זיכוי.

משה גפני: במקום כל הדיבורים האלה, למה לא לעשות את נקודת הזיכוי לתא המשפחתי?

משה גפני: אם יש חריגים, אם יש אישה שהיא חד הורית או אב שהוא חד הורי?

<גיא גולדמן: אין לנו אפשרות.

<גיא גולדמן: בני זוג משתתפים בנכסים שלהם, הם הורים במשותף, אבל מבחינת מס הכנסה לכל אחד יש את המעביד שלו והם בעולמות נפרדים במס הכנסה.

<גיא גולדמן: אין אפשרות להצליב בין הנתונים.

משה גפני: יש אפשרות.

משה גפני: למה אין אפשרות?

<נטליה מירנצ'וב: זה דיווח כללי.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו צריכים הכנסות של כל אחד.

<נטליה מירנצ'וב: אתה לא יכול לדעת על המעסיק השני.

משה גפני: אני שאלתי את זה גם בשנה שעברה.

משה גפני: אני לא כל כך זוכר את התשובה או שלא כל כך הבנתי אותה.

משה גפני: אישה עובדת במקום מסוים והבעל עובד במקום אחר.

משה גפני: לכל אחד יש את גובה השכר שלו ויש לו את מס ההכנסה שהוא משלם.

משה גפני: נקודות הזיכוי הן נקודות זיכוי שניתנות למשפחה.

משה גפני: הן לא ניתנות לבעל ולא ניתנות לאישה.

משה גפני: למשל, אם בעל לא זכאי לנקודות זיכוי או אישה לא זכאית, כל אחד לפי גובה השכר שלו, המשפחה מקבלת את נקודת הזיכוי וממילא יכול בן הזוג לקבל את זה, יכולים שני בני הזוג.

משה גפני: למה לא לעשות את זה?

משה גפני: אני חושב שזה יותר נכון ויותר הגיוני.

<נטליה מירנצ'וב: אני אסביר.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו נמצאים במערכת מס שעובדת בצורה מאוד מאוד יעילה כשאנחנו מסתמכים על מעסיקים שעושים לנו את חישובי השכר בשוטף.

<נטליה מירנצ'וב: אותו שכיר לצורך העניין מקבל כל מה שמגיע לו מבחינת נקודות זיכוי בשוטף.

<נטליה מירנצ'וב: מה שאתה מציע אומר שאנחנו לא נוכל לתת נקודות זיכוי בשוטף כי מעסיק לא אמור לדעת על המעסיק השני.

<נטליה מירנצ'וב: זה אומר שכולם בסוף יצטרכו לבוא אלינו להתחשבן.

<נטליה מירנצ'וב: זה יפגע בתזרים השוטף של בני הזוג.

<נטליה מירנצ'וב: בסופו של דבר זה יפגע גם בנו תפעולית וגם בבני הזוג.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: תפעולי, לא נורא.

משה גפני: תפעולי אתם עובדים בסדר וזאת לא הבעיה.

<נטליה מירנצ'וב: לכן אנחנו עובדים בסדר.

משה גפני: בגלל שבתפעולי אתם עובדים בסדר, אתם עושים גם דברים אחרים שאנחנו לא כל כך אוהבים.

משה גפני: אין לי ויכוח.

משה גפני: במקום שהזוג מבקש את זה.

משה גפני: במקום שבאמת הוא לא מקבל.

<איליה כץ: אגף התקציבים.

<איליה כץ: מעבר לקשיים התפעוליים שרשות המסים הציגה, אנחנו גם חושבים שהנושא הזה לא נכון מבחינה כלכלית.

<איליה כץ: נקודות זיכוי, בסך הכול זה צעד רוחבי.

<איליה כץ: נקודות זיכוי באשר הן, הן צעד שהוא רגרסיבי.

<איליה כץ: היתרון הגדול בנקודות זיכוי הוא שאפשר להקנות באמצעותן מדיניות כלכלית, מדיניות ממשלתית, מדיניות של כנסת.

<איליה כץ: ספציפית במקרה הזה, נקודות זיכוי להורים - - -

משה גפני: למה אתה הופך את זה לאידיאולוגיה כזאת?

<איליה כץ: לא.

<איליה כץ: זאת לא אידיאולוגיה.

<איליה כץ: זה עניין של תוצאה.

רועי פולקמן: זה גם עידוד יציאה לעבודה.

רועי פולקמן: זאת מדיניות.

רועי פולקמן: לא אידיאולוגיה.

משה גפני: אני לא מדבר על זה.

משה גפני: אני מדבר על מקרה ששני בני הזוג עובדים אבל אחד מבני הזוג לא זכאי לנקודת הזיכוי הזאת מהסיבות של השכר, של דברים טכניים, אז לאפשר שהתא המשפחתי יקבל את זה.

משה גפני: זה משאיר את עידוד היציאה לעבודה אותו הדבר וזה לא משנה.

משה גפני: להפך, אולי אפילו מגביר את זה.

<שגית אפיק: יוצא שלמעשה בעלי הכנסות נמוכות לא נהנות מזה.

משה גפני: לכן זאת לא אידיאולוגיה.

<שגית אפיק: לכן נוצר מצב אם רוצים באמת לעשות עידוד.

<איליה כץ: זה בדיוק אנחנו חושבים ההבדל בין קצבה של ביטוח לאומי לבין נקודת זיכוי.

<איליה כץ: נקודות זיכוי נועדו לעודד עבודה.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אנחנו יודעים כולנו את ההבדלים.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: למה אי אפשר שבמקום שהזוג מבקש את זה?

<איליה כץ: אני מנסה להסביר.

משה גפני: אל תגיד ביטוח לאומי.

משה גפני: ביטוח לאומי, דווקא הבאנו שם כסף, חיסכון לכל ילד, והיום אתם מתהדרים בזה.

משה גפני: אני בעד.

רועי פולקמן: מאוד מוצלח.

<איליה כץ: אני מסכים.

משה גפני: זה במקרה ההסכם הקואליציוני של יהדות התורה.

רועי פולקמן: מזל שיש לכם פרטנרים טובים.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: לכם גם בסקרים אנחנו עולים במנדטים.

רועי פולקמן: במקביל, גם אנחנו וגם אתם.

<איליה כץ: היושב ראש, במצב שניתן לתא המשפחתי לבחור למי מבין בני הזוג תהיה נקודת הזיכוי, מאחר והמצב הקיים הוא שמרבית התאים המשפחתיים בממוצע, הגבר הוא המפרנס העיקרי, יכול להיווצר מצב שהאישה מעבירה את נקודת הזיכוי שלה לגבר ולכן התמריץ שלה לצאת לעבודה יורד.

<איליה כץ: התמריץ של האישה לצאת לעבודה יורד.

<איליה כץ: המדיניות של הממשלה היא דווקא לעודד יציאה של נשים לשוק העבודה בגלל פערי השכר.

משה גפני: הנחת הבסיס הזאת איננה נכונה מכיוון שאם האישה לא יוצאת לעבודה, אין לה את נקודות הזיכוי.

משה גפני: היא מקבלת אותן רק בשעה שהיא יוצאת לעבודה.

משה גפני: למשל, השכר שלה הוא כזה שהיא לא זכאית לנקודת הזיכוי.

משה גפני: על זה מדובר.

משה גפני: לא מדובר על כך שהיא לא יוצאת לעבודה.

משה גפני: לא מדובר על עקרת בית.

משה גפני: מדובר על אישה שיוצאת לעבודה וגם הבעל עובד, אחד מבני הזוג, בחלק גדול מהמקרים זאת האישה, ואין היום דבר כזה שהגבר הוא העיקרי.

משה גפני: יש לך כאן מזל שלא היו כאן כמה חברות כנסת שהיו כבר צועקות אבל אני בא במקומן.

משה גפני: אין דבר כזה שהאישה היא נגררת לבעל מבחינת השכר ומבחינת מקום העבודה.

משה גפני: שני בני הזוג עובדים, אחד מהם איננו זכאי לנקודת זיכוי ואנחנו רוצים לעודד את שני בני הזוג לצאת לעבודה ולכן אנחנו אומרים שהתא המשפחתי יקבל לאת זה.

משה גפני: כלומר, אחד מבני הזוג שכן זכאי.

<נטליה מירנצ'וב: אני אסביר איך אנחנו בונים את המערכת הזאת.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו קובעים שיעורי מס פרוגרסיביים, כלומר, כאלה שמתחילים מסכום מס נמוך, 10 אחוזים, ועולים בהדרגה לשיעורי מס גבוהים של אפילו למעלה מ-50 אחוזים כולל מס יסף.

<נטליה מירנצ'וב: בנוסף אנחנו קובעים נקודות זיכוי שתפקידן בעצם לעצב את סף המס.

<נטליה מירנצ'וב: כלומר, לקבוע אותו סכום שאנחנו רואים את הבן אדם "מספיק עשיר" כדי שהוא יתחיל לשלם מס.

<נטליה מירנצ'וב: כלומר, מהחלק הנמוך ביותר של ההכנסות, אנחנו אומרים שאנחנו עוזבים אתכם בשקט ואתם לא משלמים, אתם לא מספיק עשירים.

משה גפני: ולכן גם נקודת הזיכוי לא אקטואלית.

<נטליה מירנצ'וב: לכן נקודות הזיכוי בעצם נועדו לקבוע את סף המס ולצמצם את סכום המס.

משה גפני: תקשיבי לי כי אני צריך להבין.

משה גפני: את בין כה וכה מבינה.

משה גפני: את נקודות הזיכוי עליהן אנחנו מדברים בכל מקרה, מה שאמרת עד עכשיו, כאלה שמשתכרים שכר נמוך והם לא מגיעים לסף המס, נקודות הזיכוי לא מעלות ולא מורידות.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו לא לוקחים מהם מס.

<נטליה מירנצ'וב: הם לא משלמים מס.

<שגית אפיק: מה סף המס היום לאישה ולגבר?

<נטליה מירנצ'וב: תלוי.

<נטליה מירנצ'וב: לגבר בסביבות 4,700 שקלים ולאישה, תלוי כמה ילדים יש לה.

<נטליה מירנצ'וב: היא יכולה גם להגיע ל-10,000 שקלים.

<נטליה מירנצ'וב: תלוי כמה ילדים יש לה.

<שגית אפיק: גם לגבי גבר ללא ילדים הסכום הוא 4,700 שקלים.

<נטליה מירנצ'וב: גבר ללא ילדים.

<שגית אפיק: לגבר עם ילדים, זה כמו לגבי אישה, בין 7,500 ל-10,000, סף המס.

משה גפני: זה נכון מה ששגית אמרה?

משה גפני: אתם הופכים את הגבר להיות כמו האישה.

<נטליה מירנצ'וב: כן, פרט לאותה מחצית נקודת זיכוי של האישה.

משה גפני: של ההתחלה.

<נטליה מירנצ'וב: זה לא קשור להורות.

<גיא גולדמן: זה לא קשור להורות.

<גיא גולדמן: זה קשור להיותה אישה.

משה גפני: פרט לחצי נקודה של האישה, הכול הופך להיות אותו הדבר.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו אומרים שאישה בשוק העבודה, יש לה כושר להגיע לאותה רמת שכר של הגבר ולכן היא זכאית לאיזשהו "כיסוי" ממערכת המס כי אנחנו מתחילים לראות אותה כמספיק עשירה, בנקודה יותר גבוהה של הכנסות.

<נטליה מירנצ'וב: זאת הפילוסופיה של נקודות הזיכוי.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו מעצבים את סף המס.

<נטליה מירנצ'וב: זה לא אומר שכולם חייבים להגיע לאותו סף מס.

<נטליה מירנצ'וב: זה רק אומר ששם, ברגע שבן אדם מגיע, אנחנו מתחילים לגבות ממנו מס.

<נטליה מירנצ'וב: מעולם לא הייתה כוונה שכל נקודות הזיכוי יהיו.

<נטליה מירנצ'וב: כמה שאנחנו נותנים יותר נקודות זיכוי, כך הן פחות מנוצלות כי פחות אנשים מגיעים לאחוז המס.

<נטליה מירנצ'וב: זו המשמעות.

<נטליה מירנצ'וב: אם אנחנו רוצים ניצול מלא של ההטבה, אנחנו לא צריכים לתת את זה דרך המס כי פחות ממחצית הנישומים משלמים מס.

<נטליה מירנצ'וב: מן הסתם אי אפשר לעזור למי שלא משלם מס באמצעות זה.

משה גפני: הבנתי ואני חולק על זה.

<נטליה מירנצ'וב: הכוונה הייתה לתשלומים ישירים.

<נטליה מירנצ'וב: רוצים לעזור להם.

משה גפני: מכיוון שאת מייצגת את עמדת רשות המסים וזה בסדר גמור, אני מאוד מכבד את מה שאת אומרת, קשה לי אפילו להתווכח אתך כי את ממש איש מקצוע, אבל אני חולק על העניין העקרוני.

משה גפני: אני חלקתי עליו גם בעבר ולא הצלחתי ואני עכשיו מנסה שוב.

משה גפני: אני סברתי כל הזמן שנקודת הזיכוי שנותנים היא כי רוצים להיטיב עם המשפחה, במקרה הזה עם האישה העובדת או עם הבעל העובד.

משה גפני: אני סברתי אז, ואני סבור גם היום, שיש שתי מטרות בנקודות הזיכוי.

משה גפני: האחת, לעודד את שני בני הזוג לצאת לעבוד ובלי זה אנחנו לא מדברים על נקודות זיכוי מכיוון שאין מס הכנסה ואין משכורת.

משה גפני: אם כן, קודם כל, זו המטרה של נקודת הזיכוי.

משה גפני: עד כאן אנחנו לא חלוקים.

משה גפני: המטרה הנוספת היא לאפשר למשפחה לקבל שכר יותר גבוה.

משה גפני: זאת המטרה של נקודות הזיכוי.

משה גפני: במטרה הזאת את חולקת עלי.

משה גפני: את אמרת עכשיו, בצדק מבחינתך, שעד נכון להיום אין סיבה למצות את כל נקודות הזיכוי.

משה גפני: אם אין סף מס לעובד או לעובדת, אין נקודות זיכוי.

משה גפני: לא קרה שום דבר מבחינתך.

משה גפני: אמרת את זה.

משה גפני: מבחינתי קרה וזה קרה מכיוון שאני רוצה ששני בני הזוג יצאו לעבוד.

משה גפני: הנושא הזה של נקודות הזיכוי לא חייבות להתממש אם לא מגיעים לסף המס או אם יש הרבה נקודות זיכוי שגורמות לכך שלא צריך להשתמש בחלק, בלאו הכי לא גובים מהם את המס, אני סבור שנקודות הזיכוי מעבר להיותם כאלה שמעודדים את שני בני הזוג לצאת לעבוד, הם גם מעלים את השכר שלה המשפחה.

משה גפני: אני מדבר על משפחה רגילה.

משה גפני: אני לא מדבר על חד הורית שאם אתם מקבלים את הגישה שלי, צריך לעשות דברים מיוחדים לגבי מקרים בהם הבעל הוא לבד או האישה לבד.

משה גפני: אני מדבר על משפחה רגילה שיש בעל ואישה וילדים.

משה גפני: השכר של שניהם הוא בעצם עובר למשפחה ולכן אם נקודת זיכוי לא ממומשת על ידי אחד מבני הזוג, אם אפשר להעביר אותו לשני, כדי שהמשפחה תקבל שכר יותר גבוה.

משה גפני: זאת העמדה שלי.

<נטליה מירנצ'וב: נעזוב כרגע את הפן התפעולי למרות שהוא כבד משקל.

משה גפני: אני אתנדב ברשות המסים.

משה גפני: אני אעזור לכם.

משה גפני: היום הכול מחשבים.

משה גפני: מה תפעולי?

<נטליה מירנצ'וב: גם על העלות הישירה אני לא מדברת.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נדבר על העיקרון.

משה גפני: נחליט על העיקרון ונגיד שזה יתבצע בעוד שלוש שנים, עד שתסתדרו עם התפעולי.

<נטליה מירנצ'וב: אני לא רואה שתהיה הסכמה לדבר הזה.

משה גפני: מה לגבי ההתנדבות?

<נטליה מירנצ'וב: נקבל.

<נטליה מירנצ'וב: לעניין התמריצים הכלכליים.

<נטליה מירנצ'וב: אם אנחנו לוקחים מצב של משפחה עם פחות או יותר שוויון בהכנסות בין בני הזוג, במצב הזה ניוד נקודות הזיכוי לא מוסיף ולא גורע.

משה גפני: נכון.

משה גפני: על פי רוב הגבר משתכר יותר מהאישה.

משה גפני: זה המצב במדינת ישראל.

<נטליה מירנצ'וב: חוסר שוויון קיצוני.

משה גפני: לא קיצוני.

משה גפני: האישה משתכרת פחות מהבעל.

<נטליה מירנצ'וב: אתה בעצם מייצר תמריץ למצב הזה כי כולם אומרים שזה לא כזה נורא ויכולים לנצל את נקודת הזיכוי ממילא.

משה גפני: לא.

משה גפני: כאן הלכת רחוק.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא מציע את זה וזה אפילו לא מסתמן מהדברים שלי.

משה גפני: אני לוקח את המצב הנתון ואני לא מבחין בין גבר לאישה.

משה גפני: האישה יכולה להשתכר יותר והבעל צריך את נקודות הזיכוי ולהפך.

משה גפני: אני אומר, מכיוון שאני עוסק בעניין הזה הרבה שנים, יש גם חקיקה שלי בעניין, אני אומר שבמדינת ישראל המציאות – בניקוד למקומות אחרים בעולם – היא כזאת שהאישה באופן אוטומטי, שהיא נמצאת באותו מקום עבודה כמו הגבר, היא משתכרת פחות.

משה גפני: זאת תמונת המצב.

משה גפני: היא משתכרת פחות לפעמים באופן קיצוני על אותה עבודה.

משה גפני: אמרתי את זה בלי קשר לעניין של החוק אותו אתם מציעים.

משה גפני: גבר משתכר יותר מאשה במדינת ישראל.

משה גפני: אני מציע לך לא להתווכח אתי.

<גיא גולדמן: אדוני, גבר בעל הכנסות גבוהות, ייווצר תמריץ לאישה לא לעבוד כי הוא יוכל לנצל את נקודות הזיכוי.

משה גפני: הוא לא יכול.

<שגית אפיק: הוא מדבר על מצב ששני בני הזוג עובדים.

משה גפני: רק אם שני בני הזוג עובדים.

<איליה כץ: היא תעבוד פחות.

משה גפני: לא.

משה גפני: מה פתאום?

משה גפני: זה לא נכון.

<נטליה מירנצ'וב: זה המצב שייווצר.

<נטליה מירנצ'וב: זו המציאות הכלכלית שתיווצר אם הולכים לכיוון הזה.

<נטליה מירנצ'וב: בעצם אותו חוסר יעילות שקיים כביכול.

<נטליה מירנצ'וב: זה לא נכון לדבר על חוסר יעילות, אבל אם רואים את זה כך, הוא פחות מורגש ואישה יכולה להרשות לעצמה לעבוד פחות.

<שגית אפיק: אתם מצאתם בכלל שנקודות הזיכוי האלה – אתם הופכים את זה עכשיו להוראת קבע – באמת מעודדות יציאה לעבודה?

<שגית אפיק: בחנתם תחליפים כמו למשל לשנות את תמהיל מדרגות המס או חלופות אחרות?

<שגית אפיק: או שהשיקולים כאן הם יותר תקציביים יותר מכל דבר אחר כי מנקודות הזיכוי לא תמיד נהנים מהן.

משה גפני: אנחנו חוזרים על אותו הדבר.

משה גפני: בסוף אנחנו ננצח כי אנחנו עקביים בעניין.

משה גפני: אנחנו באמת סבורים, הוועדה סברה כך כל הזמן, שצריך לתת את זה.

משה גפני: אני מוכן, היא מציעה הצעה נכונה, שזה יחול רק על כאלה שהם עם שכר בינינו, שני בני הזוג.

משה גפני: מעמד ביניים.

<איליה כץ: הצגת שיש לנקודות הזיכוי שתי מטרות.

משה גפני: כן.

משה גפני: נכון.

משה גפני: לדעתי.

<איליה כץ: אחת מהן היא לעודד תעסוקה והשנייה היא לשפר את מצבם של בני הזוג.

<איליה כץ: אמרת שמדובר גם במקרים בהם בני הזוג לא מגיעים לרף המס.

משה גפני: אני משנה את זה.

משה גפני: אני עכשיו אומר את מה שהיא הציעה.

משה גפני: בסדר, הבנתי את ההתנגדות.

משה גפני: רק אם שני בני הזוג הם מעמד ביניים.

משה גפני: השכר שלהם הוא שכר ממוצע.

משה גפני: שניהם.

משה גפני: אחד מהם זכאי לנקודת זיכוי ואחד לא זכאי.

<איליה כץ: אנחנו חושבים שהכלי העיקרי לעידוד תעסוקה בקרב הנשים שלא מגיעות לרף המס ולא יכולות לנצל את נקודות הזיכוי, זה מענק העבודה.

<איליה כץ: מס הכנסה שלילי.

<איליה כץ: כמו שאתה מכיר, מענק העבודה גם הוגדר למסגרת התכנית, למסגרת צעדי הממשלה לשנת 2019.

משה גפני: אני שיבחתי את התקציב הזה הרבה פעמים.

משה גפני: אל תגרום לי לשבח אותו שוב.

משה גפני: אמרתי שזה בסדר.

משה גפני: אני מחפש את נקודת ההיגיון במהלכים שלכם.

משה גפני: הרי יש הגיון במה שעושה אגף התקציבים ומה שעושה רשות המסים.

משה גפני: ברגע שיש הגיון, זה לא נעשה סתם.

משה גפני: נותנים כאן מיליארד וחצי שקלים ואני שואל האם בחנתם חלופות.

משה גפני: מיליארד וחצי, זה הרבה כסף וזה בא להיטיב עם האישה ועם הגבר.

משה גפני: האם בחנתם חלופות אחרות עם המיליארד וחצי שקלים?

משה גפני: אם לא בחנתם, זה גם בסדר.

משה גפני: יכול להיות שקיבלתם הוראה וביצעתם.

משה גפני: גם זה בסדר.

<איליה כץ: במסגרת גיבוש התכנית עוד בשנת - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: אני מדבר על השנה.

משה גפני: עוד בשנת, אני יודע.

משה גפני: גם שם הייתי.

<גיא גולדמן: השר אמר שאם יתאפשר, הוא יחוקק את זה קבע.

<גיא גולדמן: בשלב ראשון זאת הוראת שעה.

משה גפני: אם אתם עושים את זה הוראת קבע, הגעתם למעשה אחרי תחקיר שאתם קיימתם גם באגף התקציבים וגם ברשות המסים, בחנתם חלופות, אמרתם שזה הדבר הכי חשוב לעשות למען האישה או למען הגבר העובד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני שואל האם זה נעשה או שקיבלתם הוראה ואתם מבצעים את ההוראה, וגם זה בסדר.

משה גפני: אין לי טענות על כך.

<איליה כץ: היושב ראש מעלה נקודה נכונה.

<איליה כץ: באמת הייתה כוונה לבצע עוד בחינות של ההשפעות של נקודת הזיכוי של 2017 ו-2018 לקראת הגשת תקציב 2019 במועד המקורי שלו.

<איליה כץ: מאחר שהמועד הוקדם, לא הייתה שהות לבוא ולבדוק את כל השפעות המהלך.

<איליה כץ: השפעת המהלכים בוודאי תיבדק.

<איליה כץ: עם זאת, ככל שוועדת הכספים מעוניינת שהשפעת המהלכים תוצג לוועדה בהמשך, אנחנו נשמח לבוא ולהציג לוועדה את השפעת הצעדים במהלך 2018.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אנחנו נעשה את זה, אבל אני שואל אם נבחנו חלופות.

משה גפני: אתה אומר שלא נבחנו חלופות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זאת הוראה שקיבלתם ואתם מבצעים אותה וזה בסדר.

משה גפני: אין עניין לכאן או לכאן לומר שאם היה תהליך אחר, התהליך הזה הוא פחות טוב.

משה גפני: אתם לא יודעים לענות על השאלה הזאת מכיוון שלא בחנתם את זה.

משה גפני: המועד שבו נדרשתם להכין את תקציב 2019 הוא מועד קצר.

משה גפני: הוא לא מספיק זמן.

משה גפני: אני מקבל את זה.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אני מבקש שתבחנו את העניין הזה, לפני שאנחנו מצביעים על זה.

משה גפני: תבחנו את הנושא הזה, לתת בשעה ששני בני הזוג נמצאים פחות או יותר במעמד הביניים, לא שמישהו עשיר או מישהו עני, מישהו מקבל שכר נמוך ומישהו מקבל שכר גבוה, באיזשהו קטע, ובקטע הזה שניהם משתכרים אותו דבר וזה מעמד ביניים, אחד זכאי – לא חשוב אם זה הבעל או האישה – לנקודות זיכוי ואחד לא זכאי, הוא יוכל להעביר אליו את נקודת הזיכוי.

משה גפני: זאת פשרה.

<נטליה מירנצ'וב: הם לא צריכים את הניוד.

<נטליה מירנצ'וב: הם באותה רמת שכר.

<איליה כץ: אם הם באותה רמת שכר.

משה גפני: אבל אחד מקבל ואחד לא מקבל.

<איליה כץ: אם היא לא תוכל לנצל, גם הוא לא יוכל.

<שגית אפיק: ברמה מסוימת, עדיין לאישה יהיה פחות.

<שגית אפיק: תלוי איזו מדרגה לוקחים.

<שגית אפיק: תיקח עד 14,000.

<שגית אפיק: צריך לקחת מדרגה.

<שגית אפיק: איליה, יש לכם נתונים כמה זה עלה בפועל?

<שגית אפיק: אתם שיערתם שזה יהיה מיליארד וחצי אבל אנחנו אחרי שנה שנתתם את זה.

<שגית אפיק: כמה זה יצא בפועל?

<איליה כץ: נטלי, את יודעת לומר?

משה גפני: כמה כסף זה עלה למדינה?

<איליה כץ: זה יותר ממיליארד וחצי.

<נטליה מירנצ'וב: כן.

<נטליה מירנצ'וב: מיליארד ו-700 מיליון ומשהו.

משה גפני: כמה כסף לכל גיל?

משה גפני: ילד בגיל לידה, ילד בגיל שנה וכולי.

משה גפני: יש לך פילוח?

<נטליה מירנצ'וב: לכל שכבת גיל זה תלוי בהתפלגויות ואם זה גבר או אישה.

<נטליה מירנצ'וב: זה יכול להגיע בשכבה של גברים, ארבע-חמש שנים, שיתווספו שתיים וחצי נקודות, שם כל שכבת גיל מגיעה למשהו קרוב לחצי מיליארד שקלים.

<שגית אפיק: בארבע-חמש אצל הגברים.

<נטליה מירנצ'וב: גיל אחר, אלה תוספות יותר קטנות ואלה עלויות שונות.

<איליה כץ: אדוני, אולי לא הובהר.

<איליה כץ: ההצעה הזאת, אם שני בני הזוג באותה רמת שכר - - -

משה גפני: הובהר.

משה גפני: תאמין לי שאתם מדברים ברור.

<איליה כץ: ההצעה שלך אפקטיבית במצב בו אחד מבני הזוג הוא ברמה נמוכה והשני ברמה גבוהה.

משה גפני: צריך לעשות משהו שיהיה קטע קטן שבו את נקודות הזיכוי נוכל להעביר.

משה גפני: אני רוצה לשים רגל בדלת.

משה גפני: נורא פשוט.

משה גפני: אני חושב שאתם טועים בגישה הזאת.

משה גפני: אני חושב שזה צריך לעודד את המשפחה.

משה גפני: אני לא מדבר על כאשר מדובר על חד הורית, שם באמת זה צריך להיות בצורה אחרת.

משה גפני: אבל משפחה היא משפחה רגילה ואחד מקבל והשני לא מקבל, צריך לעודד את המשפחה.

משה גפני: תחשבו על זה.

משה גפני: אני לא מצביע היום.

משה גפני: רועי, תעזור לי בזה.

משה גפני: מחקתם את מה שמחקתם לי?

משה גפני: אישה בשנת הלידה הראשונה יכולה להעביר את זה לשנה השנייה.

משה גפני: זה החוק.

רועי פולקמן: היה על זה דיון ארוך.

משה גפני: אל תמחקו את זה.

משה גפני: אני לא אאשר את זה.

רועי פולקמן: אולי בדקתם שזה לא עובד אבל מה העילה?

משה גפני: כן.

משה גפני: למה אתם מוחקים את זה?

משה גפני: הם יגידו תפעול.

משה גפני: אני אומר לך את מה שנטליה הולכת להגיד עכשיו.

משה גפני: התפעול מאוד קשה.

<קריאה: לא.

<קריאה: עם זה התמודדנו.

משה גפני: כמו שחשבתי, אז מה הבעיה?

משה גפני: הנה.

משה גפני: אין להם כבר תירוץ.

<נטליה מירנצ'וב: אני לא מדברת על ניוד בין בני הזוג.

משה גפני: לא.

משה גפני: על ניוד בין בני הזוג נחשוב.

משה גפני: אני מבקש מכם גם לחשוב.

משה גפני: מה שעשינו בשנה שעברה, בשנת לידה שהיא לא מקבלת, אפשרנו לה להעביר לשנה שהיא עובדת.

משה גפני: זה עידוד יציאה לעבודה.

משה גפני: תמחקו.

משה גפני: חבל על הוויכוח.

משה גפני: פעם ראשונה שאני משוכנע שמה שאני אומר זה נכון.

<איליה כץ: היושב ראש, זה קצת דומה לנקודה שדיברנו עליה לפני כן.

<איליה כץ: נקודות זיכוי בראייתנו הן כלי לעידוד יציאה לעבודה.

משה גפני: נכון.

<איליה כץ: כאשר אישה יולדת, היא זכאית לדמי לידה.

<איליה כץ: ב-15 השבועות הראשונים, היא זכאית לדמי לידה.

<איליה כץ: ביטוח לאומי מנכה במקור את מס ההכנסה לרבות נקודות זיכוי ככל שהיא זכאית להן.

<איליה כץ: כלומר, אישה שיוצאת לתקופת לידה של 15 שבועות, לא מושפעת כתוצאה מזה שהיא יצאה לתקופת לידה.

<איליה כץ: אישה זכאית כמובן להאריך את תקופת הלידה.

<איליה כץ: מדינת ישראל רוצה לצמצם פערי שכר בין נשים לגברים וזה מוכח שככל שנשים נעדרות משכים ארוכים יותר משוק העבודה, הדבר פוגע בטווח הארוך בפערי השכר, הוא מגביר את פערי השכר, המטרה היא לעודד יציאה של נשים לשוק העבודה בשלב מוקדם ולכן הניוד של נקודת הזיכוי משנת הלידה לשנה הראשונה הוא פוגע בתמריץ של יציאה מוקדמת לשוק העבודה.

משה גפני: כמה תשובות למה שאמרת.

משה גפני: האחת, עם כל הכבוד לנקודת הזיכוי, שאני מאוד בעד זה ואני חושב שהממשלה עושה נכון, נקודת הזיכוי לא תגרום לכך שאישה תצא לעבודה או לא תצא לעבודה.

משה גפני: אם היא לא יוצאת לעבודה באותם חודשים של חופשת הלידה או שהיא מאריכה את חופשת הלידה, תאמין לי, אני יכול לעשות אתך סקר, נעבור נשים שהאריכו את חופשת הלידה ואתה תשמע את הסיבות.

משה גפני: אני יכול להגיד לך אותן.

משה גפני: ממש לא נקודות הזיכוי.

רועי פולקמן: יש הגיון כי חופשת הלידה בארץ היא לא ארוכה.

רועי פולקמן: לכן ההיגיון בחישוב הזה.

רועי פולקמן: יש משהו בזה אבל עדיין זה לא שאנחנו עכשיו אומרים שיש לה חצי שנה או בשוודיה ראיתי שיש חופשת לידה שאפשר לקחת במצטבר שנתיים.

רועי פולקמן: בסוף חופשת הלידה היא לא ארוכה ולכן השיקול הזה שאומר שבכל זאת תהיה הארכה מסוימת בזמן חופשת הלידה בגלל נקודת הזיכוי, גם אם הוא נכון, מה רע בו?

משה גפני: תאמין לי, זה גם לא נכון ב-99 אחוזים מהמקרים.

משה גפני: אישה מאריכה חופשת לידה לא בגלל שיש נקודת זיכוי או אין נקודת זיכוי.

משה גפני: היא מארכה חופשת לידה בגלל הרבה סיבות אחרות.

משה גפני: יכול להיות בגלל מצב רפואי, האישה חלשה יותר אחרי הלידה, היא צריכה עוד זמן, יכול להיות מקרים שהבוס לא שווה שום דבר ואז יש לה עוד תירוץ.

משה גפני: יש מקרים כאלה שלפעמים אנחנו אפילו מכירים אותם.

משה גפני: יש מקרים בהם האישה לא יוצאת לעבודה, מאריכה את חופשת הלידה בגלל סיבות משפחתיות, יש לה עוד ילדים, בגלל הרבה סיבות.

משה גפני: לפי דעתי נקודת הזיכוי, אפילו אם היא משמעותית ורועי צודק, היא באחוזים מאוד נמוכים.

משה גפני: לפי דעתי היא לא משמעותית בכלל.

משה גפני: אני מבקש לא לשנות את זה כי בסוף נותנים לאישה יולדת שכולנו, גם אתם וגם אנחנו, רוצים לעודד אותה, נותנים לה הטבה שההטבה אומרת שאם את נמצאת בחופשת לידה ואת מאריכה מסיבותיך, אנחנו נותנים לך לנייד את זה.

משה גפני: אנחנו לא ממציאים את הגלגל, זה נמצא בחוק.

משה גפני: אתם מבקשים ממני שאני אבטל את זה – אני לא אבטל את זה.

משה גפני: אני אם לא מוצא את ההיגיון.

משה גפני: זה סתם ללכת נגד נשים שיולדות שבחלק גדול מהמקרים הן מאריכות את החופשה בגלל חולשה, בגלל סיבות רפואיות.

<שגית אפיק: היום גם החוק מדבר על חופשת לידה של חצי שנה.

<שגית אפיק: זזה החוק.

<שגית אפיק: היא יכולה לקצר, אבל זאת חצי שנה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אל תתנגדו לזה.

משה גפני: זה פשוט לא נכון.

משה גפני: אפשר להקריא ולהסביר.

משה גפני: אתם צריכים לתת תשובה לנקודת זיכוי למשפחה.

<שגית אפיק: אין כאן הרבה הקראה כי הופכים להוראת קבע את החוק הקיים.

<שגית אפיק: אם אתה רוצה, אפשר להקריא את הוראת השעה.

משה גפני: אבל יש עוד סעיפים שהם משנים עכשיו.

<שגית אפיק: הם מורידים את הדיווח.

<שגית אפיק: בסדר.

<שגית אפיק: נראה.

<גיא גולדמן: תיקון חוק מס הכנסה (הגדלת נקודות זיכוי להורים – הוראת שעה) 5.

<גיא גולדמן: תיקון חוק מס הכנסה (הגדלת נקודות זיכוי להורים – הוראת שעה) בחוק מס הכנסה (הגדלת נקודות זיכוי להורים – הוראת שעה), התשע"ז-2017 – בשם החוק, במקום "מס הכנסה (הגדלת נקודות זיכוי להורים – הוראת שעה)" יבוא "לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 246)".

<גיא גולדמן: בסעיף 1 - במקום כותרת השוליים יבוא "תיקון לפקודת מס הכנסה – הגדלת נקודת זיכוי להורים".

<גיא גולדמן: במקום הרישה, יבוא "בפקודת מס הכנסה".

<גיא גולדמן: בפסקאות (1) ו-(2), בכל מקום, במקום "יקראו" יבוא "יבוא".

<גיא גולדמן: סעיף 3 – בטל.

<גיא גולדמן: זה הופך את הוראת השעה להוראת קבע.

<גיא גולדמן: זה תיקון של החוק המתקן.

משה גפני: למה אתם הופכים את זה להוראת קבע?

משה גפני: אני בעד, אבל למה?

<גיא גולדמן: החלטת השר.

<שגית אפיק: אנחנו לא רואים בנוסח את זה שביטלתם.

<שגית אפיק: אתם מחילים את זה רק על ילד שנולד ב-2017 ו-2018.

<גיא גולדמן: בדיוק.

<גיא גולדמן: זה הביטול.

<שגית אפיק: אימהות לילדים שנולדו ב-2019.

<גיא גולדמן: גם 2019.

<גיא גולדמן: כן.

<גיא גולדמן: 2019.

<שגית אפיק: לא יוכלו לעשות את הניוד.

משה גפני: לא.

משה גפני: למחוק את זה.

<שגית אפיק: רציתי לוודא שאני מבינה את הנוסח.

<שגית אפיק: לעניין חלוקת נקודות הזיכוי עצמן, לא עשיתם שום שינוי ביחס להוראת השעה?

<שגית אפיק: פנו אלינו מספר חברי כנסת.

<גיא גולדמן: גם אנחנו קיבלנו פניות.

<גיא גולדמן: הרבה פניות.

<שגית אפיק: חברי הכנסת ראו בדברי ההסבר של התכנית הכלכלית כאילו התווספו נקודות זיכוי נוספות לגבר גרוש שכלכלת הילדים לא עליו.

<שגית אפיק: אתה יכול להסביר את זה?

<שגית אפיק: אני מבינה שגם אתם קיבלתם פניות.

<גיא גולדמן: היו גם פניות בזמן אמת, עת חוקקנו את הוראת השעה.

<גיא גולדמן: היו המון פניות בנושא הזה.

רועי פולקמן: הייתה סוגיה שבאמת נדרשנו אליה גם אז בדיון בנושא הורים גרושים, גבר גרוש וכולי.

רועי פולקמן: אם אני זוכר נכון, האמירה הייתה שזה עניין פרטני וזה לא משנה אם אתה גרוש או אם חד הורית או אב חד הורי.

<גיא גולדמן: בדיוק.

<גיא גולדמן: זה מוסדר בסעיפים בפקודה.

משה גפני: קודם כל, תגיד לנו עובדה.

משה גפני: מה שרועי אומר, זה נכון?

<גיא גולדמן: כן.

משה גפני: תגיד קודם כל את העובדה.

משה גפני: מבחינת החוק, כשאנחנו מאשרים את הנושא הזה, האם אנחנו עושים שינוי גם בעניין של נקודת זיכוי לגבר גרוש.

<גיא גולדמן: לא.

משה גפני: אז למה יש פניות?

<שגית אפיק: כן או לא?

<שגית אפיק: בהתחלה אמרו כן.

<גיא גולדמן: לא.

<גיא גולדמן: בהוראת השעה היה שינוי במצב גם לגבי גבר גרוש.

<גיא גולדמן: כולם באותה רמה כמו גבר נשוי והוראת הקבע ממשיכה את זה.

<גיא גולדמן: היא לא משנה את מה שחוקק בהוראת השעה.

<גיא גולדמן: לא היה שינוי.

משה גפני: גבר גרוש מקבל את אותו הדבר.

<גיא גולדמן: בדיוק.

משה גפני: כאילו הוא גבר נשוי.

<גיא גולדמן: בדיוק.

<גיא גולדמן: זה המצב גם אחרי הוראת השעה וזה המצב גם אחרי התיקון הנוכחי שבפניכם.

<ורד בכר: רשות המסים.

<ורד בכר: לא חל שינוי כתוצאה מהסטטוס שלו, גרוש או נשוי.

<ורד בכר: השינוי חל כתוצאה מכך שהוא מקבל יותר נקודות זיכוי מהיותו הורה אבל לא בגלל שהוא גרוש או נשוי.

רועי פולקמן: ויש קשר למה שאמרה שגית על כלכלת הילד עליו או לא עליו?

<ורד בכר: הוא ממשיך לקבל את נקודת הזיכוי בגין כלכלת ילדיו.

רועי פולקמן: זה לא קשור.

רועי פולקמן: זאת אומרת, אם יש לו ילד – הוא מקבל ולא משנה כלכלה או לא כלכלה.

רועי פולקמן: דרך אגב, זה גם הגיוני.

<ורד בכר: נקודות הזיכוי הנוספות שניתנות הן כתוצאה משינוי סטטוס של נשוי או גרוש, נשארות.

<ורד בכר: מעצם היותו אב לילדים או אימא לילדים, נקודות הזיכוי הנוספות של אותה הוראת שעה מתווספות גם לו, אותו מכלול של נקודות זיכוי שכבר יש לו.

משה גפני: מאיפה נולדו הפניות האלה אלינו?

<ורד בכר: כי שינו את כל הסעיפים שקשורים לנקודות הזיכוי.

<גיא גולדמן: היו גם הרבה פניות עת נכנסה הוראת השעה וענינו לכולם.

<שגית אפיק: כי כנראה נשארו ההוראות של ההורים החד הוריים לגבי כלכלת הילדים שעליהם או לא עליהם.

<שגית אפיק: אלה הוראות שנשארו אותו הדבר ועליהן פשוט הוסיפו, כנראה.

משה גפני: אנחנו מדברים על ה-1 בינואר 2019.

משה גפני: יש תחילה?

<גיא גולדמן: אנחנו עשינו תחילה מיידית.

<שגית אפיק: למה התחילה צריכה להיות מיידית?

משה גפני: זה חוק שהולך ל-1 בינואר 2019.

<גיא גולדמן: ב-2018 הם מתחילים להיות זכאים.

<שגית אפיק: אז זה לא משנה.

<שגית אפיק: אנחנו רוצים שהתחילה תהיה ב-2019.

משה גפני: אני מעדיף שחוק ההסדרים יתחיל ב-1 בינואר 2019 אלא אם כן יש סיבה מיוחדת לכתוב תחילה עכשיו.

<שגית אפיק: הם כתבו תחילה עכשיו.

<שגית אפיק: אנחנו חושבים שנכון יותר שהתחילה תהיה ב-1 בינואר 2019.

משה גפני: למה אתם חושבים כך?

<שגית אפיק: יש כרגע הוראת שעה.

<גיא גולדמן: הוראת השעה פוקעת בסוף 2018.

משה גפני: אם אנחנו רוצים לעשות שינוי ולומר שאנחנו דנים על חוק הסדרים של 2019, אנחנו רוצים שזה יהיה בפנים.

משה גפני: ממילא הוראת השעה עובדת.

משה גפני: אני לא רוצה לעשות שינוי כי הוא אומר שגם לגבי הגבר אין שינוי וגם הם מקבלים את מה שאני אמרתי.

<גיא גולדמן: אין בעיה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מקבל את זה.

רועי פולקמן: הייתה בקשה שזה יתחיל מעכשיו?

משה גפני: כן.

<גיא גולדמן: זה טכני.

<שגית אפיק: זה אמור לרדת מתקציב 2019, אז שיתחיל ב-2019.

<שגית אפיק: כרגע יש הוראת שעה שכבר שילמנו עליה בתקציב 2018.

<שרית פלבר: משרד המשפטים.

<שרית פלבר: סעיף אחד לא יהיה רלוונטי.

משה גפני: הוא רוצה להוריד את הסעיף הזה.

<שרית פלבר: בכוונתנו לחוקק את זה שוב.

<שגית אפיק: הוא עוד לא סיים להקריא.

<שגית אפיק: תכף נדבר על זה.

<שגית אפיק: יש סעיף דיווח לכנסת.

משה גפני: לפני הדיווח.

משה גפני: ההחלטה שלנו היא שהסעיף הזה נשאר כמו שהיה קודם.

משה גפני: הסעיף הזה שאישה יכולה להעביר את זה לשנה נוספת, זאת החלטה.

<שגית אפיק: זה נשאר.

<שגית אפיק: יש סעיף דיווח שהוועדה קבעה והוא אומר ששר האוצר ידווח לוועדת הכספים של הכנסת עד המועד להנחת הצעת חוק התקציב לשנת 2019 או עד יום 1 בנובמבר לפי המוקדם על יישום הוראות חוק זה וכן האם התקבלה החלטת ממשלה בדבר הארכת ההסדר הקבוע בחוק.

משה גפני: זה הופך להיות מיותר.

<שגית אפיק: הוא מיותר ולכן הם מבטלים אותו.

<שגית אפיק: יחד עם זאת, איליה אמר כאן שאם אתה תרצה שהם יבואו לדווח על הצלחתן של נקודות הזיכוי בעידוד יציאה לעבודה או בהשגת התכליות, הם יהיו מוכנים לבוא ולדווח.

משה גפני: אתם לא צריכים.

משה גפני: אם נקרא לכם, תבואו.

משה גפני: לא צריך לשים את זה בחוק כי אם שמים את זה בחוק, יהיה כתוב שהם יהיו חייבים לבוא ולדווח בתאריך זה וזה, וכשהם יבואו, הם יגידו שבעוד שבועיים הם יביאו את הנתונים ונחכה עוד כמה שנים.

רועי פולקמן: יהיה כתוב בחוק שהם יבואו לדווח רק על הצלחתם.

משה גפני: לא צריך לשים את זה בחוק.

משה גפני: אם נרצה שהם יבואו, נקרא להם.

משה גפני: עכשיו כשקיבלתם מתנדב, יש לכם בעיה לתת לנו את הנתונים או שאתם לא רוצים לתת לנו אותם?

רועי פולקמן: אתה ראית פעם איך אפשר להוציא משהו ממערכות המחשוב של רשות המסים?

רועי פולקמן: עשינו דיון מיוחד בוועדת הכלכלה.

רועי פולקמן: היה ניסיון להצליב מידע.

רועי פולקמן: סיוט.

משה גפני: למה?

משה גפני: נטליה, את יודעת לתת תשובה מקצועית על כל דבר.

משה גפני: רועי צודק.

משה גפני: למה אי אפשר לקבל נתונים?

משה גפני: רק בדברים האלה שהעברנו חוקים כאן, למה אי אפשר לקבל נתונים כשאנחנו מבקשים נתון מרשות המסים.

משה גפני: הוא צודק.

משה גפני: גם בוועדת הכלכלה מאוד קשה לקבל נתונים.

<נטליה מירנצ'וב: לא.

<נטליה מירנצ'וב: במקרה הזה, זה ממש לא כך.

משה גפני: במקרה של העסקים הקטנים?

<נטליה מירנצ'וב: ספקים של אגף הרכש.

רועי פולקמן: לגבי עסקים קטנים, אי אפשר היה לקבל.

<נטליה מירנצ'וב: אלה הנתונים שקיבלנו.

משה גפני: יש בעיה.

משה גפני: אני מעיר לכם הערה חברית.

משה גפני: אני אומר לכם שיש קושי גדול לקבל נתונים מרשות המסים.

משה גפני: קושי גדול בדברים שהם גם לא שנויים במחלוקת.

משה גפני: אני אראה לכם מה ביקשנו במהלך כל השנים האלה.

רועי פולקמן: כשייכנס ראש רשות חדש בקרוב, מן הזמן הוא יוזמן לדיון הכרות ואתה צריך לומר לו שאחד האתגרים שלו הן מערכות המחשוב והמידע של רשות המסים.

רועי פולקמן: באמת יש בעיה אמיתית.

משה גפני: אנחנו לא מעבירים ביקורת.

משה גפני: אנחנו אומרים שרשות המסים היא גוף מרכזי בנושא הכלכלי של מדינת ישראל.

משה גפני: הוועדות שעוסקות בנושאים הכלכליים, גם ועדת הכספים וגם ועדת הכלכלה, צריכות נתונים.

משה גפני: בחלק גדול מהמקרים אתם לא נותנים נתונים.

משה גפני: זה נראה או שאתם לא מסוגלים או שאתם לא רוצים.

משה גפני: צריך לשנות את המערכות האלה.

משה גפני: אתם כל הזמן אומרים לנו דיווח מקוון, אתם אומרים שצריך להעביר את זה עם מחשבים וצריך את כל הדברים האלה כאשר לי זה יוצר בעיה כי יש אצלנו כאלה שלא משתמשים באינטרנט, אבל התוצאה של הדברים הייתה צריכה להיות שבלחיצת כפתור אתם מביאים נתון.

רועי פולקמן: או לפחות לשלוח פקס לוועדה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו נצביע בעזרת השם יחד עם כל ההצבעות.

משה גפני: גם ביקשו ממני חברים שלא נמצאים ביום חמישי ולא הייתה לי אפשרות לדחות כי אנחנו מסודרים לפי הימים.

משה גפני: אני מבקש את החשיבה שלכם.

משה גפני: אנחנו נתעקש על העניין הזה, שיהיו מקרים בודדים – לא כל המערכת – בהם זה יעזור למשפחה, את נקודות הזיכוי יהיה אפשר להעביר מבן זוג אחד לשני, במקום שיש את החלק הזה, לא שכר גבוה מדי ולא שכר נמוך מדי, כדי לא לעודד נשים – שאני חושב שזה לא נכון – שיקבלו שכר נמוך.

משה גפני: אין דבר כזה אבל אני רוצה שתהיה מציאות של נקודות זיכוי למשפחה ולא נקודות זיכוי רק לבעל או רק לאישה.

משה גפני: אני חושב שהגישה הזאת של נקודות זיכוי, זה צריך להיות גם למשפחה.

משה גפני: אני מבקש שעד ההצבעה תחשבו על זה.

משה גפני: אני אתייעץ גם עם רועי פולקמן.

משה גפני: יכול להיות שאנחנו נביא הצעה.

משה גפני: דבר שני, לגבי הנושא של אישה יולדת שיכולה להעביר משנה לשנה.

משה גפני: זה נשאר אותו הדבר כמו שהיה בהוראת השעה.

משה גפני: נשאר בהוראת הקבע.

משה גפני: נכון, רועי?

משה גפני: אתה מסכים אתי.

רועי פולקמן: כן.

משה גפני: לגבי הנושא של הדיווח, צריך להוריד את זה כי הוא כבר לא רלוונטי.

משה גפני: אחת הסיבות שצריך את הדיווח זה כדי לראות מה עושים עם הוראת השעה.

משה גפני: בעצם נתתם לנו תשובה שהוראת השעה הופכת להיות הוראת קבע.

משה גפני: תשובה לגבי הנושא הזה, למה דווקא להעביר את זה למקרים האלה של נקודות הזיכוי ולא דברים אחרים שיכול להיות שהם חשובים יותר, אתם אומרים שאין לכם תשובה על זה.

משה גפני: אתם גם לא הספקתם לבדוק וזאת הוראת השר ואני מכבד את זה.

משה גפני: אבל אני מציע שבכל זאת תעשו עבודה שגם השר ידע מה אפשר לעשות עם הכסף.

משה גפני: מדובר על כסף גדול, מדובר על סכום שמתקרב לשני מיליארד שקלים, אמר נטליה מיליארד ו-700 מיליון שקלים.

משה גפני: לגבי התחילה, מה-1 בינואר 2019.

משה גפני: אין סיבה שלא, מה גם שיכול להיות שעד אז, אולי גם נוכל לעשות משהו.

משה גפני: תודה רבה.