ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 716, 2018-03-06 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכולם.

איתן כבל: בוקר טוב, גברתי המנהלת, אדוני היועצת המשפטי, רשמת, דובר, אורחים נכבדים.

איתן כבל: כמדי יום אנחנו פותחים בהקראה של שיר ישראלי, שיר עברי.

איתן כבל: ברשותכם, נעשה את זה גם הבוקר.

איתן כבל: היום יום שלישי, פעמיים כי טוב.

איתן כבל: כשעוסקים בגפ"מ אני בטוח שאפשר תמיד לעשות יותר טוב מהמצב הקיים.

איתן כבל: זאת אומרת יחסית זה גם אמור להיות קל לאור המצב במערכת היחסים של אזרחי ישראל בגפ"מ.

איתן כבל: היום יום שלישי, י"ט אדר, 6 בפברואר.

איתן כבל: בשבת נקרא את פרשת ויקהל-פקודי.

איתן כבל: היום אני מבקש להקריא שיר: "אלמלא אהבה" של בת אל קולמן.

איתן כבל: קולמן היא משוררת, זוכת פרס שרת התרבות על ספר ביכוריה "תהום להיאחז בה" בהוצאת מוסד ביאליק.

איתן כבל: היא נבחרה בשנה שעברה לאחת מתוך עשרה יוצרים מבטחים מטעם הספרייה הלאומית.

איתן כבל: עיתונאית ב"מקור ראשון" ובעלת טור במוסף הפוליטי; מוזיקאית ועובד כעת על אלבום ראשון, חברה במועצה לתרבות ואומנות, פעילה פמיניסטית.

איתן כבל: היא מובילת קמפיין ה"בחורילות" שמי שמכיר אותו – כתגובה לדברי הרב קלנר מעלי.

איתן כבל: מתגוררת בשדה בעז ונשואה באושר – כך לפחות היא אומרת – לטובאל ואם לנטע ושקד.

איתן כבל: אלמלא האהבה / בת אל קולמן מה היינו לולא האהבה?

איתן כבל: גם זכוכית שקופה היא אלפי גרגירי חול קטנים מוצאה מרוחות השמים ממדבריות עמוקים, מימים כהים.

איתן כבל: עכשיו קל לשכוח שאנו עשויים טלאים טלאים להאמין ללבוש שאנו כה עמלים להסתיר בו את מוצא הנפש שנקרעה מן השמים, המדבריות והימים.

איתן כבל: וואו, אני מאוד אהבתי את השיר הזה.

איתן כבל: תודה לכם.

איתן כבל: אני רוצה למסור לפני כן הודעה.

איתן כבל: אני שוחחתי הבוקר עם הממונה על ההגבלים וביקשתי ממנה לעשות בדיקה לכמה צרכני גפ"מ יש יותר תשלום דמי שימוש קבועים מאשר הצריכה השוטפת.

איתן כבל: זה נתון שאני חייב לדעת אחת ולתמיד.

איתן כבל: התחושה שלי היא שהמספרים הם יחסית – או לא יחסית – גבוהים.

איתן כבל: זאת אומרת יש פער גדול כך שדמי השימוש הקבועים אצל חלק ניכר מהציבור יותר גבוהים מדמי השימוש – או שיסתבר שכולם כל היום על הגז.

איתן כבל: לא בטוח.

איתן כבל: נראה.

איתן כבל: לפני ההקראה אני רוצה רק להגיד שהתקנות היום הן תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על-ידי בתי זיקוק וספקי גז) (תיקון), התשע"ז-2017.

איתן כבל: מי ביקש בדיון הקודם לדבר, שעוד לא דיבר?

איתן כבל: יש שלושה.

איתן כבל: אני מבקש בקצרה.

איתן כבל: חברות וחברים, מי שתכנן הרצאה שיגיד רק את הכותרת שלה.

איתן כבל: אנחנו עוברים לעידן בן ארי מאמישרגז, איל גור מהתאחדות התעשיינים.

איתן כבל: אתם לא מתואמים, עידן ועומר מאמישרגז?

<עומר גורדון: בתקנה הזאת רק עידן.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: נרשמתם אז רציתי להבין אם חלילה לא היה תיאום לפני כן.

איתן כבל: עידן, בבקשה.

איתן כבל: אתה רוצה לתת הרצאה כוללת?

<עידן בן ארי: אדוני, משהו קצר מאוד, ואני אשתדל להיות ענייני.

<עידן בן ארי: אני ארחיב בהמשך כשנגיע לתקנות הרלוונטיות.

<עידן בן ארי: התקנות האלה מתוקנות היום מאחר שטוענים שיש מחסור בגז במדינת ישראל.

<עידן בן ארי: מדובר על מצב שיש מחסור בגז במדינת ישראל, ואיך ניתן לעודד ספקים שאין להם דרך להתמודד עם המחסור.

<עידן בן ארי: הטענה היא שיש מחסור בגז במדינת ישראל, והדרך היחידה להתגבר עליו היא על-ידי ייבוא גז מחו"ל.

<עידן בן ארי: תקופות רבות בתי הזיקוק לא מספקים מה שצריך.

<עידן בן ארי: אנחנו מכירים את העניין.

<עידן בן ארי: ואז את העוגה המצומצמת שיש לכל מדינת ישראל מנסים לחלק בצורה כזאת או אחרת.

<עידן בן ארי: מה שאני רוצה להגיד, אדוני, לפני שנקבעים פה כל מיני דברים מעתה והלאה יש פה כמה דברים שמשתנים בשוק, ואני מציע שחלק מההוראות ייקבעו כהוראות שעה.

איתן כבל: עידן יקירי - -

<עידן בן ארי: תכף אני מסיים, אדוני.

איתן כבל: אתה תכף תעבור להבהרות.

איתן כבל: תתקדם.

איתן כבל: דבר.

<עידן בן ארי: תודה, אדוני.

<עידן בן ארי: אני מציע שחלק מהתקנות פה יעברו להוראות שעה ולא יהיו קבועות מאחר שכרגע חלק מהחברות שדובר עליהן התחילו לייבא גז – זה משרד התשתיות יודע.

<עידן בן ארי: חלק מהחברות שהתלונן שאין גז התחיל לייבא גז; יש בעיות של אחסון בק.צ.א.א אז יוצא מכרז בסוף השנה והוקצה מקום מיוחד לחברות האלה שצריכות להגיש מכרז.

<עידן בן ארי: ואז אדוני יוכל לראות – חברה שרוצה להשקיע ולגדול תוכל לרכוש את כל הדברים האלה.

<עידן בן ארי: לכן אני מציע שיהיו הוראות שעה בהמשך.

איתן כבל: זאת אומרת הכול בסדר, לשיטתכם.

<עידן בן ארי: אני אומר שלאחר שהתהליכים שמשרד התשתיות יסיים אפשר להתקדם הלאה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: עורך דין איל גור, בבקשה.

<איל גור: תודה, אדוני.

<איל גור: רציתי לתת הרצאה, אבל כמו שאומרים – תישאר ברצון.

איתן כבל: אדוני יכול לשלוח לנו את זה במייל.

איתן כבל: אנחנו נחליט אם נקרא.

<איל גור: מאות שנים של כלכלה מודרנית לימדו שכשיש מחסור דואגים שלא יהיה מחסור ולא שמים קומיסר שמנהל מכסות והקצבות כי זה אף פעם לא עובד.

<איל גור: העובדה שיש תקנות הקצבות שבאו להתמודד עם הצורך מדי פעם משרד האנרגיה מבקש לתקן אותן כי מצאו שאי אפשר היה לטפל באיזשהו חור שעבר הפער.

<איל גור: תמיד יהיו חורים חדשים, ותמיד אי אפשר יהיה לטפל בכול.

<איל גור: לכן, כמו שאמר מנכ"ל אמישרגז, הדרך הנכונה היא לטפל במחסור.

<איל גור: לא הייתי בדיון הקודם אבל קראתי פרוטוקול שבו גם החברים ממשרד האנרגיה שהם מקווים שיבוא יום בקרוב ולא נצטרך את התקנות האלה.

איתן כבל: בעזרת ה'.

איתן כבל: כל יום אחרי "מודה אני" אנחנו אומרים, מודה שבעזרת ה' יום אחד גם לא יהיה מחסור בגפ"מ.

<איל גור: בהינתן שכרגע עוד יש מחסור בגפ"מ אנחנו עוסקים בחקיקת משנה בתקנות ביצוע ששר האנרגיה מתקין מכוח סעיף בחוק ההסדרים משנת 89' - -

איתן כבל: איל, רק דבר יותר מהר.

<איל גור: בשמחה רבה.

<איל גור: - - שלא אומר שום דבר חוץ מזה שבתי הזיקוק חייבים למכור גז לכל ספק גפ"מ, לפי תקנות שיקבע השר.

<איל גור: בעולם של היום זה סעיף מסמיך מאוד חסר ומאוד רזה שלא קובע עקרונות ולא קובע הסדרים ראשוניים כפי שצריך להיות.

<איל גור: במשך השנים מאז 2009 התפתח עולם תוכן שלם שכל כולו מוסדר אך ורק בחקיקת משנה שבו משרד האנרגיה בנה על הסעיף הזה מנגנון שבו מנסים כל הזמן לתת הגנות לספקים קטנים; לתת להם הטבות, הקלות ומכסות עודפות וכל מיני דברים כאלה - -

איתן כבל: דבר איתי בעברית.

איתן כבל: מה אתה רוצה?

איתן כבל: לאן אנחנו חותרים?

<איל גור: אנחנו חותרים לכך שעם כל השימוש שנעשה בסעיף הזה עד היום אנחנו הגענו לגבול שהולכים לחצות אותו בשני נושאים שגם בישיבה הקודמת ביקשו התייחסות עליהם והם לא תוקנו בנוסח המתוקן, ולדעתנו, אי אפשר להשלים איתם.

<איל גור: מדובר על צבר צרכני גז ביתי.

<איל גור: כאשר לוקחים מספק גז מכסה משום שספק אחר העביר אליו צרכני גז ביתי זה לא יכול לעמוד בעולם שבו כאשר נוספים צרכני גז ביתי לא מוסיפים מכסה.

<איל גור: משוואה אחד מול השני לא עובד – אחד באפס ואחד במינוס.

<איל גור: דבר שני - -

איתן כבל: ואחרון.

<איל גור: כן, אמרתי.

<איל גור: שני דברים.

<איל גור: דבר שני שחוצה את הגבול, לדעתנו, זה שהכניסו את נושא המחיר כשיקול בתוספות מכסה.

<איל גור: עד היום לא היה דבר כזה; עד היום מכסה הלכה למי שאמר שהוא צריך גז, לא למי שמכר גז בזול.

<איל גור: נתייחס בהמשך, אבל אלה העיקר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק אשאל אותך שאלה – אתה חושב שהמצב הוא טוב?

<איל גור: אני חושב שזה שיש מחסור זה לא טוב.

איתן כבל: אתה חושב שמתקיימת תחרות?

<איל גור: כן, מתקיימת.

<איל גור: מתקיימת תחרות, ויש בעיית מחסור.

איתן כבל: מעניין.

<עידן בן ארי: כשיש מוצר במחסור, אדוני, יש בעיה במוצר עצמו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, נכון שאני למדתי בכיתה ליד הכיתה שלמדו מבוא לכלכלה.

איתן כבל: אבל במשך השנים קראתי קצת כותרות של עיתונים אז אני קצת מבין איך תחרות אמורה להתנהל.

איתן כבל: תחרות אמורה לבוא לידי ביטוי בכיסו של הצרכן.

איתן כבל: אחד המקומות שהיא ממש לא באה לידי ביטוי זה פה.

איתן כבל: חברות וחברים, אפשר אחד מן השניים: או להיתמם ואז להצטרף ליעקב אבינו, איש תם יושב אוהלים, או לדבר איתי לעניין.

איתן כבל: אתם מכירים את עמדותיי, דעותיי.

איתן כבל: אני לא דמות שצנחה לה.

איתן כבל: אתם יודעים מה אני חושב על כל השוק הזה ועל התחרות שהיא לא משוכללת, ומה צריך שייעשה.

איתן כבל: זה לא יעזור.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה: האינטרס הציבורי נפגע מדי יום.

איתן כבל: אתם יכולים להגיד, אתם אינטרסנטים ובדין.

איתן כבל: אני לא אומר "אינטרסנטים" במובן הרע של המילה, אלא במובן הענייני – כל אחד רוצה לשמור על חלקת האלוהים שלו, וזה בסדר גמור.

איתן כבל: התפקיד שלי הוא לאזן.

איתן כבל: אז כל עוד תתווכחו איתי על האיזון יש על מה לדבר.

איתן כבל: כל ניסיון שמישהו יחשוב שהאיזון זה רק אם תקבל את התנאים שלי – חבל לא על הזמן.

איתן כבל: מי אדוני?

<עודד גולן: אני מנכ"ל דור גז.

<עודד גולן: לדעתי, האיזון חייב להתקיים כשמסתכלים על כל חברות הגז בצורה מאוזנת.

<עודד גולן: לבוא ולומר שלקחת היום מחברה אחת שמאכלסת בתים חדשים ולא קיבלה בגינם הקצבה - -

איתן כבל: חבר'ה, נגיע לזה.

איתן כבל: זה כבר הערות - -

<עודד גולן: האיזון צריך להישמר גם בין החברות.

איתן כבל: מנכ"ל דור גז, אני לא חולק עליך ואני גם לא מביע עמדה.

איתן כבל: אני רק אומר לאדוני שנגיע לסעיף המסוים הזה.

איתן כבל: אז אני יודע שאדוני פעם ראשונה כאן, נדמה לי, אם אינני טועה - -

<עודד גולן: שנייה.

איתן כבל: - - נתתי להם – אתה יודע, יש המרצים הקבועים.

איתן כבל: מרצה אורח.

איתן כבל: אני כבר עברתי את ההרצאות.

איתן כבל: עכשיו אני רוצה להתעסק עם השאלות שאתה מעלה.

<עודד גולן: אני רק אמרתי את מה שאמרת.

<עודד גולן: אם תרשה לי, אדוני, האיזונים הם בין כל החברות ולא להסתכל על החברות כמקשות שונות.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני עוד לא הבנתי את זה.

איתן כבל: אני לא אומר על משהו שאני לא מבין שאני מבין.

איתן כבל: תכף אני אראה למה אדוני מתכוון.

איתן כבל: מכל החקיקה שמונחת אצלנו יש בקשות מפה עד להודעה חדשה.

איתן כבל: עכשיו נראה אתכם.

איתן כבל: צאו לדרך.

<חן בר-יוסף: תודה.

<חן בר-יוסף: יש מה לענות, אבל חבל כי - -

איתן כבל: חן יקירי, הקראה.

איתן כבל: תעשה יום עיון על זה.

<חן בר-יוסף: עשינו כבר כמה.

איתן כבל: תעשה עוד אחד.

איתן כבל: עוד לא כולם הפנימו.

<גל נוי אפרת: תקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (מכירת גז על ידי בתי זיקוק וספקי גז) (תיקון), התשע"ח-2018

איתן כבל: יש כאן נציגים של חברות קטנות?

<לאה ורון: הם כמובן הוזמנו.

איתן כבל: לא חשבתי שלא, יקירה.

איתן כבל: זה לא היה אלייך, זה היה מכיוון שאני לא רואה אותם פשוט.

<קריאה: אולי זה לא חשוב להם מספיק.

<קריאה: חבל שהם לא פה.

<איתי עצמון: אני מבקש שתסבירו בקצרה אם יש איזשהם שינויים מהותיים בהגדרות.

איתן כבל: הם שחקן מרכזי בטענות האלה.

<קריאה: נכון.

<קריאה: זה אמור לשרת אותם.

איתן כבל: אבל לא חשוב.

איתן כבל: אנחנו נשתדל להגן על הצרכן.

איתן כבל: אני מניח שאם זה היה על הצרכן זה יכול גם להתכתב איתם.

<גל נוי אפרת: אני אסביר בקצרה את התיקונים שאנחנו מבקשים לערוך בסעיף ההגדרות.

<גל נוי אפרת: הגדרת המנהל – המנהל מוגדר בתקנות כנוסחן כיום כמנהל ענייני בטיחות הגז.

<גל נוי אפרת: בתיקון אנחנו מבקשים להעביר את הסמכויות ממנהל ענייני בטיחות הגז למנהל מינהל הדלק והגז במשרד, שהוא זה שמופקד על משק הגפ"מ בכללותו.

<גל נוי אפרת: בהתאם לכך לשנות את ההגדרה מ"מנהל ענייני בטיחות הגז" למנהל מינהל הדלק והגז".

<גל נוי אפרת: תיקון מקביל ערכנו לאחרונה בתיקון לפרק ד' לחוק ההסדרים שגם שם שינינו את ההגדרה של המנהל מ"מנהל ענייני בטיחות הגז" ל"מנהל מינהל הדלק והגז".

איתן כבל: עכשיו המצב השתפר, אני מבין.

איתן כבל: רציתי רק לוודא.

<קריאה: יחד עם כל התקנות זה יעבור.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: בבקשה.

<גל נוי אפרת: הגדרת "יום עבודה" – אנחנו מציעים להוסיף הגדרה כזאת לצורך שימוש בהגדרה הזאת בתקנות 3 ו-4.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור שעוד לא חוקקו את חוק הלאום שידיר אותנו, אז לפחות נתייחס גם ליום שישי שלנו.

איתן כבל: האם זאת הגדרה קבועה בכל מקום?

<גל נוי אפרת: זאת הגדרה מקובלת.

<איתי עצמון: זאת הגדרה מקובלת בחקיקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אבל היות שאנחנו מדברים גם על טכנאים שצריכים לבוא אני רוצה שתהיה התייחסות שמי שיום שישי הוא יום השבתון שלו שתהיה לו אפשרות אחרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את מדברת מ-א' עד ו' - -

<גל נוי אפרת: הן לא רלוונטיות לעבודות של הטכנאים.

איתן כבל: זה ספקים ובתי זיקוק.

איתן כבל: זה יהיה בהמשך.

<גל נוי אפרת: בהגדרה של "ספק חדש" אנחנו מבקשים להבהיר למען הסר ספק שמדובר בספק שהמנהל הודיע עליו לבית זיקוק שהוא ספק חדש, ולהוסיף להגדרה הזאת גם ספק שמסיבה כלשהי לא רכש גז מבתי הזיקוק במשך תקופה מסוימת שהגדרנו אותה כתשעה חודשים, למעט ספק שלא רכש גז מבית זיקוק בשל שלילת הרישיון.

<גל נוי אפרת: לגביו הקדשנו סעיף מיוחד בהמשך.

<גל נוי אפרת: הגדרה של "צרכן גדול" – אנחנו מציעים למחוק אותה מכיוון שאנחנו מתייחסים לזה בהמשך בגוף התקנות.

<גל נוי אפרת: אנחנו מפצלים בין סוגים שונים של צרכנים גדולים.

<גל נוי אפרת: הגדרה של תקנות "מסירות מידע" – אנחנו מבקשים להוסיף אותה לצורך שימוש בתקנה 7(ד) לתקנות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יש הערות?

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את תקנה 1.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 1 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 1 אושרה.

<איתי עצמון: זאת התאמת נוסח.

<גל נוי אפרת: נכון.

איתן כבל: מי בעד תקנה 2? מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 2 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 2 אושרה.

איתן כבל: מה ההבדל?

<גל נוי אפרת: זה גם תיקון נוסח.

איתן כבל: יש הערות בעניין הזה?

איתן כבל: חברים, רק הערות מהותיות.

איתן כבל: זה עניין טכני לחלוטין.

<עומר גורדון: זה עניין טכני אבל עדיף שיהיה כתוב פה "השתנה" ולא "עלה".

<עומר גורדון: אם ירד הביקוש?

<עומר גורדון: הביקוש יכול לרדת.

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: נשנה את זה.

<עומר גורדון: אם הוא השתנה יש עודפים.

איתן כבל: המילה "השתנה" יותר טובה כיוון שהיא נותנת לך מנעד יותר גדול של אופציות.

<נחום יהושע: זאת לא הכוונה.

<נחום יהושע: אני כלכלן ראשי של מנהל הדלק.

<נחום יהושע: המשמעות של המילה "עלה" בסעיף הזה היא שמדובר על חודש מחסור באותו בית זיקוק.

<נחום יהושע: זאת אומרת כאשר יש עודף של ביקוש על פני כושר ייצור.

איתן כבל: ברור.

<עומר גורדון: אבל יש גם מוצרים שיש בהם חוסר של ביקוש, ואז יש עודף של גז וצריכים להציע את זה לחברות.

<נחום יהושע: - - ואז בתי הזיקוק מספקים את כל הכמות שאותן חברות ביקשו.

<קריאה: - - -

איתן כבל: חברים, אם כולם ידברו אני לא אבין כלום.

איתן כבל: נציג אמישרגז העלה כאן עניין טכני.

<נחום יהושע: כאשר יש ייצור נוספים וכאשר יש עודפים אנחנו מסדירים את זה בסעיפים הבאים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: יש הסדרה לשאלה שלך אז אפשר להצביע על זה כמו שהוקרא.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד תקנה 3 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 3 אושרה.

איתן כבל: זה נראה לי סעיף חשוב.

<גל נוי אפרת: תקנה 6 עניינה אספקת גז לספקי גז חדשים.

<גל נוי אפרת: אם עד היום הספקים החדשים, לפי הנוסח הקיים היום, מקבלים גז בשיעור של יפחת מ-35 טון לחודש אז אנחנו מבקשים להפחית את הכמות ל-15 טון כי מהניסיון שלנו 35 טון זאת כמות גדולה לספק חדש ממוצע.

<גל נוי אפרת: יחד עם זאת אנחנו מבקשים להשאיר את הפתח למקרה שיש ספק חדש שמוכיח לנו שיש לו כמות של צרכנים שמצריכה כמות גז גדולה יותר.

<גל נוי אפרת: במקרה כזה לאפשר למנהל להורות על אספקת גז בכמות גדולה מ-15 טון.

<איתי עצמון: בהתאם לצריכה?

<חן בר-יוסף: בהתאם לחוזה שהוא חתם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי בעיה אם אתם אומרים ש-15 זה כמות גדולה.

<גל נוי אפרת: 35 טון זה כמות גדולה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל למה לקבוע שזה 15 כשיכול להיות שיהיה ספק חדש שבשלב הראשון יהיה לו רק 10 ולא 15?

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה לא "עד".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה אומר "של 15", ואם הוא רוצה יותר הוא יבקש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שאני קורא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז למה לא לרשום "עד 15", ומי שירצה אני אתן לו את האפשרות לקבל פחות?

<חן בר-יוסף: הסיפור הוא הקצאה בוודאות.

<חן בר-יוסף: ספק חדש שנכנס לשוק צריך לדעת שיש לו קווטה שאיתה הוא יכול ללכת להציע - -

איתן כבל: שבלעדיו הוא לא יכול להתחיל.

<חן בר-יוסף: אחרת הוא לא יודע להתחיל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פחות מ-15 הוא לא מתחיל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אם אתה אומר, אם אתה יכול למכור 10 קח 15.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז למה לא לרשום "עד"?

עבד אל חכים חאג' יחיא: השלב הראשון יהיה "עד".

<איתי עצמון: מי יחליט לפי מה?

<איתי עצמון: אם אתה כותב "עד", זאת השאלה.

<חן בר-יוסף: זה לא אומר שהוא החזיר את זה, ולא אומר שהוא קיבל את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה אומר לו, קח 15, והוא לא צריך 15.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הוא יעשה עם השאר?

<חן בר-יוסף: הוא לא יזמין ולא ייקח ולא ישלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מהנוסח אני לא יכול להבין שהוא לא לוקח אותם.

<נחום יהושע: הוא לא חייב לקחת.

איתן כבל: חברים יקרים, לא שכנעתם אותי.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא צודק בעניין הזה.

איתן כבל: אני מעדיף שזה יהיה "עד".

איתן כבל: מהניסיון שלכם אני מניח שהמינימום הנדרש, לפחות - -

רועי פולקמן: "שלא יפחת מ-".

רועי פולקמן: לא "עד".

<חן בר-יוסף: - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: הכמות הראשונה, אמרת "עד 15".

איתן כבל: הוכיח לכם שהוא יכול - - - הבעיה היא לא מ-15 ל-35.

איתן כבל: הבעיה היא - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: פחות מ-15.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני ספק חדש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יכול למכור בשלב הראשון 10.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי הניסוח הזה, אתם מחייבים אותי לקחת 15.

<חן בר-יוסף: לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הנוסח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שאני מבין מהנוסח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו אם אתה אומר לי לא.

<נחום יהושע: אז אולי ניתן להוסיף "לפי בחירתו".

<נחום יהושע: זאת אומרת שלא יהיה מחויב לקחת כי בכל מקרה - -

איתן כבל: הבעיה היא לא זאת.

<איתי עצמון: - - - פחות

איתן כבל: זה לא המהות של החוק אז בואו לא נתעכב על זה יותר מדי.

<חן בר-יוסף: הבנו את הרעיון.

<חן בר-יוסף: ננסח.

איתן כבל: אני אגיד לך מה העניין?

איתן כבל: אם הייתי יודע שזה שוק של צדיקים – נותנים לו 15, למה שהוא לא ייקח?

<חן בר-יוסף: בסדר גמור.

איתן כבל: הוא כבר ימצא את הדרך.

איתן כבל: על זה אנחנו מדברים פה כל הזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה שימכור אותם בדרך עקיפה.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: הבנתי.

<איתי עצמון: אני מבין את ההערה, אבל משפטית צריך לנסח את זה ככה שלא ייווצרו שתי תקרות.

<איתי עצמון: יש תקרה אחת של עד 15 ועוד אפשרות לתת יותר - -

איתן כבל: חברים.

<איתי עצמון: אני רוצה רק להבין מה המהות.

איתן כבל: אני אסביר.

איתן כבל: העניין הוא פשוט: ההגדרה אומרת שהוא יוכל לקבל 15.

איתן כבל: מהסעיף הזה אם הוא מבקש ואמרו לו שהוא לא יכול; או לחלופין שזה יכול להיות יותר גרוע – הוא לא צריך 15, אבל אומרים לו, קח.

איתן כבל: הוא לוקח 15, ואחר כך מקמבן.

איתן כבל: זה שוק – אתה יודע, כולם בל"ו צדיקים יש מקום, יש רשימת החלפה.

<איתי עצמון: השאלה אם לא כדאי לקבוע שבכל זאת הוא יקבל 15 טון או כמות קטנה יותר אם ביקש, לפי הצריכה שלו.

<איתי עצמון: לתת ודאות.

איתן כבל: אני אגיד לך איפה הבעיה.

איתן כבל: כתוב "בפני עיוור לא תיתן מכשול".

איתן כבל: אני לא יכול לעשות את זה בגלל הגדרה ניסוחית.

איתן כבל: בסעיף כפי שהוא מוגדר ומהיכרותנו את השוק אני מייצר מצב לא תקין.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי היא שכולם צדיקים.

איתן כבל: אבל מהרגע – זה פיתוי.

איתן כבל: יקשה עליו לעמוד בו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שנמצאים צדיקים, אבל חדשים עוד לא בחנו.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: לכן צריך למצוא את הניסוח הנכון.

איתן כבל: אני לא יודע מהו.

<חן בר-יוסף: הבנו.

<חן בר-יוסף: בסדר גמור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרעיון הובן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תיכנסו לניסוחים.

איתן כבל: יש כאן עניין מאוד פשוט: אין דבר כזה אוטומטית 15.

<איתי עצמון: בסדר גמור, זה נכון.

איתן כבל: אז תמצאו את הניסוח שיודע להגיד "עד".

<איתי עצמון: אבל אם יוצרים עכשיו שתי תקרות נוצר מצב לא הגיוני.

איתן כבל: זה לא שתי תקרות.

<איתי עצמון: עד 15 או כמות גדולה.

איתן כבל: לא, סליחה.

איתן כבל: זה עד 15.

איתן כבל: אני לא כתבתי את זה, הם כתבו.

איתן כבל: הרי 15 זה המינימום - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: שלא צריך בקשות.

<יערה למברגר: - - -

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: יערה למברגר, אני מדבר שוטף.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גם אחרי שאני מסביר אתם לא מבינים, וכשאתם מסבירים גם אתם לא מבינים.

איתן כבל: אז תנו לי עכשיו לנהל את זה.

איתן כבל: זה סעיף חרטא.

איתן כבל: אבל יש כאן דבר שצריך לתת לו הסדרה.

איתן כבל: אתם באתם ואמרתם, 35 זה הרבה.

איתן כבל: אתם באתם.

איתן כבל: אני באתי ואמרתי?

איתן כבל: אני מבין בזה?

איתן כבל: מהניסיון שלכם אמרתם ש-35 זה הרבה, הממוצע שלהערכתכם הגעתם אליו – הרי למה 15?

איתן כבל: למה לא 32?

איתן כבל: אני רוצה לקוות שנעשתה עבודה מקצועית, ולא תמיד אני מתאבד על זה שנעשתה עבודה מקצועית.

איתן כבל: אני מקווה שנעשתה כאן עבודה מקצועית, ואמרתם שהנחת העבודה שכשנכנס ספק חדש זה בדרך כלל מתכתב סביב 15.

איתן כבל: נכון?

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: זה לא 15 בטאבו.

איתן כבל: זאת אומרת שכל מי שמגיע אומר, הנה המשאיות שאתה צריך למלא אותם בגפ"מ.

איתן כבל: הנחת העבודה שזה יכול להיות במנעד של 5, 10, 15, 12, 13.

איתן כבל: אתה יוצא מנקודת הנחה שאנשים הם צדיקים.

איתן כבל: נכון, גם אני יוצא מנקודת הנחה כזאת.

איתן כבל: אבל הפיתוי שאתה מציב בפניו הוא כזה שאני לא רוצה להעמיד אותו בתנאי הזה.

איתן כבל: לכן אני אומר ככה – עד 15, לפי בקשתו, ואם הוא הצליח לשכנע את הממונים שיש לו יותר אז יוסיפו לו.

<איתי עצמון: אבל עד 15 טון, לפי בקשתו.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברות וחברים, אני מעלה להצבעה עם התיקון.

איתן כבל: נקרא לו תיקון חאג' יחיא.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד תקנה 4 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 4 אושרה.

איתן כבל: זה סעיף ליבה.

איתן כבל: זה סעיף שאמור להסדיר.

איתן כבל: אולי הוא המחולל הגדול כאן.

איתן כבל: רק כתוב שיש משפטן שהוא פקיד בכל המשרד שרק הוא יודע, ואם הוא חולה אף אחד לא יודע – חס וחלילה, שיהיה בריא כל הזמן.

<חן בר-יוסף: אז בוא נפשט אותו.

איתן כבל: הכוונה היא שזה כמו האותיות הקטנות של המשכנתא.

איתן כבל: מי המורים בבית ספר למשפטים שמלמדים את האנשים לכתוב ככה?

איתן כבל: ככל שזה יותר ככה ופחות מובן – זאת אומרת יש הוראה בבית הספר למשפטים ללמד שתהיה עבודה לעורכי הדין.

<לאה ורון: אני זכיתי לעבוד עם פרופ' אמנון רובינשטיין שהיה יושב-ראש ועדת כלכלה.

<לאה ורון: הוא לא נתן לחוק או לתקנה לעבור אם זה לא היה ברור לכולי עלמא.

איתן כבל: הכוונה בחקיקה שהאדם מן הרחוב יבין.

איתן כבל: במושגים של הגנת סביבה אומרים לך לפעמים אם שתית מים באופן אקראי ולא חלית.

איתן כבל: זה בהגדרות של ניקוי מים.

איתן כבל: זה צריך להיות שאם מישהו במקרה הגיע במטוס לכניסה לארצות-הברית אחרי טיסה של 12 שעות ונפל במקרה לתקנות הגז הוא לא אומר באיזו שפה זה.

<חן בר-יוסף: יש פה בעצם שני נושאים שונים בתכלית.

<חן בר-יוסף: כולם מבוססי ניסיון שלנו מול המציאות - -

איתן כבל: לפני כן אני אומר לחבריי חברי הכנסת, זה סעיף ליבה כי המהות של תיקוני התקנות האלה זה שכלול השוק ביצירת תחרות אמיתית, לפחות לנסות כי זה אחד השווקים הכי לא תחרותיים שמתקיימים.

איתן כבל: הקטנים שמנסים להיכנס פנימה שוברים את הידיים ואת הרגליים בניסיון להיכנס.

איתן כבל: מנסים.

<חן בר-יוסף: כבר קיימים בתקנות ספקי גז קטנים עד 5%.

<חן בר-יוסף: יש להם תוספת של 10% על הממוצע שהם הוכיחו שהיה להם בחודשים הקודמים לפי מנגנון שנקבע.

<חן בר-יוסף: הרעיון של כל הרישא בסעיף (ה) בתיקון הוא שספק קטן שהוכיח לנו שהוא לא רק קטן, אלא שגם המחיר שלו טוב, דהיינו הצרכן נהנה מזה שהוא מספק לו לא רק שמקבל 10% בסיסיים שלו, אלא הוא מקבל עוד 10%.

<חן בר-יוסף: כדי להוכיח את זה יש פה המנגנון שמראה איך הוא מוכיח את זה בספרים.

<חן בר-יוסף: יש לנו אתר השוואת מחירי גפ"מ.

<חן בר-יוסף: זה אתר יחסית חדש, בין שנה וחצי לשנתיים ובו כל ספק גז נדרש לדווח בכל רשות מקומית בכמה הוא מוכר.

<חן בר-יוסף: מרגע שהספק יגיד שבחצי השנה האחרונה מכרתי במחירים האלה, ותראה שאני אכן יותר זול, אני מבקש תוספת של 10% - -

איתן כבל: זה מה שהממונה על ההגבלים דיברה איתי.

<חן בר-יוסף: זה לא מה שהיא דיברה איתך, אבל זה אכן אחד המקומות שאפשר להכניס את זה.

<חן בר-יוסף: בעצם לתת לאותו ספק קטן וזול תוספת כדי שהציבור ייהנה משירותיו.

איתן כבל: זה לצ'פר אותו - -

<חן בר-יוסף: קודם כול כדי לצ'פר את הציבור.

איתן כבל: כן, ודאי.

איתן כבל: הכוונה דרכו.

<חן בר-יוסף: זאת סוגיה אחת.

<חן בר-יוסף: הסוגיה השנייה, נתקלנו בה בשלל אירועים שאירעו במשק האנרגיה הישראלי כולו, בין חלילה שביתה או נזק לאחד מבתי הזיקוק ובין אירוע בהפסקת הגז תמר שהיכה במשק הישראלי וגם במשק הגפ"מ רק בראש השנה האחרון לפני חמישה-שישה חודשים.

<חן בר-יוסף: ואנחנו לא יודעים מה עוד קורה.

<חן בר-יוסף: יש מציאות שבה בבת אחת נפל מטה לחמם של חברות הגז.

<חן בר-יוסף: עכשיו יש לנו פה שני סוגי ספקים: יש ספקים שמטה לחמם, לצערנו, ניזון רק מבתי זיקוק; ויש ספקים שיש להם מקור אחר, והוא הייבוא.

<חן בר-יוסף: אנחנו לא אומרים שהם לא התאמצו בשביל זה, ושהם לא שילמו בשביל ולא עשו הרבה דברים, אבל יש להם מאין להביא גז.

<חן בר-יוסף: לעומתם יש כאלה שאין להם לחלוטין מאין להביא גז.

<חן בר-יוסף: במקרים האלה – ופה נכנסים ל-40% ול-70% ולכל המספרים האלה.

<חן בר-יוסף: במקרים האלה אנחנו אומרים שכיוון שנפל לגמרי מקור האספקה שלו הוא אמור ממה שנשאר ממקור האספקה לקבל יותר.

<חן בר-יוסף: חברו שיש לו מקור אחר יפנה לאותו מקור וייבא גז.

<חן בר-יוסף: אלה שני הבולטים המרכזיים של התקנה הזאת מלאת המילים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: זאת נקודה אחת.

איתן כבל: תגיד לי מתי אני - -

<חן בר-יוסף: עם הממונה?

<חן בר-יוסף: מה שהממונה הציעה היא שאם יש מקום להגדיל את האחוזים זה נכון להגדיל את זה ביחס לספק שמוכר במחיר שוק.

איתן כבל: אני גם שוחחתי הבוקר עם הממונה על ההגבלים, ואני רוצה לחדד את מה שאמרתי ולא לחינם היא פנתה אליי היום בעניין הזה.

איתן כבל: השוק הוא מאוד לא משוכלל, הוא ב"כאילו" תחרות.

איתן כבל: הרי מה קורה?

איתן כבל: ספק קטן, בעיקר בתנאים שעליהם אנחנו מדברים – חלק מהיכולת לבוא ולהתקשר זה להגיד יש לי היכולת לספק לך את הסחורה.

איתן כבל: אם אין לי יכולת – וכבר נתקלנו כאן שספקים קטנים – אני רואה שכבר חלקם הגיעו – אומרים, סליחה, חלק מהעובדה שאיננו יכולים לייצר התקשרויות ובכך לשכלל את השוק ולייצר את התחרות זה כיוון שאנחנו לא מצליחים לקבל את האספקה.

איתן כבל: זה דיון אחד.

איתן כבל: דיון שני הוא הפיקוח קודם כול עליהם שאכן הם ממשיכים.

איתן כבל: זאת אומרת העובדה שהוא מקבל 10% - ואני אציע להעלות את זה תכף – באמת אתם בודקים שלא "וישמן ישורון ויבעט" - -

זה "הקטן נהיה גדול".

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אבל הוא שכח שזה באמת כך.

איתן כבל: פעם שנייה שהפיקוח בכלל שמייצר את האיזון, בסוף אני רוצה שתהיה תחרות אמיתית.

איתן כבל: אינני רודף פה אף אחד.

איתן כבל: אבל בשורה התחתונה כשאני בודק אחורה אני רוצה שתחרות כזאת תשפיע על כיסו של הצרכן.

איתן כבל: ואם היא לא משפיעה על כיסו של הצרכן – אז מה עשיתי?

איתן כבל: לכן קודם כול כדי שתהיה תחרות או לפחות תיווצר אותה אופציה לתחרות – דיברתי עם הממונה – אני מציע להעלות את זה לפחות ל-150.

איתן כבל: זאת אומרת זה לא 10% תוספת, אלא 50%.

איתן כבל: דרך אגב, גם זה רק בשביל לגרד.

איתן כבל: כי מה העניין?

איתן כבל: זה מה שנקרא אליה וקוץ בה – ואני אומר לחבריי חברי הכנסת כמי שכבר בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: אז הוא אומר, אוקיי, אז איפה אני אאכסן?

איתן כבל: הרי זה כל הזמן מתכתב.

איתן כבל: חאג' יחיא, זה כמו שרשרת: הוא מתחיל מזה שהוא מפחד להתקשר עם הרבה כי אם הוא לא יודע להביא הרבה כי לא נותנים לו לייבא הרבה כי אומרים לו, תוכיח שיש הרבה; ואז אם הוא מביא הרבה הוא צריך שיהיה לו המקום לאכסן אותו.

איתן כבל: יש לזה עלויות מאוד גדולות ומשמעותיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אין לו הקליינטים שיקנו ממנו.

איתן כבל: בדיוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הביצה והתרנגולת.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אנחנו צריכים לתת לפחות את הכלים.

איתן כבל: אני אומר לכם – לא סתם זה סעיף ליבה.

איתן כבל: גם לדעת הממונה, צריך להגדיל לפחות ל-50%, אבל בשלב הזה נעצור ב-50% כדי לראות איך השוק מסתדר עם הכמות הזאת.

איתן כבל: כי כמו שאמרתי גם לחן, אם הפקחים לא יבדקו שלא "וישמן ישורון ויבעט", אם הפקחים שלו לא יאפשרו מעבר של בניינים ושכונות ולא יעשו להם את המוות וישתו אותם עם קשית מוצרת – אז לא עשינו כלום.

איתן כבל: אז כל מה שדיברנו פה לא יהיה יותר מאשר אות מתה, רצונות יפים, אבל לא עשינו דבר וחצי דבר.

איתן כבל: כן, אדוני, בבקשה.

איתן כבל: אמור מה שמך ונשמח לשמוע לפני שאני מעלה להצבעה.

<שלמה אביטן: אני מחברת גז יגל.

<שלמה אביטן: אני רוצה לשנות משהו בסעיף.

<שלמה אביטן: אני אמנם נושק ל-5% אני נשאר מקופח ולא יכול להמשיך לגדול כי מנגנון של 10% תוספת אחרי 5% בטל אצלי.

<שלמה אביטן: אבל עדיין אני רחוק מהחברות הגדולות כי הן מחזיקות 40%-30% מהשוק כל אחת מהן.

איתן כבל: אני מתנצל, אדוני.

איתן כבל: לא הקשבתי.

איתן כבל: נעצרתי ב-5%.

<שלמה אביטן: בתקנות יש ספק שהגיע ל-5% ושם נעצר לו המנגנון של התוספת.

<שלמה אביטן: אם אני בחברה הגעתי מעל 5%, אומרים לי, מפה גדלת, ומפה תדאג לעצמך לבד.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: אתה רוצה שאני אענה לו?

איתן כבל: אני רוצה תשובה.

<חן בר-יוסף: בסוף כשקובעים גבול קובעים גבול.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: זאת גם תשובה.

<חן בר-יוסף: על זה סילקו מבית המדרש - - - הגוזלים.

איתן כבל: אני מבין מה אדוני אומר, שלמה, אבל זה מסוג השאלות ששואלים – איפה להעביר את הקו?

איתן כבל: הרי גם אחרי שאני אעלה יגיע ההוא שהקו הוא אצלו.

איתן כבל: אני מקווה שמשרד האנרגיה באמת עשה עבודה, ואמר שהקו הוא כאן כי זה הקו מהניסיון שלכם.

איתן כבל: אני מתנצל.

<חן בר-יוסף: משנת 88' ועד היום רק שתי חברות - -

<שלמה אביטן: הקו הזה נחקק בשנת 89', לא היום.

איתן כבל: הוא אמר את זה עכשיו.

<שלמה אביטן: מאז לא שינו אותו.

<שלמה אביטן: אם עושים תחרות בשוק ורוצים להביא תחרות אז צריך גם לתמוך בה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה אתה מציע?

<שלמה אביטן: להגדיל אותנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכמה?

<שלמה אביטן: לפי דעתי, ל-10% ואחר כך יתנו לנו להתמודד.

<שלמה אביטן: גם ככה אני מתמודד היום ומייבא גז עם כל הבעיות שיש לנו עם האחסון וההמתנות בים.

<שלמה אביטן: אז היום אני נעצר פה ולא יכול לקחת מכרזים גדולים ודברים אחרים.

איתן כבל: חן, אם הוא מצליח להוכיח היום שהוא מסוגל להיות שחקן, למה שלא יתאפשר לו?

<חן בר-יוסף: הוא לא רק מוכיח שהוא מסוגל להיות שחקן; הוא גם שכר שטח אחסון, הוא גם יודע כבר לייבא - -

איתן כבל: ברור, ברור.

<חן בר-יוסף: - - הוא חברה עם מאפיינים, ברוך ה'.

<חן בר-יוסף: אנחנו שמחים על ההתפתחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה מה מפריע לכם עם זה - -

איתן כבל: תן לי לשאול את השאלה בצורה יותר מחודדת.

איתן כבל: אינני מכיר את האיש, אבל על פניו, בהנחה שהדברים נאמרים על השולחן, אני מבקש לדעת האם יש היום חסמים.

איתן כבל: הוא בוודאי לא צריך את האישור שלך להגיע.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי היא שאם הוא דפק בדלתות והביא לקוחות אז זה מתאפשר לו.

איתן כבל: אז אני לא מבין מי עוצר אותך.

<שלמה אביטן: מי שעוצר אותי היום זה נושא הקצבות הגז.

איתן כבל: אני מציע לעשות את הקפיצה לאט-לאט.

איתן כבל: גם בוב ביימון לפני שהוא שבר בשנת 1970 את השיא העולמי 8.90 מטר הוא בהתחלה קפץ 8.70, 8.50 ואז הגיע ל-8.90 וגם שם נעצר.

איתן כבל: אם תצליח, בעזרת ה', ואני מאחל לך – כי אני רואה את השלטים שלכם – איפה אתם פעילים?

<שלמה אביטן: בכל הארץ.

איתן כבל: אני ראיתי אתכם בכמה מקומות.

איתן כבל: הלוואי – חלק מהעניין לחולל תחרות זה בעזרת אנשים כמוך.

איתן כבל: אני מתחייב לך – עד כמה שאני יודע שידי משגת בעניין הזה – שאם אדוני יצליח לפעול אנחנו נבוא למשרד ונשנה את זה.

איתן כבל: אבל אם מישהו יחסום את זה רק בגלל שאתה מתפתח אף אחד לא יעצור אותך.

<שלמה אביטן: כרגע אנחנו דנים בתקנות.

<שלמה אביטן: 5% זה מספר שנקטו אותו ב-89' - -

<איתי עצמון: לא ב-89'.

<איתי עצמון: ב-2009.

<שלמה אביטן: אבל ההתחלה שלו ב-89'.

איתן כבל: זה לא בא מהשמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר שזה "עד".

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לעשות תחרות.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה עובד ככה: אם הוא יצליח לחולל תחרות הם לא יכולים לעמוד בזה.

איתן כבל: זה לא אני אאפשר לו שיהיה לו, ואחר כך אין לו - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מסכים איתי שכל הבתים וכל האזרחים צריכים לקבל, זה צריך להתחלק בין החברות?

איתן כבל: אין על זה ויכוח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז למה לעצור אנשים?

איתן כבל: חאג' יחיא, אתה היית שותף כמוני יחד עם יעקב אשר – אתם מהיותר פעילים בעניין הזה, ואתם יודעים שלקבל בניין – יותר קל לעשות שלום עם הפלסטינים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה תלוי בכוונות גם פה וגם פה.

איתן כבל: אתה יודע את זה.

איתן כבל: למה לנו לקפוץ יותר רחוק?

איתן כבל: זאת איננה הבעיה שחוסמת תחרות.

איתן כבל: לכן אני מבקש שהתיקון לא יהיה כאן 10% - -

<איתי עצמון: בתקנת משנה (ה)?

איתן כבל: כן.

<איתי עצמון: תוספת של?

איתן כבל: עד 50%.

איתן כבל: מה?

<איל גור: יש לנו הרבה הערות.

איתן כבל: יש הערות.

איתן כבל: הרבה – אני אחליט.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

<עידן בן ארי: אדוני, יש לי כמה שאלות.

<עידן בן ארי: כמו שאמרת – אני לא מבין את הסעיף; אני מצטרף להערה של אדוני.

<עידן בן ארי: שנית כתוב פה לגבי העניין "הוכיח ספק" – קודם כול המנגנון פה חייב להיות מאוד ברור כי אדוני מבין שגז זה מוצר שגם הלקוחות, עם כל הכוונות של אדוני שאומר שהוא רוצה להוזיל את המחירים – גם אנחנו רוצים – אבל הלקוחות שלנו צריכים לקבל גז מאיזשהו מקום, ואם רוצים לקחת מהם את הגז זה אומר שהגז שלנו צריך להגיע מאיזשהו מקום, והוא יותר יקר מהגז המקומי.

<עידן בן ארי: יש פה דילמה, אדוני מבין.

<עידן בן ארי: כי אם לוקחים גז מייצור מקומי מחברה איקס אתה מייקר בהכרח את הגז לאותה חברה שלקחו לצרכנים שלה בהגדרה.

<עידן בן ארי: בשביל לעשות כזה דבר – זה עניין חריג, והגז בנפשנו, אין לנו משהו אחר אז צריך שיהיה מנגנון ברור חד חד-ערכי בפרמטרים שהם או שחור או לבן.

<עידן בן ארי: פה כתוב: "להנחת דעתו של המנהל" – אני לא מבין את זה, לא יודע מה זה.

<עידן בן ארי: הוזכר פה נושא של אתר אינטרנט וכולי.

<עידן בן ארי: באתר אינטרנט כל ספק מדווח מה שהוא רוצה, ועד היום אין פה בדיקות.

<עידן בן ארי: לכן המנגנון לקבוע את העניין הזה הוא לא חד חד-ערכי, ולכן יש פה בעיה קשה בנושא הזה.

<עידן בן ארי: בנוסף כתוב 10% וזה מביא את זה ל-50% - אלה כמויות גבוהות של גז שמישהו יצטרך לשלם עליהם, ומי שיצטרך לשלם זה הצרכנים.

<עידן בן ארי: אתה מעמיד את הצרכנים של חברה שצריכה לייבא בעלויות אדירות.

<עידן בן ארי: אני חוזר ואומר, חברת גז רוצה למכור גז במדינת ישראל – צריכה לייבא גז ולאחסן גז.

<עידן בן ארי: החברה שלנו משקיעה מיליונים בדבר הזה, נכנסה להתחייבויות מאוד גדולות, עושה השקעות וכולי.

<עידן בן ארי: אדוני חייב להבין שחברת גז שרוצה לשרוד בשוק הזה – יש גבול כמה שנים היא יכולה להסתמך על הגנת ינוקא, מה שנקרא.

<עידן בן ארי: רוב החברות בשוק חיות 20-10 שנה לפחות ולא עושות את המאמץ הזה.

<עידן בן ארי: יש חברות שמשנות את המתקנים שלהם, גם התחילו לייבא, גם עכשיו הולך לצאת מכרז.

<עידן בן ארי: אדוני, מבחן ברצינות – הולך לצאת מכרז שהמדינה הולכת לעשות בקצא"א – מתקן אחסון.

<עידן בן ארי: האם אדוני חושב שאנחנו במשטר כלכלה מסוימת או כלכלה אחרת?

<עידן בן ארי: השאלה היא עד איזה מצב אנחנו צריכים שהמדינה יכולה לגרום שישלמו יותר על גז בגלל שאנחנו צריכים לייבא גז?

איתן כבל: תודה, יקירי.

איתן כבל: איל גור, בבקשה.

<איל גור: אני מהתאחדות התעשיינים.

איתן כבל: אתם מייצגים גם קטנים וגם גדולים?

<איל גור: רק גדולים.

<קריאה: - - -

איתן כבל: אני שואל רק כדי לוודא.

זה מעניין למה.

איתן כבל: אני מאוד בעד התאחדות התעשיינים.

איתן כבל: אני פעיל מאוד יותר מרבים וטובים פה סביב השולחן.

איתן כבל: אבל צריך למצוא את האיזונים.

איתן כבל: מישהו צריך לדאוג גם לאנשים בגובה שלי.

<איל גור: הבעיה העקרונית ביותר שאנחנו מזהים בסעיף הזה זה שפעם ראשונה יש תקנה שמנתקת בין הצריכה האמיתית של ספק גז לבין כמויות שמקצים לו.

<איל גור: עד עכשיו היה מנגנון שעוקב אחרי הביקושים, וספקים קטנים קיבלו את התוספת שקיימת - -

איתן כבל: אני רוצה להעיר הערה.

איתן כבל: גם כשאמרתי לחן בר יוסף שצריך - - - כדי להבין אפילו אני הבנתי.

איתן כבל: זה לא שבא בן אדם ואמר, קניתי משאיות שיודעות להוביל גפ"מ – תמלא לי אותן – למה?

איתן כבל: ככה.

איתן כבל: אתה יכול להתווכח איתי מהי הגדרה "הניח דעתו של המנהל" – להדק את זה אם זה אמורפי מדי.

איתן כבל: זה לגיטימי.

איתן כבל: אבל לבוא ולהגיד לי שכאילו מישהו הגיע, עצר עם האוטו למטה וצפר, חן, תצא, תקרא לחבר'ה שלך שימלאו פה – מה הסיפור הזה?

איתן כבל: יש כאן כללים.

איתן כבל: אין כוונה להחליש מאן דהוא.

איתן כבל: הכוונה היא לייצר תחרות בשוק.

איתן כבל: ושאף אחד לא ייתמם ואף אחד לא ינסה לדבר איתי בשפה שכאילו צנחתי מאיזשהו מקום מהחלל החיצון.

איתן כבל: אין תחרות אמיתית בשוק.

איתן כבל: אז או שאתם הולכים איתי צעד אחר צעד ומתווכחים איתי על הדברים שאתם ואני מסוגלים לראות אותם – הרי מה העניין?

איתן כבל: מה הבלוף?

איתן כבל: הסיכוי שאחד כזה יצליח להניח את דעתו של המנהל הוא צריך להיות אלוף העולם בכל תחרות התעמלות; לעשות בורג באמצע – וגם הוא לא יצליח.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם את המסלול שאדם נדרש לעבור כדי שהוא יוכל להניח את דעתו של המנהל בכלל.

איתן כבל: אנחנו זוכרים פה שלא מזמן הגיעה לפה הממונה על ההגבלים ודיברה בשפה שלא מקובל שתישמע מפיו של איש בכיר, ולא שמעתי.

איתן כבל: היית כאן.

איתן כבל: היא דיברה על חוסר התחרות.

איתן כבל: הייתם גם אתם, חברי הכנסת יעקב אשר וחאג' יחיא.

איתן כבל: אתם ואני פה, ואני לא שמעתי מעולם, אלא אם תגידי לי את, לאה, ששמעת בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: אנחנו צריכים לתת את הכלים.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: מה הסיפור הגדול?

איתן כבל: אני אומר לחן, הלוואי ובעזרת ה' – ואני אדם מאמין – שאיננו משחיתים פה את זמננו לריק.

איתן כבל: כתבנו את המילים הכי יפות - -

זאת שאלת המפתח.

צריך לנסות.

איתן כבל: אבל בלי זה אין לך לאן להתחיל להניע.

הנקודה שהעלו שזה יעלה את המחיר.

אני באמת רוצה לדעת תשובות.

אנחנו לא מבינים.

איתן כבל: יעקב אשר, הפחדות - -

זאת השאלה.

איתן כבל: הפחדות – אלה שתמיד באים לקחת מהם הם אלופים בזה- -

תרגיע אותי.

אני מדבר איתך.

איתן כבל: היה פה חוק שלך אפילו – חוק המשקלים.

איתן כבל: איזה איומים.

איתן כבל: אדוני רק רזה בזכות האיומים האלה.

תודה.

<לאה ורון: הכוונה היא למשקלים ברשתות השיווק – שהצרכן יוכל לשקול את המוצרים.

אנשים נהנים מזה מאוד.

איתן כבל: אני עומד ורואה את זה, ואני אומר, הנה, אני רואה את יעקב אשר כל יום שישי.

אבל יש תשובה לנקודה הזאת?

איתן כבל: בוודאי שיש תשובה.

אז הייתי רוצה לשמוע.

איתן כבל: הרי אין תחרות.

איתן כבל: זה לא אמיתי עדיין.

איתן כבל: זה מה שמקומם אותי בדברים שלהם.

איתן כבל: זה לא אמיתי כי עד שהוא יצליח בכלל לקבל לקוחות.

איתן כבל: אתה חושב שזה מחר בבוקר?

איתן כבל: כמה אפשר למכור את הדיבורים האלה?

איתן כבל: הלוואי - -

- - - השאלה אם זה לא מביא את זה למחיר יותר גבוה.

איתן כבל: מה פתאום.

איתן כבל: איך כששניים מתחרים על אותו מוצר?

הוא לא מתחרה, הוא כרגע מנסה להתחרות.

איתן כבל: הוא מנסה, בוודאי.

השאלה אם הניסיון הזה מגדיל - -

איתן כבל: אז נשאיר אותם.

איתן כבל: למה לנו לבלבל את המוח?

אין ויכוח.

איתן, שלא תטעה.

אין ויכוח על הרצון.

כשאמרת שאתה אדם מאמין, ואתה מתפלל שזה יעשה את זה אז תנועות הגוף של חן בר יוסף לא היו חד-משמעיות שזה הולך - -

איתן כבל: מה אתה רוצה, הוא לא בן אדם - - -

לכן אני אומר שאני רוצה שהנקודות ילובנו באמת, שזה הכי טוב.

<איל גור: אדוני, האמן לי, אנחנו לא באנו הנה כדי להפחית תחרות.

<איל גור: אבל גם תחרות כשאנחנו עושים רגולציה שנועדה לקדם תחרות - -

איתן כבל: מאיזו שנה אנחנו מנסים לעשות תחרות?

איתן כבל: מאיזו שנה מנסים פה בבית הזה לייצר תחרות?

איתן כבל: אתה תגיד לי מאיזו שנה האם המחירים ירדו או לא.

איתן כבל: אתה תגיד לי – שמייצג את החברות הגדולות.

איתן כבל: תגיד לי.

איתן כבל: במקום לבוא ולומר, אנחנו כבר, ברוך ה' – אין עיני צרה באף אדם.

איתן כבל: התפקיד שלי לייצר את האיזון.

איתן כבל: בשנת 89' מצאתם פה חברי כנסת פראיירים שכל הזמן סיפרתם להם איזה מסכנים אתם - -

ולא היו תקנות כל הזמן?

איתן כבל: שום תחרות.

איתן כבל: כל ניסיון – הם לא הצליחו להעביר אותן.

איתן כבל: אתה מבין?

<איל גור: אדוני, אפשר לדבר?

<איל גור: אני בטוח שלא התכוונת לצעוק עליי.

איתן כבל: זה לא אישי, כמובן.

איתן כבל: הלוואי שאתה היית מאלה שיושבים שם - -

<איל גור: - - -

איתן כבל: גע בנקודה.

איתן כבל: תנעץ את העניין.

<איל גור: אני מזכיר לך עם מה פתחתי את דבריי בהתחלה.

<איל גור: הדבר הנכון לעשות הוא פשוט לדאוג שלא יהיה מחסור.

<איל גור: זאת האמירה הכי תחרותית שיכולה להישמע, וזאת העמדה שלנו.

<איל גור: אם לא יהיה מחסור לא תהיה להם הבעיה הזאת.

<איל גור: מה עושה משרד האנרגיה?

<איל גור: הוא אומר, אני שם שוטר תנועה.

<איל גור: יש לי עוגה קטנה שצריך לחלק בין הרבה ואין מספיק, אז אני אקח פירור מפה ופיסה משם, וזה לא עובד.

<איל גור: בתוך העולם הזה על המטרה הראויה שלכם לקדם תחרות יש עקרונות שצריך לשמור עליהם.

<איל גור: על אחד מהם דיבר חבר הכנסת חאג' יחיא שאמר, אנחנו פוחדים שהתחרות תהפוך לספסרות.

<איל גור: עד היום התקנות ניסו לשמור על פרופורציה שאותו שוטר תנועה יבדוק שלמי שהוא נותן יותר זה מכיוון שהוא צריך יותר.

<איל גור: פעם ראשונה מציגים פה רעיון שאנחנו נותנים לא למי שמספק יותר, אלא למי שמוכר בזול.

<איל גור: זה שובר את כל מה שהתקנות אמרו עד היום, וזה לא עומד בחוק.

<איל גור: זה דבר שאי אפשר לעשות; משום שהמחיר הזול הוא לא חזות הכול.

<איל גור: אנחנו מספקים שירות שהוא חבילה שלמה: יש שירות, יש בטיחות, יש הנדסה, יש השקעות.

<איל גור: עכשיו אתה שולח את מי שמשקיע את ההשקעות האלה להביא גז יותר יקר.

<איל גור: אגב, למה זה רק ספק קטן?

<איל גור: - -

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: יקירי, הבנתי.

<איל גור: כשכל ספק - -

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<עומר גורדון: אני סמנכ"ל תפעול ב"אמישרגז".

<עומר גורדון: בתחילת הדיון היום נאמר שהתקנות האלה מיועדות להיטיב עם הצרכנים.

<עומר גורדון: במהלך הדיון אתה עצמך אמרת שתפקידך לעשות את האיזון.

<עומר גורדון: למעשה בתהליך הזה גורמים לכך שספקים מסוימים יוכלו לקבל מאה אחוז מהגז שהם צריכים למכור - -

איתן כבל: אוי, אוי, אוי.

<עומר גורדון: ויותר מזה במחיר נמוך - -

איתן כבל: אוי, אוי, אוי.

<עומר גורדון: - - כאשר ספקים אחרים לא יכולים למכור במחיר הזה אפילו אם הם רוצים.

איתן כבל: אדוני הסמנכ"ל, על זה נכתב הסרט: "מחר אזיל דמעה".

<עומר גורדון: תן לי, בבקשה, לסיים.

איתן כבל: באמת.

<עומר גורדון: אתה עצמך לפני דקות מעטות אמרת שיש עלויות גדולות מאוד באחסונים ובייבוא, והעלויות האלה נכללות במחיר של המכירה.

<עומר גורדון: לא יכולה להתקיים פה תחרות הוגנת.

איתן כבל: עומר, יש לי הצעה אליך.

איתן כבל: תגיד את עמדתך.

איתן כבל: אל תפרשן אותי, בוודאי לא בחיי.

<עומר גורדון: אני לא מפרשן אותך, אני מרפשן את העובדות.

איתן כבל: תסלח לי.

איתן כבל: אתה לקחת את מה שאני אמרתי וניסית כמו בג'ודו להפוך את זה מולי.

איתן כבל: זה לא עובד כך.

איתן כבל: אני רק תיארתי את המצב הקיים.

איתן כבל: המצב הקיים הוא כשאני אומר שגם אחרי כל מה שאנחנו עושים אם, בעזרת ה', יצליח מאן דהוא – זה לא שמחר בבוקר המשאיות עומדות בחוץ.

איתן כבל: הלוואי.

איתן כבל: הם עוד יעברו 10 מדורי גיהינום כדי שהם יצליחו להיכנס לתוך התהליך הזה.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

<יורם טמיר: אני יושב-ראש מרכז הגז וגם יושב-ראש חטיבת חברות הגז הקטנות באיגוד לשכות המסחר.

<יורם טמיר: אני רוצה לחזור על הצעתי שנשמעה בוועדה הזאת, והיא פותרת את רוב הבעיות.

<יורם טמיר: א', לספקים קטנים שמוגדרם עד 5%, לתת להם גז לפי יכולתם, כלומר בלי הקצבות, בלי סיפורים ובלי בירוקרטיה.

<יורם טמיר: אנחנו פה פוגעים בשתי מטרות שהממשלה החליטה עליהם: מלחמה ביוקר המחיה ומלחמה בבירוקרטיה.

<יורם טמיר: אני מוצא את עצמי באופן נדיר מסכים עם עידן בן ארי שהמסובכות פה היא בעצם עקב אכילס של כל העניין.

<עידן בן ארי: לא.

<עידן בן ארי: חוסר הרצון שלכם להשקיע כסף.

<עידן בן ארי: זאת המסובכות של העניין.

<יורם טמיר: זה בעיניך.

<עידן בן ארי: כן.

<עידן בן ארי: תחתמו על הסכם ייבוא, תשקיעו בקצא"א ותשתוו ותיכנסו לשוק.

<עידן בן ארי: לא להסתמך על המדינה.

<עידן בן ארי: למה כולם פה צריכים להשקיע כולל אדון אביטן וכל החבר'ה פה?

<יורם טמיר: - - - מוכתבים על-ידי חברות הגז הגדולות המייבאות.

<יורם טמיר: אנחנו משלמים מחיר יקר וגם אתם.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: תודה רבה.

<יותם אדמי: אדוני, אם אפשר גם מילה.

איתן כבל: בבקשה.

<יותם אדמי: אני היועץ המשפטי של "סופר גז".

<יותם אדמי: אנחנו, כמובן, מצטרפים לדברים שאמר כאן עורך דין גור לגבי הניתוק בין מספר הצרכנים לבין ההקצבה, אבל אם אנחנו הולכים בכיוון הזה אנחנו מבקשים שהאפשרות להגדיל ב-50%, 10% או 30% - מה שייקבע כאן בסופו של דבר – לא תהיה מוגבלת רק לספק גז קטן.

<יותם אדמי: גם אני כספק גז גדול, אם אני יותר זול משלושת הספקים האחרים שמספקים ברשות מקומית אני רוצה הגדלה של ההקצבה.

<יותם אדמי: שנית, אם עכשיו נותנים פרס למי שהיה תחרותי והביא מחירים זולים וטובים והכול, אמרנו את זה בעבר, ולדעתי זה חשוב, והייתי שמח לשמוע את זה ממנהל הדלק והגז, שזה יהיה כפוף לבדיקה שאותו ספק גז עמד בהיבטי הבטיחות שנדרשים ממנו.

איתן כבל: ככה - - - רפורמה משנת 90'.

איתן כבל: אתה יודע למה?

איתן כבל: כי זה עובד ככה:

איתן כבל: הקטנים לא מצליחים להיכנס; הם יכולים לתת בפעם אחת, אלה הורגים אותם, ואז הוא נשאר לבד בשוק, ורק הוא נשאר.

איתן כבל: חברים, צריך לתת את המינימום הנדרש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: - - - הוא נותן את המחיר הזול.

איתן כבל: אבל הוא תמיד יכול לתת אותו.

איתן כבל: הוא יכול לתת אותו כי הוא הכי חזק, ואז מה קורה?

איתן כבל: מה זה מחיר זול יותר?

איתן כבל: זה תלוי בעובדה אם אני לבד בשוק ואני חזק בשוק.

איתן כבל: כל שקל שאני מוריד יותר ממה שאני נותן זה לכאורה יותר זול.

איתן כבל: הדבר היחיד שיכול לחולל הורדת מחירים זה תחרות.

איתן כבל: זה א'-ב' שאנחנו מתמודדים איתו פה.

<יותם אדמי: אדוני, מילה לגבי התחרות.

<יותם אדמי: אמרת כאן הרבה מאוד אמירות שמהנתונים שאנחנו מכירים, שוק שיש בו למעלה מ-30 ספקים - - -

איתן כבל: יקירי, אמרת משפט.

איתן כבל: זה נהיה משפטיים.

<יותם אדמי: נכון.

<יותם אדמי: משפט אחד שאדוני לא שמע כי היה עסוק בדברים אחרים - -

איתן כבל: אני שמעתי.

איתן כבל: הייתה לי הקשבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<הדר זיו: אני היועצת המשפטית של "פזגז".

<הדר זיו: אנחנו לא באים להתווכח איתך וגם לא על העיקרון.

<הדר זיו: אני רק רוצה להסב את תשומת ליבו של אדוני שאדוני אמר שכמות הגז שתינתן לספק הקטן זה יהיה אחרי שהוא יוכיח שיש לו - -

איתן כבל: גברתי צודקת.

<הדר זיו: אבל זה לא בא לידי ביטוי בנוסח.

איתן כבל: לא נכון.

איתן כבל: כתוב שם בפירוש - -

<הדר זיו: לא.

<הדר זיו: יש התייחסות למחיר.

איתן כבל: כתוב שם בפירוש: "הניח את דעתו של המנהל".

<קריאות: לגבי - - -

איתן כבל: אם הוא הצליח להוכיח שהמחיר שלו - -

<קריאה: זה מדבר על מחיר, לא על כמויות, אדוני.

<יותם אדמי: אדוני, אבל הוא לא הוכיח שום דבר לגבי כמות הצרכנים שלו.

<יותם אדמי: זה לא מופיע בנוסח.

<יותם אדמי: שהדברים יהיו ברורים לחלוטין.

<עידן בן ארי: אם אין ויכוח אפשר להעביר.

איתן כבל: תקשיב טוב.

איתן כבל: חברים, עשו לי טובה.

איתן כבל: אני לא מתכוון לעשות חפירות 1914 – אם מישהו עדיין לא מבין כמה שנים המלחמה לקחה.

איתן כבל: אני לא מתכוון לעשות את זה פה.

איתן כבל: אם צריך נעשה תיקוני נוסח כדי לשפצר, אם בכלל צריך.

איתן כבל: אני האיש שבאמת לא חי את זה ביום יום, ואני הבנתי ומבין לחלוטין שזה נח על אדני ברזל, העניין הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בוא נשמע מה הם מציעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש להם משפט מסוים שהם מציעים להכניס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שזה כבר מכוסה.

איתן כבל: אתה יודע מה התפקיד שלנו פה, חאג'?

איתן כבל: לא נעים לי להגיד לך.

איתן כבל: לא מבין אותנו חברי הכנסת לפעמים.

איתן כבל: זה לא שאנחנו לא רואים ימינה ושמאלה ואתה אומר, אם אתה מזיז לפה, מזיז לפה.

איתן כבל: אנחנו רואים בזווית רחבה.

איתן כבל: חוסר איזון קיצוני.

איתן כבל: זה מה שמקומם אותי.

איתן כבל: זה לא שעכשיו אתה בא ומישהו אומר, זה הפער בין בלון גז לבין חוות גז.

איתן כבל: מה, אתה חושב שאכפת לי מהם?

איתן כבל: אם בכלל אלה, יתחילו גם הם לעשות מעשה שיתחיל לייצר את התחרות או שהם רק באים לבכות אצלנו כל הזמן?

איתן כבל: לפחות אני יודע שכחברי כנסת אנחנו ניתן להם את הכלים המינימליים.

איתן כבל: אני לא יודע לעבור בית-בית, אני לא יודע לעשות את זה, אני לא יודע לעשות את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו יכולים לזהות מי בוכה מכאב ומי שבוכה סתם.

איתן כבל: הממונה על ההגבלים, אדם שבעניין הזה אמון עליי מאוד, דיברה כאן בשפה מאוד ברורה על העובדה שזה שוק שהפערים בו הם כל-כך קיצוניים שבכלל הלוואי שנצליח לקדם במעט כדי לצמצם.

איתן כבל: אני אתחיל להתווכח פה על סעיף כזה או אחר?

<אוריאל סיטרואן: אנחנו גם מביטים לאחור ורואים שזה לא משתפר.

איתן כבל: שם ותפקיד, בבקשה.

<אוריאל סיטרואן: אני סגן הכלכלן הראשי ברשות ההגבלים העסקיים.

איתן כבל: הנה.

<אוריאל סיטרואן: יש דוח שפרסמנו, ואני חושב שגם שלחנו.

<אוריאל סיטרואן: אנחנו גם עוקבים אחר השוק הזה וממשיכים לקבל נתונים, ואנחנו רואים שפשוט החברות הגדולות לא מתחרות ביניהן על משקי הבית.

<אוריאל סיטרואן: הדרך היחידה לחולל תחרות במשק הזה זה להכניס קטנים שיורידו מחירים.

<אוריאל סיטרואן: אנחנו גם רואים את הרווחיות הגבוהה של החברות הגדולות ביחס, למשל, לאספקה לחברות ולמוסדיים.

<אוריאל סיטרואן: יש פה בעיה מאוד חמורה בשוק הזה.

<אוריאל סיטרואן: זה באמת אחד השווקים הכי פחות תחרותיים שנתקלנו בהם.

איתן כבל: זה פערים עצומים.

<אוריאל סיטרואן: לכן כל דבר שייתן לקטנים יכולת להתחרות ולחולל תחרות בשוק הזה זה מאוד חשוב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חן, בבקשה, רצית להציע הצעה.

<חן בר-יוסף: אנחנו עשינו בדיקה של פערי כמות בין חורף לקיץ במשיכות בסך הכול המשק.

<חן בר-יוסף: אני מדבר על ארבע שנים אחרונות מ-2014 ועד היום.

<חן בר-יוסף: לפי הנתונים שלנו, בין נובמבר למרס יש קפיצה וגידול בכמויות.

<חן בר-יוסף: אנחנו רואים פער של כ-33% בממוצע בכל חורף כזה.

<חן בר-יוסף: דהיינו גם בלי לבדוק כמה לקוחות יש לכל אחת מהחברות ברור לגמרי שהיא צריכה עוד 33% יותר ממה שהיא משכה בקיץ.

<חן בר-יוסף: אנחנו גם רואים מה קורה בחברות הקטנות במשיכות שלהן בחודשי הקיץ לעומת חודשי החורף – זה אכן הקפיצה.

<חן בר-יוסף: לכן בלי לבדוק – אם ניכנס למנגנון שעכשיו תוכיח לי על כל אחד ואחד מהדיירים – ויש לנו מנגנון אחר כזה בהמשך התקנות שנגיע אליו – הגדלת לקוחות שהוא אירוע בפני עצמו - -

איתן כבל: נכון.

<חן בר-יוסף: - - אנחנו לא מדברים על זה.

<חן בר-יוסף: אותו לקוח שלך פשוט מתחיל למשוך בחורף יותר.

<חן בר-יוסף: לכן לא מדובר פה על עוד לקוחות ואין מה לבדוק ולמדוד.

<חן בר-יוסף: יש להסתכל על הנתונים במשק.

<חן בר-יוסף: לכן הגדלה, אולי לא כמו שאדוני הציע, אבל שכן מייצגת את מה שקורה בשוק – של 33% - -

איתן כבל: תסלח לי, אני רוצה להציע את ההצעה הזאת.

איתן כבל: זאת ההצעה שאני מתכוון להציע.

איתן כבל: אני רוצה לייצר גם את אותו אתגר.

איתן כבל: אם אתה לא מייצר אתגרים זה לא יקרה.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: כשאני בא אליך ורוצה ליצור התקשרות איתך – התחלתי איתך קטן ואנחנו מתקדמים – אתה אומר לי, גדלתי – הוא ילך למקום אחר.

איתן כבל: אם הוא יודע שאתה לא מסוגל לספק לו.

איתן כבל: ואז זה הופך להיות סובב ומסובב.

<איל גור: הצד השני של המטבע הוא שמי שמוכר לו – אולי חן יסביר – האם בדקתם מאיפה מגיע הגז הפיראטי.

<חן בר-יוסף: לצערנו, הוא מגיע מכל החברות.

איתן כבל: סלח לי, חן בר יוסף, זה לא הדיון על הגז הפיראטי.

איתן כבל: זה מה שנקרא לקחת את זה לשם כדי שהתקנות לא יעברו.

איתן כבל: ככה מ-1989 מתנהגים.

<איל גור: אבל זה החשש.

איתן כבל: בסדר.

<שלמה אביטן: אני רוצה להגיד עוד משפט.

<שלמה אביטן: אני מתמודד עם השוק הזה עם החברה שלי מעל 22 שנה ולעבור 5% לקח לי דם ויזע מול כל התחרות הזאת שהייתה תחרות מאוד קשה.

<שלמה אביטן: לפי דעתי, אנחנו צריכים לתת גיבוי גם לי וגם לחברות הקטנות כי בסופו של דבר אחרי 30 שנה אנחנו דשים ב-10% קטנות עם 30 ספקים קטנים וארבעה או שלושה גדולים ב-90%.

<שלמה אביטן: עדיין אנחנו סביב המספרים האלה כבר 30 שנה ולא משנים אותם כמעט.

איתן כבל: מאה אחוז.

עיסאווי פריג': כשאני מסתכל על זה ממבט על – הרי הקטנים שאנחנו כל הזמן מדברים לגביהם בוועדה – 10% - הייבוא עכשיו אפשרי, נכון?

עיסאווי פריג': כל אחד יוכל לייבא.

איתן כבל: לא.

<יותם אדמי: לא, לא.

<יותם אדמי: זה בדיוק מה שאמר כאן מנכ"ל "אמישרגז", נפתחה אפשרות לייבא - -

איתן כבל: חברים יקרים, עשה לי טובה.

איתן כבל: אל תתחיל איתי ככה.

איתן כבל: זה שניתן לייבא, אבל אין לו הכלים לייצר את התחרות הזאת, אז מה עשיתי?

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: באמת.

איתן כבל: הוא בכלל שואל שאלה.

איתן כבל: אין תחרות אמיתית.

איתן כבל: אין תחרות.

איתן כבל: שמעת מה אמר נציג רשות ההגבלים.

איתן כבל: מ-89' אזרחי ישראל סביב העניין.

איתן כבל: נכון, זה לא טלפון שאתה צריך לשלם 700-600 שקל; זה לא Yes ו-HOT שאתה צריך לשלם גם 400-300 שקל.

איתן כבל: כאילו משתבללים להם שם בחצר האחורית.

עיסאווי פריג': אני לא ידעתי לאן אני נכנסתי.

עיסאווי פריג': אני זוכר מהדיון הקודם.

עיסאווי פריג': זה טוב לעזור לקטנים, אני איתכם.

איתן כבל: חייבת להיות תחרות.

איתן כבל: זה לא עניין של לעזור להם.

עיסאווי פריג': כל מה שצריך לקטנים אני איתכם.

עיסאווי פריג': אני מנסה לחשוב ברמת ההיגיון, חברים.

עיסאווי פריג': המדינה ואתם כרגולטור מתערבים כדי לחזק תחרות – האם המהלכים שעומדים לאשר אותם יבטיחו הורדת מחיר?

<חן בר-יוסף: יאפשרו.

<חן בר-יוסף: יבטיחו - -

עיסאווי פריג': אתה רואה?

איתן כבל: עיסאווי, תקשיב, גם אחרי החוקים שאנחנו מעבירים פה כשחברות קטנות מנסות להיכנס לבתים חדשים הם שותים להם את הדם עם קשית.

איתן כבל: אני מקבל תלונות מאנשים שמנסים.

עיסאווי פריג': זה אני מסכים איתך.

איתן כבל: אתה צריך לייצר את המינימום שיתחיל בכלל.

איתן כבל: בלעדיו אתה לא עושה את התחרות הזאת.

עיסאווי פריג': אני מסכים איתך, צריך לעשות את זה.

עיסאווי פריג': אבל במקביל צריך לחייב יותר מעורבות של המדינה.

עיסאווי פריג': למיטב ידיעתי, קצא"א והדרום אפשרה הקצתה שטחים לחברות.

איתן כבל: זה עוד לא.

עיסאווי פריג': אבל זה חלק מכל התחרות.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: עיסאווי, חברי, אין לזה שום קשר.

עיסאווי פריג': אתה מדבר על תחרות.

איתן כבל: אני מדבר על יצירת התחרות בשווקים המתקיימים היום קודם כול.

עיסאווי פריג': מה זה תחרות?

עיסאווי פריג': זה לא היצע וביקוש?

איתן כבל: בוודאי.

עיסאווי פריג': אז איך אני אגדיל את ההיצע?

עיסאווי פריג': אני מדבר בפתיחות.

עיסאווי פריג': אני זורם איתך.

איתן כבל: עיסאווי, אתה לא זורם איתי.

איתן כבל: אני אגיד לך למה אתה לא זורם איתי.

איתן כבל: אתה מציב לי מכשולים יותר גדולים.

איתן כבל: אין לחבר'ה האלה – מה שאתה אומר – עד שהוא יגיע – הוא רוצה לחיות עם המינימום וליצור את התחרות.

איתן כבל: אתה שולח אותו עכשיו לשווקים הגדולים?

עיסאווי פריג': לא.

איתן כבל: בן אדם לא מצליח לאכול את ארוחת הבוקר.

איתן כבל: הוא אמר לך לפני רגע.

עיסאווי פריג': ניתן לו אבל דרך אגב, עכשיו שים יעד לטווח ארוך שלא נחזור לדיון הזה בעוד חמש שנים

איתן כבל: עיסאווי, אני אגלה לך סוד – משנת 89' מנסים לייצר רפורמה.

איתן כבל: ותמיד נכנס חבר כנסת שאומר כך וכך; מגיעה שעה 11:00 והתקנות לא עוברות.

איתן כבל: שמעת?

איתן כבל: זה העניין.

עיסאווי פריג': זה העניין?

איתן כבל: זה העניין.

איתן כבל: מזה הם חיים שנה אחר שנה, תקנה אחר תקנה.

עיסאווי פריג': הוא השתגע.

איתן כבל: אני משתגע מזה.

יצחק וקנין: אתה יודע מה?

יצחק וקנין: רק אני יכול להגיד שהוא צודק.

איתן כבל: חברי כנסת כל הזמן עוצרים את הרפורמה.

עיסאווי פריג': אני דווקא באתי לדיון השני.

עיסאווי פריג': לא לדיון הזה.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: אני מרגיש כאילו הבית הזה - -

יצחק וקנין: טוחן מים הבית הזה.

עיסאווי פריג': תירגע.

עיסאווי פריג': רק תסביר לי את הפרינציפ.

איתן כבל: אני כבר אמרתי, אבל אתה פשוט הפסדת את הפתיח שלי.

איתן כבל: הפרינציפ הוא כזה: אנחנו מנסים לייצר את המינימום שבו החברות הקטנות או מי שירצה להיכנס לשוק יתחיל לחולל.

איתן כבל: אני עוד לא יודע אם זה יקרה.

איתן כבל: עוד התפללתי שהמפקחים שלהם יעשו את העבודה שלהם.

איתן כבל: אלה יש להם גם כסף לעורכי דין – לא רק בריטיינר.

איתן כבל: והוא עושה להם חפירות 1914.

איתן כבל: על כל תביעה עד שהיא נגמרת הם מחכים שהוא יתחלף שיבוא מישהו אחר רך יותר, יבוא שר שפחות זה מעניין אותו.

איתן כבל: והשוק הזה נשאר מאחור.

איתן כבל: הוא לא מעניין אף אחד.

עיסאווי פריג': הכול יפה.

עיסאווי פריג': איך מבטיחים שזה יהיה לטווח ארוך?

איתן כבל: אתה יודע מה ההבטחה?

איתן כבל: שקודם כול אדוני יעביר את התקנות האלה.

איתן כבל: אחר כך נתחיל לראות.

<קריאה: חשוב - -

איתן כבל: שמעתי אותך.

איתן כבל: אני מבקש מאדוני לא להפריע לי.

איתן כבל: אתה אמרת שאתה מייצג את הגדולים – התפקיד שלנו גם לדאוג לקטנים.

איתן כבל: תודה.

<אוריאל סיטרואן: חשוב לזכור שההגנה על הקטנים היא עד שהם עוברים 5%.

<אוריאל סיטרואן: ברגע שהם יעברו 5% הם גם יצטרכו להשקיע, לייבא ולדאוג שלא יהיה מחסור.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אתה צריך לייצר.

איתן כבל: אם אתה לא נותן את הצעד הראשון זה לא יקרה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה עם התיקון של הגדלה ל-50.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 5 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 5 אושרה.

עיסאווי פריג': תירגע, איתן.

עיסאווי פריג': הבריאות יותר חשובה.

איתן כבל: נמאס לי פה.

איתן כבל: אני כבר שעה על זה, ובולמים אותי כל הזמן.

עיסאווי פריג': אני לא באתי לדיון הזה.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: אני מנסה להגיד לך – משנת 89' שוק הגפ"מ, מנסים לעשות בו רפורמות ולא מצליחים.

איתן כבל: כבר הצליחו מול כל הגופים הגדולים – אלה משתבללים.

איתן כבל: די.

<איל גור: אחרי שהצבעתם – הפתרון לא בחקיקה.

איתן כבל: אדוני, אני חייב להמשיך.

איתן כבל: יש גם שיטות נוספות לעצור אותי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, עוד סעיף.

איתן כבל: מה זה אומר?

<גל נוי אפרת: תקנות משנה (ג) ו-(ד) זה תקנה 8 לתקנות הקיימות העוסקת באספקה לספקי גז גדולים, עניינן באופן חישוב שיעור הגז שיקבל ספק גז לאחר חידוש רישיון שנשלל.

<גל נוי אפרת: מכיוון שההוראות האלה רלוונטיות לא רק לספקי גז גדולים, אלא גם לספקי גז קטנים שנשלל להם הרישיון אנחנו מציעים לנתק אותן מהתקנה שעוסקת בספקי גז גדולים ולקבוע אותן מחדש בתקנה 8(א) שזה בסעיף הבא שאני אקריא שיהיה רלוונטי לכל הספקים.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

<לאה ורון: חבר הכנסת ברושי מצביע במקום חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איתן כבל: הצבעה

איתן כבל: נגד – אין

איתן כבל: תקנה 6 אושרה.

איתן כבל: תקנה 6 אושרה.

<עידן בן ארי: השאלה למה ספק גז ששללו לו רישיון ממשיך מההתחלה?

<עידן בן ארי: מה הרציונל?

<גל נוי אפרת: הכוונה היא שספק גז שנשלל לו רישיון ולאחר תקופה כלשהי ניתן לו רישיון מחדש – הסעיף הזה בדומה ל-8 (ג), (ד) בנוסח הקיים היום קובע את כמות הגז שמגיעה לאותו ספק.

<גל נוי אפרת: זה בדיוק אותו סעיף שקיים היום, פשוט בסעיף החדש הוא רלוונטי לספקים קטנים ולא רק לספקים גדולים – לכל סוגי הספקים.

<יערה למברגר: זאת בעצם העברה טכנית.

איתן כבל: יש הערות קונקרטיות לסעיף 8א?

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: לא חשבתי אחרת.

איתן כבל: זה לגיטימי.

<עידן בן ארי: לגיטימי, אבל זה לא נשמע לגיטימי מפי אדוני.

<עידן בן ארי: סליחה.

איתן כבל: אמרתי, ואללה, אולי יקרה נס.

איתן כבל: מותר לי.

איתן כבל: זה כמו שאנחנו מחכים לביאת המשיח כל יום.

<עידן בן ארי: מאה אחוז.

<עידן בן ארי: מדובר פה על ספק גז שנשלל רישיונו.

<עידן בן ארי: זה לא קשור לגדול או קטן, אדוני.

<עידן בן ארי: אנחנו מדברים פה על דברים אחרים.

<עידן בן ארי: אני מנסה כרגע לשים את זה בצד.

<עידן בן ארי: זה מנותק כרגע מהדיון של "גדולים", "קטנים".

<עידן בן ארי: יש פה מצב שנשלל רישיונו של ספק גז.

<עידן בן ארי: אם הגיע המשרד למסקנה שנשלל רישיונו – כנראה מסיבות בטיחותיות או דברים אחרים.

איתן כבל: צודק.

<עידן בן ארי: ואז מחדשים לו את הרישיון, והוא ממשיך מאותה נקודה שהוא הפסיק.

<עידן בן ארי: אני שואל – למה?

איתן כבל: שאלה טובה.

<עודד גולן: אני רוצה להוסיף עוד שאלה, ברשותך, אדוני.

איתן כבל: זה על הקטע של ההתלהבות?

<עידן בן ארי: אנחנו מאוד ממתנים את ההתלהבות.

<עידן בן ארי: אנחנו רגועים לגמרי.

עיסאווי פריג': אני פוחד לשאול שאלות שאיתן לא יכעס עליי.

<עודד גולן: אם נשלל רישיונו אני מניח שהוא לא סיפק – מה שאומר שהוא איבד את הלקוחות.

איתן כבל: צודק.

<עידן בן ארי: נכון.

<עידן בן ארי: אין שום הצדקה לכמות הזאת.

איתן כבל: חן, הטענות שמועלות כאן - -

<עידן בן ארי: שאלות.

<עידן בן ארי: לא טענות.

<חן בר-יוסף: שלילת רישיון יכולה להיות מכל מיני סיבות.

<חן בר-יוסף: העובדה שחודש הרישיון שאולי עליה השאלה בעצם – זה איך יכול להיות שחודש רישיון למי שנשלל ממנו.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זאת לא השאלה.

<חן בר-יוסף: רגע, אני אשלים.

<חן בר-יוסף: העובדה שחודש זה, כנראה, שמישהו הניח להנחת דעתו של המנהל – וזה לא אני, אלא המנהל לענייני בטיחות – ושוב, רמת הבטיחות היא נאותה.

<חן בר-יוסף: האם היה לנו מקרה כזה?

<חן בר-יוסף: התשובה היא לא.

<חן בר-יוסף: האם צריך לתת מענה למקרה שמישהו מפסיק, אבל אז שוב חוזר?

<חן בר-יוסף: חייבים לתת למקרה כזה מענה כי הלקוחות לא מתאיידים.

<חן בר-יוסף: הם שם, הם מחכים.

<חן בר-יוסף: יכול להיות שזה קרה אחרי חודש, ויכול להיות שצו המניעה בבית המשפט.

<חן בר-יוסף: כבר היו לנו כל מיני דברים שהמנהל שלל רישיון, אבל הסתבר שהרישיון לא נשלל בסופו של דבר.

<חן בר-יוסף: בשביל שיהיה מענה לאותם לקוחות שלא יצטרכו לרדוף ולחפש את הספק שלהם אנחנו מחזירים את המצב לקדמותו.

<חן בר-יוסף: עד היום לא ראינו הרבה מקרים כאלה, אנחנו לא צופים שיקרו הרבה מקרים כאלה.

איתן כבל: לגיטימי.

<חן בר-יוסף: - - - מנסים לחדש את הרישיון.

<עידן בן ארי: אבל מדובר על תקופה שנשלל רישיונו.

<עידן בן ארי: בתקופה הזאת אסור לו לספק.

<עידן בן ארי: הוא לא סיפק להם.

<עידן בן ארי: עכשיו מה חושבים?

<עידן בן ארי: הצרכנים ישבו בבית וחיכו לאותו ספק ולא צרכו גז?

<עידן בן ארי: הם עברו למישהו אחר.

<עידן בן ארי: חלקם אולי עברו, חלקם אולי לא עברו - -

איתן כבל: בואו נסדר.

<עידן בן ארי: דרך אגב, לא סעיף חדש בחוק.

<איתי עצמון: שלילה כוללת התליה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: יכול להיות שאתה צודק – חלק מהם.

איתן כבל: זה קרה לי באופן אישי כשהיו עוד הבלונים שהחלפתי במקום אחר.

איתן כבל: אלה דברים שקורים.

איתן כבל: הרי אם זה נכנס להליך שממילא ברור שזה יילקח ממנו וגם הצרכנים שלו לא יחכו עד שתסתיים התקופה אני רוצה לקוות – ואני אומר את זה גם לכם – שאתם יודעים להגיד גם למי שמספקים לו שצריך למצוא את הדרך.

<חן בר-יוסף: רק בשנת 2016 היו שתי שלילות רישיון שלא חודשו עד היום.

<חן בר-יוסף: יצאה הודעה לכל הצרכנים של שתי החברות: חברים יקרים, החברות שלכם פסקו - -

<עידן בן ארי: אז עכשיו - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: זה לא המקרה.

<חן בר-יוסף: אבל זה לא המקרה.

איתן כבל: חן בר יוסף, תן לי.

איתן כבל: חברות וחברים, נחה דעתי.

איתן כבל: יש בסעיף הזה שכל.

איתן כבל: הוא מידתי, הוא לא כזה שמייצר בעיה.

<עומר גורדון: כבודו, אפשר להוסיף לזה תקופת זמן מאז שזה נשלל עד שזה חודש.

<עומר גורדון: שזה יהיה מוגבל.

<עומר גורדון: לא לעולמים.

<עומר גורדון: להוסיף מילה אחת.

איתן כבל: לא מוסיף כלום.

איתן כבל: אני אסביר לך גם למה.

איתן כבל: ממה נפשך?

איתן כבל: אם יסתבר שחברת איקס לא מקבלת שירות הרי הלקוחות שלה יתאדו.

איתן כבל: הם לא יחכו לך - -

<עומר גורדון: אז למה הוא צריך לקבל גז?

<עומר גורדון: אם תוך תקופה קצרה - -

איתן כבל: הנחת העבודה שלי כמו שקרה במקרה הזה – הרי זה לא סעיף חדש, זה סעיף קיים.

איתן כבל: גם לא שינינו אותו.

<עומר גורדון: גם אם הוא קיים זה לא אומר שהוא נכון.

איתן כבל: אז למה לא בכיתם עליו קודם?

<עודד גולן: כי הוא עבר, כנראה, בהצעה קודמת.

איתן כבל: אז לא הצלחתם.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני מציע לכם להתמקד בחקיקה יותר דרמטית.

איתן כבל: תקנה 8א – מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 8– רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 8א אושרה.

איתן כבל: הערות?

<סער אגוזי: אני יועץ משפטי של בית זיקוק אשדוד.

<סער אגוזי: אני רוצה להתמקד בתקנת משנה 8ב(ב), (ג) ו-(ד).

<סער אגוזי: מדובר על סיטואציה שיש לנו עודפים מאספקה.

<סער אגוזי: עודפים כאלה יכולים להיווצר אצלנו אך ורק אם יש תקלות או ב- -

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: נוצרו עודפים.

<סער אגוזי: אבל הם נוצרו מתקלות.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: לא מתוך כוונת מכוון.

<סער אגוזי: יצירת העודפים יוצרת סבב שני של חלוקה.

<סער אגוזי: אנחנו באנו לפי צו ההקצבות וחילקנו לחברות, ובסבב השני התיקון הזה לתקנות אומר - -

איתן כבל: חבר'ה, זה מפריע לי.

איתן כבל: גם ככה אני גולש לישיבה הבאה.

<סער אגוזי: - - מטיל מגבלות על חלוקה בסבב השני לחברה קשורה.

<סער אגוזי: כידוע לפז בית זיקוק אשדוד יש חברה קשורה שהיא "פזגז" שהיא אחד השחקנים הגדולים במשק.

<סער אגוזי: אין לנו שם עניין אישי מיוחד איתם, ואנחנו גם מנועים מעניינים אישיים מיוחדים איתם, אבל היא שחקן גדול שיכול למשוך את אותם עודפים.

<סער אגוזי: אם מוציאים ממשחק החלוקה השנייה הזאת את אותו שחקן גדול נוצרים עודפים שלא בהכרח אנחנו רואים בצורה תדירה – אנחנו רואים גם בשנים האחרונות שאין משיכות של מלוא הגז בחלוקה השנייה, ומה שקורה זה שהמפעל צריך לשרוף את הגז הזה, וכך המשק מפסיד כי הוא לא מקבל את הגז הזה - -

איתן כבל: הבנתי.

<סער אגוזי: - - ובית הזיקוק מפסיד כי הוא שורף, ופתאום יש לו כסף.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חן, בבקשה.

<חן בר-יוסף: אנחנו מדברים על אירוע שבו אחרי שהודיעו לכולם כמה גז יש, וכל אחד נערך והזמין כי בהתאם לזה חלק מהחברות מחליטות כמה לייבא בהתאם לזה, פתאום בית הזיקוק מוצא מתקלה או לא מתקלה שיש לו עוד גז.

<חן בר-יוסף: מי שכבר הזמין שואל את עצמו מה הוא כבר יעשה את זה, הזמנתי במקום אחר.

<חן בר-יוסף: המטרה היא לכווץ את המוטיבציות.

<חן בר-יוסף: מה לעשות – לכל אחד מבתי הזיקוק יש חברה בת, ועל-פניו, מכיוון שניגוד עניינים הוא מצב ולא התנהגות, שניהם נמצאים בניגוד עניינים מול החברה הבת שלהם.

<חן בר-יוסף: כדי למזער את ההשלכות של ניגוד העניינים הזה אנחנו מודיעים לשני בתי הזיקוק שאם נזכרו מאוחר מדי מכל סיבה שהיא – כי אנחנו לא מנהלים את התקלות שלהם ולא את התהליכים שלהם – שיש לכם עודפי גז אחרי שכולם הזמינו, אנא פנו לכולם, ותגידו לכולם – קחו, אני וחברת הבת שלי לא בסיפור.

<חן בר-יוסף: פנו בתי זיקוק ואמרו, אבל יש לי תקלה פעם בשנה, לא יכול להיות.

<חן בר-יוסף: לכן החריגים שמופיעים בסעיף (ד)(1) ו-(2): אם לא קרה לך אף פעם או שנה שלמה לא קרה לך – יכול להיות – קח 66% מהחלק היחסי שלך; אם קרה לך רק פעם אחת – קח 33%.

<חן בר-יוסף: זאת אומרת גם לזה נתנו איזשהו מענה.

<חן בר-יוסף: נציג בית הזיקוק באשדוד אומר, אבל אני צריך לשרוף את הגז הזה אצלי, חלילה, בארובות.

<חן בר-יוסף: דיברנו על חוסר התחרות בשוק הגז - -

עיסאווי פריג': לא ניתן לאחסן אותו?

<חן בר-יוסף: לאחסן אותו גם אפשר, כל אחד לפי כושר האחסון שלו.

<חן בר-יוסף: בבית הזיקוק לא ניתן לאחסן אותו הרבה.

<חן בר-יוסף: רק עוד נקודה אחת: אם יש חוסר תחרות בשוק הגז, לצערי, הוא מתחיל עוד מלמעלה.

<חן בר-יוסף: שני בתי הזיקוק הם שני ספקים שביניהם קשה להגיד שמתקיימת תחרות כי המשק מבקש יותר ממה ששניהם מצליחים לספק.

<חן בר-יוסף: אם הוא מצא שהוא פנה לכל החברות ואף אחד לא בא לבקש גז, אולי שינסה להוריד מחיר?

<חן בר-יוסף: שמענו על המנגנון הזה ביחסי ביקוש-היצע?

<חן בר-יוסף: שיוריד מחיר קצת או הרבה, לא יודע כמה – הוא ימצא לקוחות, אני בטוח.

<חן בר-יוסף: הוא לא ישרוף.

איתן כבל: אני מתנגד לשריפה.

איתן כבל: אני אומר את זה כנקודת מוצא.

איתן כבל: אני רוצה לייצר מנגנון – וגם אם לא נאשר אותו.

איתן כבל: על זה נאמר: "אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה".

איתן כבל: בשביל זה יש מנהל.

איתן כבל: המנהל רואה שאם פתאום כל שנה חוזרת לו אותה תקלה אז משהו פה לא תקין.

איתן כבל: הנחת העבודה בחקיקה לא יכולה להיות מנקודת מבט שכולם משקרים אותו.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי אומרת שגז גפ"מ הוא במחסור – זאת המוטיבציה שעליה אנחנו מדברים.

איתן כבל: זאת אומרת שכשאתה יודע שזה במחסור ואתה אומר שתשרוף - -

עיסאווי פריג': לשמור על המחיר.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אתה אומר לי את הדבר הבא שהוא לא מופרך, ואני רוצה שנמצא לו את הפתרון.

איתן כבל: כיוון שהן חברות קשורות כמו אשדוד ו"פזגז", הם צריכים להיות אחרונים בתור.

איתן כבל: זה אני מקבל.

איתן כבל: השתכנע המנהל שבמקרה החריג הזה נעשה סבב בתום לב וניסו למכור את זה ולא עשו את המצב הזה שנתתי את המחיר מלכתחילה כדי שבסוף זה יגיע לחברה הקשורה בי – זה משהו אחר.

איתן כבל: אבל אני אומר לך, אין מצב כזה.

איתן כבל: אתה מבין מה שאני אומר?

איתן כבל: אין מצב שבו אני מאפשר שריפה.

<קריאה: אפשר להוסיף סעיף שאוסר שריפה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני לא הולך למקרים כאלה.

איתן כבל: אני לא סוגר אופציות.

<קריאה: למעט קבלת אישור מהמנהל.

עיסאווי פריג': איתן, אתה אמרת שאנחנו נגד שריפה.

עיסאווי פריג': איפה האחסון של הקטנים?

איתן כבל: זה לא רק קטנים, זה בכלל.

איתן כבל: זה כולם.

אבל בתי זיקוק לא מאחסנים.

החברות מאחסנות.

עיסאווי פריג': אז למה בקצא"א לא - - -

איתן כבל: הוא אומר לך שלא ייווצר מצב - -

- - יש הרבה תקלות - -

איתן כבל: הוא עושה את הקומבינה כדי להגיע - -

עיסאווי פריג': הוא עושה את הקומבינה של התקלות.

איתן כבל: בדיוק.

עיסאווי פריג': הרי יש היסטוריה של כל הקומבינה הזאת.

איתן כבל: לכן הבעיה היא לא אם הוא מאחסן אצלו או לא.

איתן כבל: העניין הוא אפילו לא התחרות שמתקיימת.

איתן כבל: זה לא השלב שבו אני עושה - - -

עיסאווי פריג': אתה אומר – המוצר במחסור.

עיסאווי פריג': מה זה מחסור?

אתה נתת בנקודה אחת, איתן, שברגע שהודעת לכולם שיש לך אפשרות, ואחרי כל זה אף אחד לא לקח הפתרון לבוא ולהגיד לשרוף, זה לא פתרון.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': נראה לו שהתקלות זה קומבינות.

<חן בר-יוסף: תוריד מחיר.

אז הוא יעשה את זה, יוריד מחיר.

<חן בר-יוסף: שיוריד מחיר.

<סער אגוזי: אדוני, אפשר לחדד את הדברים?

<סער אגוזי: אנחנו נעזור לכם.

איתן כבל: חבר'ה, תנו לי לעשות את הסדר.

<לאה ורון: הדיון הבא הוא גם בנושא גז, ואנחנו גולשים.

<לאה ורון: זה אותם מוזמנים.

<לאה ורון: פשוט כדי לסיים את התקנות האלה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: חן, אני רוצה שהדברים יהיו כתובים בשפה שמתכתבים עם מה שאני מרגיש שחברי הכנסת מתחברים אליי ואני מתחבר אליהם בעניין הזה.

איתן כבל: קודם כול שריפת גז היא המוצא האחרון, והיא לא קבילה.

איתן כבל: אני לא רוצה לכתוב אותה בלשון מפורשת.

<חן בר-יוסף: אל תכתוב אותה בחקיקה.

<חן בר-יוסף: היה לנו עכשיו באירוע תמר.

איתן כבל: אמרתי.

עיסאווי פריג': אסור שתהיה גם.

איתן כבל: בוודאי שלא.

זאת גם לא צריכה להיות אופציה שלך.

איתן כבל: חברים, אני מנסה להגיד משהו אחר.

איתן כבל: אני רוצה שאם השתכנע המנהל שמדובר בתקלה שהיא לא מעשה שמישהו עשה אותו בכוונה – וזה לא קורה הרבה, אבל זה קורה – והשתכנע שבית הזיקוק עשה את כל אשר לאל ידו – אתה יודע, שהוא לא יצר תקלה - -

<לאה ורון: שהוא לא מנצל את זה.

איתן כבל: - - והוא לא מנצל את זה - -

<סער אגוזי: יש פה אי הבנה שאני רוצה לחדד.

<סער אגוזי: אי אפשר ליזום את התקלות האלה.

איתן כבל: אבל, עזוב - -

<סער אגוזי: לא.

<סער אגוזי: זה גורם חיצוני אלינו.

איתן כבל: אתה מוכן, בבקשה, להקשיב לי?

איתן כבל: אתה מבקש ממני עזרה בעניין הזה, ואתה מוסיף לי קלינים?

איתן כבל: אני מנסה לעזור לך – אתה מספר לי מי אחראי, מי לא אחראי?

איתן כבל: אם אתה לא יודע להסביר לי שמישהו אחר יעשה את זה.

איתן כבל: אני מנסה, סער, להגיד לך את הדבר הבא: מצא המנהל – עליי אתה יכול לעבוד כמה שאתה רוצה, אבל אם המנהל השתכנע שקרתה תקלה שעלולה לקרות ואפילו יכולה לקרות פעמיים, והמנהל עדיין השתכנע שזאת תקלה אמיתית לכל דבר ועניין; יתרה מכך – השתכנע המנהל שבית הזיקוק עשה את כל אשר לאל ידו בשקיפות מלאה למכור לשאר החברות שהן לא תאגיד קשור, ולא הצליח לו כי אין להם מקום או לא יודע מה - -

כי הם כבר ייבאו.

איתן כבל: לא חשוב מה.

איתן כבל: אני אומר לך – וזה נתון לפתחך כמנהל, חן, ועל זה אני אומר: "אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה" – נותן לך את הסמכות שאם בסוף אין ברירה וזה יימכר לחברה בת – שיימכר לו.

איתן כבל: אבל אני רוצה להשתכנע - -

עיסאווי פריג': אבל אם לחברות הבת אין היכולת לקנות מה הסמכות שלו לעשות?

איתן כבל: הוא יאפשר.

איתן כבל: הפוך – אם אחרי שניסה למכור לכל החברות שהן לא החברה הקשורה, והשתכנע שזה נעשה בתום לב ובידיים נקיות ובשקיפות מלאה – אני לא רוצה למנוע את זה.

<עודד גולן: אדוני, רק הערה אחת, אם יורשה לי.

<עודד גולן: יש רק חברה אחת שלא מעניין אותה מה יהיה המחיר שהגז הזה יימכר בו כי היא מעבירה את התשלום מכיס אחד לכיס שני.

עיסאווי פריג': מי זאת?

<עודד גולן: מי שקשורה לבית הזיקוק.

<עודד גולן: לכאורה לא מעניין אותה המחיר כי זאת העברה מכיס לכיס באותה בעלות.

<חן בר-יוסף: איתן, בוא נתנה שזה גם הפחתה של 10%, שהוא עשה באמת מאמצים להגיע לכל החברות?

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: תביאו לי הצעה ברוח הזאת.

איתן כבל: חן, שיהיה ברור – אני לא אתן שישרפו גז שהוא במחסור.

צריך לנסח את זה: שעשה כל מאמץ, כולל ניסיון להורדת מחיר.

איתן כבל: כולל ניסיון להורדת מחיר עד 10%.

עיסאווי פריג': אתה שורף מוצר במחסור?

איתן כבל: עיסאווי, אני כבר התקדמתי.

איתן כבל: אני כבר אחרי זה.

איתן כבל: עכשיו יש לכם אחת מן השתיים: או שאני אצביע על רוח הדברים או שאתה מתעקש להביא לי נוסח.

<חן בר-יוסף: רוח הדברים ונוסח.

איתן כבל: לא הבנת אותי.

איתן כבל: אני מנסה ללכת איתך, ואתה גם מעכב אותי?

איתן כבל: אני רוצה להצביע על העקרונות שאמרתי אותם ברוח הדברים גם של יעקב אשר וגם של חבר הכנסת עיסאווי פריג' ואנוכי.

איתן כבל: הבנתם את העיקרון?

איתן כבל: הלכנו לקראתכם בעניין הזה.

איתן כבל: לדעתי, זה עושה שכל במקום הזה.

<איתי עצמון: כמובן, החלטת המנהל תהיה מנומקת.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: תמיד כל החלטת מנהל היא החלטה מנומקת.

איתן כבל: עוד דבר – גם העניינים שלהם הם בכתב, מנומקים – דבר דבור על אופניו.

איתן כבל: זה לא "אמר", "בא", "נתן", "הראה".

איתן כבל: הכול צריך להיות שקוף ומנומק.

איתן כבל: הבקשה צריכה להיות מנומקת, וההחלטות של המנהל חייבות להיות שקופות ומנומקות.

עיסאווי פריג': הוא יביא נוסח חדש?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה ברוח הדברים האלה.

איתן כבל: זה העיקרון.

איתן כבל: אני מסמיך אתכם להביא נוסח ברוח הדברים האלה.

אתה נכנס לאחוזים או לא?

איתן כבל: אמרתי, לרבות 10%.

עיסאווי פריג': מצביעים לפי הרוח ולא לפי הנוסח.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: העיקרון.

<איתי עצמון: הניסוח הוא טכני.

איתן כבל: מי בעד תקנה 8ב עם התיקונים?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 8ב – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 8ב אושרה עם התיקונים.

<עידית חנוכה: חבר הכנסת איתן ברושי הצביע במקום חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין; חבר הכנסת מסעוד גנאים הצביע במקום חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

<עידית חנוכה: סליחה, הוא לא השתתף בהצבעה.

מסעוד גנאים: לא השתתפתי.

איתן כבל: חברים, אנחנו עכשיו עולים בערוץ הכנסת, וכדי להכניס את הצופים שיושבים מתוחים מולנו ואת כל חברות הגז הקטנות כגדולות, כולל שר האנרגיה, לפי הכמויות שהוא שלח – פעם ראשונה הגיעו חברי קואליציה.

איתן כבל: פתאום הסתבר לנו שיש גם חברי קואליציה, להוציא יעקב אשר.

איתן כבל: יעקב, אתה אגודה.

אני בספק קואליציה.

אני בהמתנה.

איתן כבל: אז קודם שהציבור יידע במה אנחנו עוסקים.

איתן כבל: אנחנו עוסקים בתחרות שאנחנו מנסים לייצר בתחום הגפ"מ – הגז לשימוש ביתי.

איתן כבל: אנחנו מנסים ופועלים, על פי ההצעה שהובאה על-ידי שר האנרגיה, לשכלל את השוק ולייצר תחרות כך שגם האזרחים ירגישו את התוצאה הזאת במחירי הגפ"מ.

איתן כבל: זה לא פשוט.

איתן כבל: משנת 89' הכנסת מנסה ולא מצליחה לייצר את התחרות הזאת.

עיסאווי פריג': מהפה שלך לשמיים.

איתן כבל: בעזרת ה', ולכן אני מתעקש, שהפעם הזאת נצליח להביא את התחרות הזאת.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

איתן כבל: חברות וחברים, הערות.

איתן כבל: לכם אין.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את תיקון תקנה 10, תקנה 8.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 8 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: מה פקסימיליה?

<חן בר-יוסף: זאת אופציה.

איתן כבל: או עם יונת דואר.

<חן בר-יוסף: אנחנו בעד מייל.

איתן כבל: יש הערות?

<קריאה: כן.

תסבירו קודם.

איתן כבל: חן, בבקשה.

<חן בר-יוסף: כאשר היום ספק גז אחד מצליח להעביר מספר בניינים אליו – מה שנקרא, צבר לקוחות – הוא צריך להוכיח לנו שכמות הגז שהצרכנים האלה צרכו בחודשים הקודמים הייתה משהו, מה הכמות שעברה.

<חן בר-יוסף: הדבר הזה יצר מנגנון מאוד בעייתי ומאוד ארוך לבדיקה.

<חן בר-יוסף: זאת אומרת הוא היה מעביר את הבניינים, והיה לוקח לנו עוד חצי שנה, תשעה חודשים לבדוק את זה.

<חן בר-יוסף: כי הוא היה צריך להביא את החשבוניות שלהם מהתקופה שהוא עוד לא סיפק להם גז.

<חן בר-יוסף: אמרנו, נוותר על הדבר הזה.

<חן בר-יוסף: צרכן גז שגר במקום לא גבוה עד 600 מטר – כל צרכן גז – הוכחתי שיש אותו – 1.8 מטר קוב לחודש.

<חן בר-יוסף: זה הממוצע שבדקנו על המשק הישראלי.

<חן בר-יוסף: הוא גר במקום גבוה: ירושלים, צפת, רמת הגולן, בית-ג'ן – 5.4 – צורכים פי שלושה.

<חן בר-יוסף: מקומות גבוהים צורכים הרבה יותר.

איתן כבל: כן, ודאי.

<חן בר-יוסף: זה לעשות ממוצע פשוט.

<חן בר-יוסף: הוכחת שהעברת – לא צריך להעביר חשבוניות.

<חן בר-יוסף: צריך להביא הוכחה שאכן הבניין עבר, אבל מעבר לזה זה נגמר.

<חן בר-יוסף: זאת הנקודה הראשונה והמרכזית.

<חן בר-יוסף: עוד נקודה מאוד משמעותית – עד היום צריך היה להביא צבר בניינים שהמשמעות שלהם היא צריכה של 120 טון בשנה.

<חן בר-יוסף: זה הרבה מאוד בניינים.

<חן בר-יוסף: צמצמנו את זה ל-30 טון כדי שבן אדם לא יצטרך לצבור שנים של העברת בניינים, אלא העברת 30 טון של בניינים – אתה יכול לקבל את ההקצבה בגינם.

<חן בר-יוסף: העברה בין בתי זיקוק – זה תיקון טכני.

<איתי עצמון: תקנה 10ב.

<חן בר-יוסף: 10ב זה פשוט הודעה.

<חן בר-יוסף: ספק שזיהה שצרכניו מתחילים להיות בדרום במקום בצפון – יש לנו בסך הכול שני בתי זיקוק בישראל – יכול להעביר עד כמות מסוימת.

<חן בר-יוסף: בסוף הכמות בשני בתי הזיקוק זהה.

<חן בר-יוסף: זאת כמות יחסית מאוד קטנה בשני בתי הזיקוק.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, איל.

<איל גור: התאחדות התעשיינים מתנגדת בתוקף לסעיף הזה.

<איתי עצמון: לאיזה מהם?

<איל גור: על צבר צרכנים ביתי, כמובן.

<איל גור: אמרנו את זה מראש.

<איל גור: בעינינו, זה סעיף לא חוקי, לא חוקתי, ובעיקר ולא מוסרי.

<איל גור: אני אסביר: הספקים הקטנים במצב היום שאנחנו מקווים שישתפר – כל התצרוכת שלהם באה מהייצור המקומי של שני בתי הזיקוק.

<איל גור: הספקים הגדולים עובדים בשתי שכבות: יש להם שכבת בתי הזיקוק המקומיים, ויש שכבת הייבוא.

<איל גור: תמיד הייבוא זה השוליים, זה פחות טוב.

<איל גור: אבל מכיוון שאין מספיק אז כל השינויים באספקה שלהם – עליות וירידות הם תמיד בשכבה של הייבוא שהיא גם יותר יקרה.

<איל גור: הספקים הגדולים הם גם אלה שנושאים בעיקר הגידול של הצריכה כתוצאה מכל יחידות הדיור החדשות וגם בשוק המסחרי והתעשייתי.

<איל גור: כלומר נוסף בניין חדש, וזה אומר שייבאו יותר.

<איל גור: תמיד ייבאו יותר כי תמיד אנחנו בשכבה של הייבוא.

<איל גור: מה שאומרים פה – נוסף לי בניין חדש, ולא קיבלתי תוספת.

<איל גור: אני צריך לייבא יותר.

<איל גור: אבל אם מחר הבניין הזה עובר למישהו אחר מורידים ממני.

<איל גור: במילים פשוטות: מציעים לקחת לספקים הגדולים משהו שאף פעם לא נתנו להם.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: בבקשה, חן.

<חן בר-יוסף: בסוגייה הזאת מאיפה הגיעה המנה לבניין החדש זאת סוגיה שדנו בה הרבה.

<חן בר-יוסף: אנחנו מזכירים שיכול להיות שגם בבניין קיים לקוח מסוים עשה לעצמו יונקרס או חימום מים ופתאום הוא מבקש יותר.

<חן בר-יוסף: לרדוף אחרי כל בניין ובניין ולהבין מאיפה בדיוק הגיעה המנה הזאת של הגז או לחילופין להגיד שיכול להיות שעזבו אותך או הפסיקו להשתמש בשירותיך כל מיני צרכנים תעשייתיים שעברו לגז טבעי.

<חן בר-יוסף: גם בהם אנחנו לא נוגעים.

<חן בר-יוסף: אני מזכיר – הצרכנים האלה הם צרכנים גדולים שכנראה, היו מחוברים לחברה גדולה ומשמעותית, וכשהוא עובר לגז טבעי אנחנו לא באים אליו ואומרים לו להחזיר את מנת הגפ"מ שעד היום ביקשת בשבילו.

<חן בר-יוסף: זאת רזולוציה במשק שאנחנו לא מצליחים ולא יכולים לשלוט עליה.

אבל איך אתה יכול להוריד משהו שאתה לא מכיר שהוא היה?

<חן בר-יוסף: עולה השאלה – נאמר שיש בניין ברחוב יפו 200, והוא בניין חדש; לידו בניין ברחוב יפו 198.

<חן בר-יוסף: עבור הבניין ברחוב יפו 198 שנבנה לפני 20 שנה הוא קיבל את כל הגז.

<חן בר-יוסף: הבניין החדש, אומר, לקחו לי.

<חן בר-יוסף: אבל מי אמר שהגיע לך כל הגז שלך על הבניין הראשון?

<חן בר-יוסף: למעשה, אנחנו יורדים לרזולוציות - -

איתן כבל: יוצרים איזון.

איתן כבל: אני מסכים.

<חן בר-יוסף: זה לרדת לרזולוציה אין-סופית שעל כל בניין נתחיל לשאול, רגע, זה בניין חדש או בניין ישן; הבניין הזה, קיבלת עליו ועל זה לא קיבלת; ההקצבה המקורית שלך, מאין היא הגיעה – הגיעה בגלל שהיית במשק לפני הרפורמה ב-88' או בגלל סיבה אחרת?

<חן בר-יוסף: בעצם אנחנו אומרים שהיכולת שלנו להקצות גז למי שעכשיו רוצה להעביר לקוח היא דבר ידוע.

<חן בר-יוסף: אני רואה לקוח קיים שעבר מספק לספק.

<חן בר-יוסף: דרך אגב, הוא לא הזכיר, אבל התקנות קובעות שחברת גז שיש לה אחוז מסוים של ייבוא, אחוז הייבוא מופחת.

<חן בר-יוסף: זאת אומרת אם הבניין הזה צרך 100, והוא נלקח מחברה שמייבאת 30%, החברה שנכנסה לא מקבלת מאה טון, היא מקבלת 70 טון.

<חן בר-יוסף: היא למעשה מקבלת את החלק היחסי.

איתן כבל: וכאן אין הבדל בין קטנים לגדולים.

<חן בר-יוסף: מי שייקח הוא מי שייקח.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אין כאן הבחנה.

<אוריאל סיטרואן: בעיקרון הגדולים לא אמורים להתנגד לזה.

<אוריאל סיטרואן: הבעיה היא שהם לא לוקחים מאחד לאחר לקוחות, ולכן היחידים שגונבים לקוחות בביתיים זה הקטנים, ולכן לגדולים מפריע שהם יקבלו את ההקצבה.

<אוריאל סיטרואן: בעיקרון אין פה חלוקה לקטן-גדול.

<אוריאל סיטרואן: אם הגדול היה לוקח לגדול הוא גם היה מקבל את ההקצבה.

<אוריאל סיטרואן: הבעיה היא שזה לא קורה בפועל.

<אוריאל סיטרואן: אין מעברים של לקוחות בין הגדולים.

<איל גור: זאת לא תשובה, אם יורשה לי להשיב לכם.

<אוריאל סיטרואן: זאת תשובה.

<איל גור: זאת לא תשובה.

<איל גור: ההבדל הוא בין מייבאים לבין לא מייבאים.

איתן כבל: כן, גברתי.

<הדר זיו: אדוני, רציתי להגיד שבשנת 2017-2016, לפי נתוני הלמ"ס, נבנו 48 אלף יחידות דיור חדשות.

<הדר זיו: היחידות החדשות האלה לא נבנו יש מאין.

<הדר זיו: כנראה, ספקי גז גדולים הם אלה שבנו, ולכן אנחנו מעלים את הטיעון הזה.

<הדר זיו: לא בגלל שאנחנו מתנגדים לעיקרון - -

איתן כבל: בדרך כלל אתם לא מתנגדים לעיקרון.

<הדר זיו: - - יש פה היגיון להעביר הקצבה בין מעברים.

<הדר זיו: אבל אדוני לא יכול להתעלם מהעובדה שיש צרכנים חדשים שנכנסים למשק, ויש ספקים שמאפשרים להם להיכנס.

איתן כבל: גברתי, אני אגיד לך משהו.

איתן כבל: אם רק חן בר יוסף היה מדבר הייתי אומר, ואללה.

איתן כבל: כשראית – כשהיה משהו שמבחינתי עושה שכל הלכתי איתכם ואפילו כפיתי יותר ממה שהוא ציפה או רצה.

איתן כבל: לעומת זאת כשבאה הממונה על ההגבלים – ובשבילי בדבר הזה היא אפילו יותר ממשרד האנרגיה – שהיא בשבילי עמוד הענן בעניין הזה – אני רואה בדיוק מה שגם אמר היועץ המשפטי – עקב הפערים הגדולים והמשמעותיים.

איתן כבל: לכן אני מציע לחבריי להצביע בעד.

<הדר זיו: אני רק רוצה להשלים את המשפט האחרון ולהגיד לאדוני שזה לא משהו שרק אנחנו טוענים אותו, אלא גם דוח מבקר המדינה התייחס לנושא הזה וביקש שמשרד האנרגיה יביא את זה.

איתן כבל: את יודעת, כשמשתמשים במבקר המדינה זה כמו להגיד, הנה, תפסתי משהו, אז עכשיו בואו נעכב את זה עד שהמבקר יבוא לפה.

איתן כבל: יש משרדי ממשלה.

איתן כבל: אני מניח שהממונה על ההגבלים, כנראה, גם יודעת לקרוא דוחות - -

<איל גור: אבל היא לא אחראית על הצו הזה.

איתן כבל: סליחה?

איתן כבל: תגיד לי, אתה חושב שזה עובד רק בעניין של אחריות?

איתן כבל: כשמבקר המדינה אומר משהו הוא כנראה אומר את זה בהקשר מסוים.

איתן כבל: "מבקר המדינה אמר" זה כמו "איפה אני במפה?

איתן כבל: – בערך פה".

<איל גור: אני רוצה להשיב לחן.

איתן כבל: בבקשה.

<איל גור: אנחנו מכבדים את חן מאוד ומכבדים את הממונה מאוד.

<איל גור: התשובה של חן אומרת, אני מקזז בערך עם בערך.

<איל גור: אני לא יודע בדיוק כמה עברו איתך לגז טבעי וכמה בתים, ואני לא יודע בדיוק כמה בתים הוספת - - -

איתן כבל: תעשה לי טובה, זה לעכב אותי.

איתן כבל: אני רוצה לסיים בעוד חמש דקות.

איתן כבל: תקשיב טוב – אם רק חן בר יוסף היה אומר את הדברים שלו – אתה יודע מה, בסדר.

איתן כבל: אבל ברגע שנציג הממונה על ההגבלים שם לי את אותה התייחסות שבסוף החברות הגדולות האלה לא משחקות ביניהן - -

<איל גור: אני אסביר לך.

<איל גור: זה בסדר להגיד שהגדולים צריכים לוותר.

<איל גור: השאלה היא איך אתה משחק עם הקיים.

<איל גור: לוקחים למישהו משהו שאף פעם לא נתנו לו, שהוא קנה אותו ביוקר, ואחר כך אומרים לו תתחרט.

<איל גור: איך הוא יכול להציע מחירים נמוכים?

איתן כבל: אספקה לצבר צרכנים ביתי 10א(א): "הוכיח ספק גז למנהל להנחת דעתו".

איתן כבל: תעשה לי טובה.

איתן כבל: אתם מתווכחים פה על כל דבר שאתם רוצים - -

<עידן בן ארי: לא על זה מתווכחים, אדוני.

איתן כבל: זה לא "בערך".

<איל גור: זה כן "בערך".

<איל גור: זה בערך כי הוא אומר שהתרופה שלך היא שיש מפעלים שעברו לגז טבעי - -

איתן כבל: נו, באמת.

<איל גור: אבל זה מה שהוא אומר.

איתן כבל: הוא רק נתן דוגמה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<כרמל פלדמן: אני מהתאחדות התעשיינים.

איתן כבל: אתם עושים ביניכם חלוקת עבודה?

<כרמל פלדמן: לא.

<כרמל פלדמן: אני רוצה להתייחס לדברים אחרים.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: למי הוא התייחס, לסבתא שלי, זיכרה לברכה?

איתן כבל: באמת.

<כרמל פלדמן: אני רוצה להתייחס לדבריו של הנציג של הממונה על ההגבלים העסקיים.

איתן כבל: אוקיי, זה משהו אחר.

איתן כבל: אני מתנצל בפנייך.

איתן כבל: סבתא שלי, מנוחתה עדן.

איתן כבל: היא צדקת.

<כרמל פלדמן: הוא חזר ואמר לאורך כל הדיון על חוסר התחרות בין החברות, ואני ממש רוצה להגיד שאין דבר כזה.

איתן כבל: זה יהיה פרק ההמשך של "מחר אזיל דמעה".

<כרמל פלדמן: זה לא קשור.

<כרמל פלדמן: זה פשוט דברים שאינם נכונים.

איתן כבל: ממש.

<כרמל פלדמן: נתלים על זה, וגם כבוד היושב-ראש נתלה על זה גם בהקשר של כל הדיון הזה.

<כרמל פלדמן: זה ממש דברים לא נכונים.

איתן כבל: תחרות נוראית.

איתן כבל: הממונה לא הצליחה לעמוד בתחרות הזאת כשהיא ראתה אותה מתקיימת.

<כרמל פלדמן: היא לא צריכה לעמוד בתחרות, אבל עובדה שזה קיים.

<כרמל פלדמן: אי אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: הלוואי שתהיה תחרות.

<איל גור: התחלתי להגיד משפט אחד.

איתן כבל: יקירי, אתה עושה לי פיליבסטר?

<איל גור: ממש לא.

איתן כבל: אדוני עושה פיליבסטר לעצמו.

<עידן בן ארי: אדוני, משפט אחד בנושא, אם אפשר.

<עידן בן ארי: השאלה היא פשוטה – נניח שיש בניין אחד - -

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אבל אני לא מקבל את עמדתכם.

<עידן בן ארי: זה לא קשור לגדול ולא קשור לקטן.

<עידן בן ארי: יש פה עיקרון כללי.

איתן כבל: אני לא מקבל אותו.

עיסאווי פריג': בוא נשמע אותו.

איתן כבל: אבל כבר שמענו.

אתה הולך לחזור על מה שהוא אמר?

<עידן בן ארי: אם ייתנו לי לומר משפט אחד נדע אם זה מיותר או לא.

<יותם אדמי: אדוני, בסוף הישיבה הקודמת מופיע בפרוטוקול שיש התייחסות לזה.

<עידן בן ארי: יותם, אני באמצע המשפט.

<עידן בן ארי: אני אומר משפט: הוקם במדינת ישראל בניין אחד.

<עידן בן ארי: חברת גז, לא משנה מי – גדולה או קטנה – התחילה לספק לו גז.

<עידן בן ארי: עבור הבניין הזה היא לא קיבלה שום הקצבה מאף אחד.

<עידן בן ארי: למוחרת הבניין הזה החליט שהוא רוצה לעזוב לחברה אחרת.

<עידן בן ארי: לוקחים את הבניין, ואומרים לספק הראשון, אדוני היקר, לא קיבלת הקצבה מאף אחד, אבל תתכבד ותעביר.

<עידן בן ארי: זאת הסוגיה.

<עידן בן ארי: מה ההיגיון פה, אדוני?

איתן כבל: למה אדוני מתעקש לחשוב רק על הדברים שלו.

איתן כבל: גם חן ענה וגם אמר את זה - -

<עידן בן ארי: אבל לא קיבלתי את התשובה, אדוני.

<עידן בן ארי: לא הבנתי את התשובה.

איתן כבל: זה לא שהוא אמר דבר כזה.

הוא לא יכול - - -

<קריאות: - - -

<עידן בן ארי: לא הבנתי את התשובה, אדוני.

<עידן בן ארי: לא קיבלתי תשובה עניינית.

<יותם אדמי: מה שחן אומר, שזה לא בסדר, אבל יש עוד דברים בעולם שהם לא בסדר, אז הכול לא בסדר.

איתן כבל: לא.

<יותם אדמי: זה מה שנאמר.

איתן כבל: הממונה על ההגבלים – אתה מוכן לחזור?

מה שאמר הממונה על ההגבלים הבנתי.

איתן כבל: זאת הסיבה המרכזית.

<עידן בן ארי: אבל זאת לא תשובה על השאלה, אדוני.

איתן כבל: תסלחו לי.

עיסאווי פריג': הוא אומר שהוא לא קיבל את הכמות.

הוא אומר, איך אתה יכול להוריד לי משהו שלא היה לי?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: חן, בבקשה.

איתן כבל: אף אחד לא מפריע.

איתן כבל: בואו נמשיך לעזור לחברות הגדולות.

<עידן בן ארי: זה לא קשור לגדול או קטן, אדוני.

<עידן בן ארי: גם בחברה קטנה זה קורה.

איתן כבל: אתה מוכן, בבקשה, לא להפריע לי? אני אוציא אותך.

איתן כבל: מנכ"ל דור, בבקשה, תודה.

איתן כבל: אני זוכר שלא תמיד היית גדול.

<עודד גולן: אני לא חושב שזה קשור לגדול או קטן.

<עודד גולן: לכן אני אומר את זה.

<עודד גולן: זה קשור גם לקטנים.

<עודד גולן: להפך, על הקטנים זה משפיע יותר.

איתן כבל: זה מה שאני מנסה להגיד.

<עודד גולן: אדוני, אם תרשה לי להסביר, בבקשה.

איתן כבל: תן לו להסביר.

איתן כבל: השאלה היא אליו.

<חן בר-יוסף: העיקרון הוא כזה: כאשר בניין עובר בין שני ספקים יש לנו מידע מלא.

<חן בר-יוסף: דהיינו אנחנו יודעים כמה דיירים יש שם, ומי הספק שסיפק עד היום, ומי הספק שהתחיל לספק.

<חן בר-יוסף: כאשר ספק מסוים, אחד או יותר מלקוחותיו מפסיק לצרוך אצלו, וברור שבחברות שפרוסות על 20%, 17%, 15% זה קורה יותר – אף אחד לא בא לספר לנו על זה.

<חן בר-יוסף: בואו נגיד שכשעוברים לגז טבעי אז רשות הגז הטבעי מתוך עשרות אחוזים מדברת איתם.

<חן בר-יוסף: אבל כאשר צרכן מסוים משום-מה פשט רגל, הפסיק לעבוד, עבר לחשמל – אנחנו לא נדע על זה לעולם.

<חן בר-יוסף: לכן העובדה שספק מסוים אומר שלבניין השולי הוא הביא הכול מייבוא – יכול להיות שהוא הביא לו הכול מייבוא, אבל זה שהוא הביא הכול מייבוא זה לא אומר שאין שלל אירועים אחרים שאני לא מדווח עליהם שלא גרמו לו ליהנות ממשיכות הגז ההיסטוריות שישבו אצלו.

<חן בר-יוסף: אפשר לשאול גם על הבניין המקורי.

עיסאווי פריג': אם היה מדווח היית נוהג אחרת?

<חן בר-יוסף: אם כל עסקאות הגז במשק היו מדווחות, והייתה לי מערכת מחשב שיודעת לתמוך את זה – יכול להיות.

<איל גור: אבל יש לנו הצעה.

איתן כבל: מה ההצעה שלך?

<איל גור: ההצעה היא מאוד פשוטה, והיא כל כולה נשענת על דיווח.

<איל גור: כמו שהוא יודע אם הספק הנכנס – זה שמבקש תוספת הקצבה – לנכות מהתוספת שלו את מה שעזב – וזה כתוב בתקנה – תאפשר לספק היוצא להוכיח לך שנוספו לך אחרים, ותקזז.

<איל גור: תטיל עליי את הנטל.

איתן כבל: חן, אני מוכן ללכת לקראתו.

<איל גור: אם אני אוכיח לך שנוספו לי צרכנים חדשים – לא אני, גדול - -

<חן בר-יוסף: אבל מה עם כל אלה שעזבו אותך ולא סיפרת לי?

<איל גור: אתה רוצה – תדרוש מידע - - -

<קריאה: חן, זה אתה רואה בהקצבה השוטפת.

איתן כבל: - - - איזון בתוך שוק.

איתן כבל: זה שוק נשלט.

איתן כבל: זאת בדיוק הבעיה.

<אוריאל סיטרואן: לפני ההקצבה היום גם מסתכלים על הצריכה שלושה חודשים אחורה ושלושה חודשים בתקופה הקודמת.

<אוריאל סיטרואן: לכן ככל שספק מסוים מוסיף בניינים בבנייה חדשה זה נכנס בממוצע כשמסתכלים על הצריכה שלושה חודשים אחורה.

<אוריאל סיטרואן: זה לא נעלם.

<אוריאל סיטרואן: למה זה לא נכנס?

<קריאות: - - -

איתן כבל: סליחה, אתם רוצים שננסה לעזור לכם?

<קריאה: אם ירדו צרכנים ויתוספו צרכנים אתה על אותה צריכה.

איתן כבל: אדוני, אני נותן לך את ההזדמנות האחרונה.

איתן כבל: אם תדברו כולכם יחד אני מצביע.

אם יש לכם פתרון אחר תגידו.

איתן כבל: אני נותן לאחד מכם לתת הצעה אם יש.

איתן כבל: כי אני רוצה להזכיר לכם, לכל הצדיקים פה, של"ו צדיקים אנחנו מכפילים אותו – שאתם שולטים ברוב השוק.

איתן כבל: הרי מה אני אומר לחברי הכנסת – גם אם אני רוצה לעזור, זאת כבשת הרש.

איתן כבל: בסוף זה בשוליים של השוליים.

<איל גור: ההצעה היא מאוד פשוטה – שלפני שמורידים מהספק שממנו עברו את - - - הכמויות הכלל ארציות השנתיות שמחשבים הוא יוכל להמציא נתונים על הצרכנים חדשים שלו, והם יקזזו אחד מהשני.

<איל גור: זה מה שעושים גם לספק הנכנס.

<איל גור: זה כל כך שוויוני, כל כך מאוזן ופשוט.

<עידן בן ארי: אדוני, ההצעה שלו - -

איתן כבל: אדוני לא אומר לי "אדוני".

איתן כבל: אני לא "אדוני" של אף אחד.

איתן כבל: אני מנסה להבין.

<איל גור: זה אומר שבניין חדש לא יוכל להחליף ספק.

<איל גור: רק שנבין את המשמעות של הבקשה הזאת.

איתן כבל: צודק.

<איל גור: המשמעות היא שבניין חדש, מרגע שנכנס - -

איתן כבל: צודק.

איתן כבל: נו, בחייכם, ברור.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברות וחברים, אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: או שאתם מצביעים איתי או שתעשו מה שאתם רוצים.

<עידן בן ארי: אבל - -

איתן כבל: סלח לי, סיימתי.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

<איתי עצמון: תקנה 9, תקנות 10א עד 10 ג.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 9 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 9 אושרה.

<גל נוי אפרת: אנחנו מבקשים להוסיף בכל מקום במקום "לגבי החודש שחלף" יבוא "לגבי כל אחד משלושת החודשים שחלפו".

<גל נוי אפרת: אני אסביר: תקנה 11 מחייבת את ספקי הגז לדווח למנהל, לפי הנוסח היום, דיווח חודשי על פירוט ההזמנות שהגישו ספקי הגז, על אופן חלוקת הגז, כמויות גפ"מ וכדומה.

<גל נוי אפרת: אנחנו מציעים להפחית את התדירות של הדיווחים מדיווח חודשי לדיווח רבעוני, והכול בהתאמה לזה.

איתן כבל: זה עניין טכני.

<חן בר-יוסף: זאת הפחתת רגולציה.

איתן כבל: הפחתת רגולציה.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: לך תדע – או הפוך על הפוך.

איתן כבל: מי בעד תקנה 10?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 10 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 10 אושרה.

<חן בר-יוסף: הסבר.

<חן בר-יוסף: זה לא רק דיווח.

<חן בר-יוסף: למעשה, החשש המרכזי שעלה פה עם כל הסוגייה שקשורה להקצבות או הקצבות עודפות זה גלגול של אותן הקצבות דאז ללקוחות הפיראטיים.

<חן בר-יוסף: המנגנון שלנו למנוע את זה, זה לקבל מכל ספק דיווח כמה צרכנים יש לו.

<חן בר-יוסף: אנחנו יכולים להשוות בין הטונז' שהוא משך לבין כמות הצרכנים לפי צריכות ממוצעות, לפי צריכות מיוחדות של עסקים מיוחדים, ולדעת שאכן על כל אחד מהלקוחות האלה הוא עשה את כל בדיקות הבטיחות הנדרשות – שזה מבחן בפני עצמו – ושנית, שיש התאמה בין כמות הגז שהוא משך לבין כמות הצרכנים.

<חן בר-יוסף: אחד מושך גז, ומי יודע לאן הוא מתגלגל.

<חן בר-יוסף: זה הסעיף שמאזן את פה את כל התקנות.

<איתי עצמון: אני רוצה להגיד מה הקושי שלי עם התקנה המוצעת:

<איתי עצמון: אין שום גדר לשיקול הדעת של המנהל לעניין הפחתת כמויות הגז.

איתן ברושי: סמכות ערעור.

<איתי עצמון: לפני סמכות ערעור – איזו כמות תופחת ומהם השיקולים.

<איתי עצמון: התקנה הזאת בעצם קובעת הוראה מאוד פתוחה, ונותנת שיקול דעת מאוד רחב למנהל בהקשר הזה.

<איתי עצמון: אני מזכיר שעל הפרת חובות דיווח יש סנקציה בדמות עיצום כספי.

<איתי עצמון: זה תיקון חוק שאושר כאן בוועדה לפני כמה חודשים.

<חן בר-יוסף: הבעיה היא לא העיצום הכספי; הבעיה היא המשך הזנת השוק הפיראטי.

<חן בר-יוסף: העיצום הכספי עומד בפני עצמו, והוא כמעט טכני.

<חן בר-יוסף: פה זה המנגנון היחיד שמונע המשך אספקות עודפות לספק שלמעשה אין לו באמת לקוחות כנגדם.

<חן בר-יוסף: אז אם אתה שואל מה הבניית שיקול – הבניית שיקול הדעת מדברת על סך הלקוחות שאנחנו יודעים עליהם.

<חן בר-יוסף: זה העיקרון.

<חן בר-יוסף: כיוון שזה הולך להיות תחת שימוע, כיוון שהמנהל חייב בכל החובות - - -

<יערה למברגר: בשים לב ללקוחות.

איתן כבל: גברתי, יערה למברגר, את ממשרד המשפטים, נכון?

איתן כבל: אז תעזרי לנו בעניין הזה, שהדברים יהיו יותר שקופים וברורים.

<יערה למברגר: אפשר לקרוא - - - אבל אפשר להבנות את זה קצת יותר ולהגיד שהחלטת המנהל תהיה בשים לב ללקוחות שלגביהם - -

<איתי עצמון: "בשים לב" זה שיקול מבין שיקולים.

<איתי עצמון: אבל אני אומר דבר אחר - -

איתן כבל: מה אתה מציע?

<איתי עצמון: אני רוצה לחדד בנוסח איך תחשבו את הכמויות שיופחתו.

<איתי עצמון: אם אתם רוצים לקשור את זה לדיווח שנוגע לאותן כמויות?

<חן בר-יוסף: ללקוחות שהוא הוכיח לנו - -

<קריאה: בהתחשב בכמות הלקוחות.

<איתי עצמון: "בהתחשב" זה שיקול.

איתן כבל: אני רוצה שיהיה "בהתאם".

איתן כבל: אני לא רוצה ליד.

איתן כבל: ברגע שהחלטנו לטפל במישהו שהטיפול יהיה – עוד דבר אני אומר, גם כשבן אדם הולך לאחר מכן לבית משפט כי הוא יביא עורך דין, שהוא יוכל לבוא ולהגיד, הנה: א' – וי, ב' – וי, ג' – וי; שזה לא יהיה אמורפי ונתון לשיקול דעת המנהל היום או מחר.

איתן כבל: הבנת?

<איתי עצמון: אז הכמות שתופחת תהיה בהתאם לְמה?

<חן בר-יוסף: להיקף הצריכה הצפוי או המוכח.

<גל נוי אפרת: בהתאם לצריכת צרכניו.

<איתי עצמון: אבל איך זה קשור לדיווח שהוא לא הגיש או לגבי הדיווח הכוזב או השגוי?

<יערה למברגר: אפשר גם זה כשנעשה את זה אחר כך.

<יערה למברגר: אבל העיקרון הוא שזה מידע אמין לגבי הצרכנים שהוא לא כוזב או שגוי.

איתן כבל: ברור.

<יערה למברגר: אז צריך להכניס שזה מידע אמין או שהוכח לפניו.

<יערה למברגר: חן, זה מידע לגבי כמות לקוחות וצריכתם.

<חן בר-יוסף: נכון.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: נשמע כבר יותר טוב.

<עידן בן ארי: אבל זה לא הגיוני.

<עידן בן ארי: אין קשר.

<עידן בן ארי: מה שאומרים פה שאם עצרו מישהו שדיווח על מספר פיקטיבי של צרכנים, הניסוח שהוצע פה לא מקשר בין כמות הגז שמופחתת למספר הצרכנים הפיקטיביים.

<עידן בן ארי: זה כללי.

איתן כבל: למה לא?

<עידן בן ארי: זה מה שחסר ליועץ המשפטי.

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: חברים, אני רוצה לדבר על העיקרון ולהצביע עליו.

איתן כבל: אני רוצה שהעיקרון שגם התייחס אליו עידן יהיה ברור; העיקרון שעליו אנחנו מדברים הוא לא כזה אמורפי - -

<איתי עצמון: שתהיה זיקה לדיווח שלא נמסר או שנמסר דיווח שגוי.

איתן כבל: בדיוק.

<עידן בן ארי: או בפגמים בדיווח.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: הרי אתה מפחית לו.

איתן כבל: אני רוצה לדעת ממה ועל מה.

<יערה למברגר: "המפחית את החלק שלגביו נמצא שהוא כוזב או שגוי".

<איתי עצמון: כן.

<איתי עצמון: בסדר גמור.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.

<איתי עצמון: אנחנו ננסח את זה בצורה ברורה, כך שלא יהיה כאן שיקול דעת רחב ולא מוגדר לגבי הפחתת הכמויות.

יש גם צרכנים שיכולים להיפגע.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: אני רוצה להצביע על העיקרון.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 11 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 11 אושרה.

איתן כבל: סעיף אחרון, בבקשה.

איתן כבל: מה זה אומר?

<גל נוי אפרת: תקנה 12 היא היום סעיף העונשין של התקנות, ואנחנו מבקשים להוסיף לסעיף עונשין הזה את ההפרה של תקנה 8ב(ג) שנקבעה כרגע, שבית זיקוק שמספק כמות גז נוספת בעקבות הייצור הנוסף, לתאגיד שקשור אליו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד תקנה 12 – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

<איל גור: אפשר להציע הוראת שעה?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: תקנה 12 אושרה.

איתן כבל: אני נועל את הישיבה.