ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 717, 2018-03-06 11:55

איתן כבל: שלום לכולם, אנחנו עוברים לצו הגז (בטיחות ורישוי) (אירוע גפ"מ), התשע"ח-2018.

איתן כבל: הנושא חשוב מאוד.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, הרשמת, הדובר, הצלמי טלוויזיה, ברשותכם, מרב תורג'מן, אנא תדברי.

<מרב תורג'מן: בדיון הקודם שהתקיים ביום 19 בדצמבר 2017- -

<לאה ורון: חבר הכנסת עיסאווי פריג' מילא את מקומו של חבר הכנסת איתן כבל בישיבת הוועדה הקודמת.

<מרב תורג'מן: - -אני מזכירה שהתקיים דיון כללי, הוקרא סעיף 1, סעיף ההגדרות, וטרם אושר.

<מרב תורג'מן: בינתיים המשרד הציע תיקוני נוסח, כפי שמונחים בפני חברי הוועדה.

איתן כבל: אני רוצה להבין, יש כאן בעיות מיוחדות?

איתן כבל: גם בבטיחות יש בעיות?

<קריאה: הבעיה העיקרית היא שלא הוצגה בעיה.

חמד עמאר: אני מן הלשכה המשפטית במשרד האנרגיה.

איתן כבל: אין צורך לקרוא את ההגדרות, רק אולי להסביר את סעיף ההגדרות, בגדול, נשמע אם יש הערות למאן דהוא.

<מרב תורג'מן: התיקון בהגדרה "אירוע גז" היה כבר בישיבה הקודמת.

איתן כבל: יש הערות למאן דהוא על סעיף ההגדרות שמונח כאן בפנינו?

איתן כבל: אני מעלה את הסעיף להצבעה.

<גל נוי-אפרת: יש דבר קטן שאנחנו מבקשים להוסיף בהגדרה "אירוע גז" בעקבות הערות שקיבלנו בימים האחרונים.

<גל נוי-אפרת: בהגדרה "אירוע גז", אנחנו מבקשים, אחרי "דליפה לא מבוקרת של גז פחמימני מעובה (להלן – גפ"מ) ממיתקן גז", להוסיף שלוש מילים: "או ממכלית גז", מכיוון ש"מיתקן גז" מוגדר היום בחוק הגז וההגדרה לא כוללת היום מכלית, כלי רכב.

<גל נוי-אפרת: זה יצא מן החוק בחוק ההסדרים בשנים האחרונות.

איתן כבל: מי בעד הסעיף עם התיקון?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: הסעיף נתקבל פה אחד.

<לאה ורון: חבר הכנסת איתן ברושי הצביע ומצביע במקום חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איתן כבל: לא חייבו שלכולם יהיה אתר אינטרנט?

<גל נוי-אפרת: אין היום חובה בדינים של משרד האנרגיה לספקים להפעיל אתר אינטרנט.

<עודד גולן: אפשר להוריד את "למי שיש".

<עודד גולן: מה הבעיה לעשות אתר אינטרנט?

<עודד גולן: בדיון הקודם צחקנו על עניין הפקס.

איתן כבל: אני מבקש, מכיוון שאנחנו בשידור והציבור שצופה בנו משתוקק לדעת מי האנשים שדוברים, בבקשה, אני מבקש מן האורחים לומר תמיד את שמם.

איתן כבל: בבקשה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': לצופים, אני חבר הכנסת עיסאווי פריג' ממרצ.

עיסאווי פריג': חברים, על בטיחות אין ויכוח, כולנו באותו קו, נעשה את הכול כדי להשיג את הבטיחות המרבית לכל אזרח ולכל צורך גז באשר הוא.

עיסאווי פריג': על זה אין ויכוח, על זה אנחנו חותמים בעיניים עצומות.

איתן כבל: שעל פיהם יש אחר כך תחרות על הפרסום.

עיסאווי פריג': לא ביקשנו שם שכל גוף תקשורת יקיים סקר בפני עצמו.

עיסאווי פריג': אני שואל: כל מה שאתם כותבים כאן הוא יפה.

עיסאווי פריג': מוקד חירום – למה אתם לא נכנסים לנעליים, שיהיה מוקד חירום אחד לכל עולם הגז?

עיסאווי פריג': אם אתן לכל חברה להקים מוקד חירום, אתה יודע איזה סרבול של מערכת זה?

עיסאווי פריג': למה אתם בורחים מאחריות?

עיסאווי פריג': אתם כרגולטור צריכים להיות שם.

עיסאווי פריג': אני אחייב את כל החברות, כל אחת לפי הגודל שלה בשוק, לשלם תשלום למוקד, ואז תהיה קופה וכל אחד ישתתף בהתאם ואני אקיים מוקד.

עיסאווי פריג': למה כל חברה צריכה לקיים מוקד חירום?

עיסאווי פריג': זה מעצבן אותי.

עיסאווי פריג': זה העבודה שלכם, חברים.

עיסאווי פריג': זה בלתי נתפס.

איתן כבל: אני רוצה להעיר כאן הערה וחצי.

איתן כבל: קודם כול, לצערי זה צו ואי אפשר בצו להביא תיקון כזה.

איתן כבל: זה מחייב חקיקה ראשית.

איתן כבל: דרך אגב, חבר הכנסת מקלב ואחרים השתמשו בהצעת החוק שלי, שהיא הראשונה שהונחה בעניין מוקד חירום משולב שכל הגופים נכנסים לתוכו.

"תקעו" את זה עד היום.

איתן כבל: כן, אני יודע, לצערי.

<לאה ורון: ועדת השרים לענייני חקיקה.

<לאה ורון: לא ועדת הכלכלה.

בקדנציה הקודמת, לא בוועדת הכלכלה הנוכחית.

איתן כבל: אני סבור, דרך אגב, שצריכה להיות מוטיבציה של המשרד להוביל את זה.

<חן בר-יוסף: יש שיקולים לכאן ולכאן.

איתן כבל: תגיד את השיקולים של ההתחמקות.

איתן כבל: למה הוא צריך את זה על הראש?

איתן כבל: עוד יגידו שהוא אשם.

עיסאווי פריג': לכן תהיה דוגרי, בואו נחשוב בראש פתוח.

<חן בר-יוסף: ראשית, אנחנו לא נוטים להתחמק.

איתן כבל: מן המפורסמות היא, בוודאי, יש פרקים שלמים בדוח מבקר המדינה על כך שאתם לא מנסים להתחמק...

<חן בר-יוסף: אגיד יותר מזה.

<חן בר-יוסף: בחלק מן הדיונים שהיו לנו על כל מיני סוגים של רפורמות, הגיע מישהו ואמר: תקשיב, הכי יעיל שלשכונה או לעיר מסוימת יהיה ספק אחד, זה הכי יעיל.

<חן בר-יוסף: באמת זה הכי יעיל, יהיה שם ספק אחד שיספק הכול.

איתן כבל: התחלה מתוחכמת אבל עדיין לא- - -

<קריאה: נציג רשות ההגבלים העסקיים יצא.

לאלה שמתפרנסים מן הדבר הזה.

עיסאווי פריג': אז רשת ב' תשדר רק בראשון לציון, רשת ג' תשדר בתל אביב.

<חן בר-יוסף: אני מצטער, ההשוואה לעולם התקשורת – אני לא בקי בו מספיק אז אאלץ להתעלם מן ההשוואה הזאת.

<חן בר-יוסף: אני רוצה להזכיר את האחריות.

<חן בר-יוסף: בחוק הגז, זה כמעט מושכל היסוד שלו: האחריות של כל ספק היא למתקן שלו.

<חן בר-יוסף: ברגע שאתה נותן לו איזה "באפר" שדרכו הוא מנהל את ענייני הבטיחות, בעצם ניתקת אותו מהמתקן.

<חן בר-יוסף: "אני נורא רציתי לשנות את הבטיחות, אבל החברה שיצר משרד התשתיות לא עמדה בכללים.

<חן בר-יוסף: "

עיסאווי פריג': לכל תחנת משטרה יהיה מוקד חירום?

עיסאווי פריג': מתקשרים למשטרת ישראל, לא לכל תחנה.

איתן כבל: יש לי שאלה שאולי תיתן את המענה.

איתן כבל: נגיד את האמת, בכל אירוע שמתקיים, אירוע שנוגע לבטיחות או לביטחון, למי מתקשרים?

איתן כבל: למשטרה או למכבי אש.

איתן ברושי: או למוקד העירוני.

או לחבר כנסת כדי שיפעיל את הגורמים במשטרה.

עיסאווי פריג': ואם הם לא מכירים חבר כנסת?

<איל גור: יש הצעה למוקד משותף לכל חברי הכנסת.

<איל גור: ..

איתן כבל: עכשיו ברצינות, אני מבין את מה שאתה אומר, אבל באינסטינקט של כל אחת ואחד מאתנו, עד שניתן מספר, שנקרא לו נניח 104, מוקד גז ארצי, הציבור באינסטינקט שלו, הפעולה הראשונה שהוא עושה, הוא מחייג למוקד 100 והמשטרה אחר כך מכוונת אותו.

איתן כבל: לדעתי אצל חלק מן האנשים, מכיוון ש-100 זה המספר הכי ידוע, אפילו אם יש להם צורך במכבי אש הם מתקשרים למשטרה, זה באינסטינקט.

איתן כבל: לייצר עוד מוקד מאוחד- - -

איתן ברושי: אתה לא יכול לעשות כמו בחברת החשמל?

איתן ברושי: האדם מתקשר לגורם שעובד מולו, אם זה חברת החשמל או "מקורות", זה לפני הפיצוץ.

איתן ברושי: ל-100 מתקשרים אחרי הפיצוץ, אז כבר נשאר רק המספר 100.

<אבי אשכנזי: אני מנכ"ל "אמגזית".

<אבי אשכנזי: אנחנו עוסקים אך ורק במכלי מחנאות.

<אבי אשכנזי: אני כל פעם פונה אליהם – מכניסים אותנו באותה קטגוריה.

<אבי אשכנזי: יש פה סעיפים שסייגו את זה.

איתן כבל: מכריחים אתכם למכור את זה בתוך הארגז ההוא.

<אבי אשכנזי: נכון, מזה שנים כבר.

<אבי אשכנזי: אני מבקש גם בסעיף הזה לסייג, שזה לא יחול על ספק מכלי מחנאות בלבד.

עיסאווי פריג': זה יחול על כל מי שקיבל אירוע.

<אבי אשכנזי: מדובר פה על פרסום.

איתן כבל: עיסאווי פריג', לא נתעכב על זה כעת.

איתן כבל: שאדוני יגיש הצעת חוק בעניין הזה.

עיסאווי פריג': אם אנחנו יוזמים הצעת חוק ומאשרים בצו- - -

איתן כבל: החוק יגבר, אל תדאג.

איתן כבל: החוק תמיד גובר על כל צו או תקנה.

עיסאווי פריג': מי מבטיח שהחוק יעבור?

איתן כבל: אבל פה אתה לא יכול להכניס את זה.

איתן כבל: זה צו, אי אפשר לקבוע את זה פה.

איתן כבל: הפתרון לא פה.

איתן כבל: גם בהנחה שאתה צודק, זה לא המקום.

איתן כבל: זה מחייב תיקון חוק.

עיסאווי פריג': ההצעה של הבחור מחברת הגז, להכניס את זה למוקד מכבי אש.

עיסאווי פריג': לא ניתן לתקן את זה פה?

איתן כבל: פה?

איתן כבל: מה פתאום.

איתן כבל: לא בצו.

<לאה ורון: אדוני מעמיד להצבעה, אלא אם כן יש עוד הערות.

איתן כבל: בבקשה, יש עוד הערות?

<עידן בן ארי: אני מנכ"ל "אמישראגז".

<עידן בן ארי: אנחנו מדברים פה על הצורך לענות על כל השיחות שעניינן קריאות חירום בתוך דקה.

<עידן בן ארי: בעיקרון הבעיה עם הדברים הנוספים שנגיע אליהם, שכל סטייה קלה מהנורמה שנקבעת פה משמעה סנקציה פלילית.

<עידן בן ארי: זה ה"באג" שיש בתקנה הזאת.

<עידן בן ארי: בדיון הקודם אמרנו שלא הגיוני שעל כל דבר תהיה פליליוּת, ואז אמרו שיש אילוצים משפטיים בגלל המבנה ולכן אי אפשר לבטל את הפליליוּת כרגע.

<עידן בן ארי: אני מבקש, כאשר נכנסים לדיון, בגלל המגבלה הפלילית שמשנה את המצב, יש להתייחס לנורמות.

אתה מדבר בכלליות.

בואו נשמע מה הבעיות, מה אתה רוצה.

אתה לא יודע שלחברי כנסת יש בעיות של קשב וריכוז?

עיסאווי פריג': תתייחס למה שכתוב כאן.

<עידן בן ארי: אני מבקש קצת סבלנות לפני שהופכים אותנו לעבריינים לפי הצעת החוק, דקה אחת, קצת סבלנות, במטותא.

<עידן בן ארי: תחשבו שיש 1,000 שיחות בכל רגע נתון בכל רחבי הארץ, לא קשור אם לחברה קטנה או לגדולה.

<עידן בן ארי: נניח שעל 95% מן השיחות עונים "פיקס" בדקה ואילו על 5% מן השיחות עונים בתוך דקה וחצי.

<עידן בן ארי: באופן אוטומטי, כולם עבריינים.

<עידן בן ארי: זה לא סביר, לא הגיוני, לא ניתן לעמוד בזה.

<עידן בן ארי: לכן אנחנו מבקשים, מאחר וזה פלילי, להעלות את משך הזמן לפחות ל-3 דקות, לא פחות מ-3 דקות, אדוני, כדי שנוכל לעמוד בזה ולא להפוך לעבריינים סתם.

<יותם אדמי: אני יועץ משפטי של "סופרגז".

<יותם אדמי: בהמשך למה שנאמר כאן לגבי 3 הדקות, אגיד שני דברים: אחד – וזה עובר כחוט השני לאורך הצו וחשוב שחברי הכנסת יכירו – כל המטלות הנוספות שמינהל הגז מבקש לעשות כאן נעשו לא אחרי בדיקה מקיפה שמראה שיש באמת בעיה, שעונים אחרי 10 דקות וזה גורם לאירועים.

<יותם אדמי: אף אחד לא בדק את הדבר הזה.

<יותם אדמי: אף אחד לא אמר: רגע, אנחנו היום אומרים להם ברישיון להגיע תוך 3 שעות אבל זה לא מספיק כי זה יוצר אירועים.

איתן כבל: מי מוכן שאתקשר עכשיו למוקד שלו?

<יותם אדמי: אפשר, אדוני.

<יותם אדמי: זו נקודה ראשונה שחשוב לי שחברי הכנסת יכירו.

<חן בר-יוסף: אנחנו קובעים פה נורמה.

<חן בר-יוסף: 3 שעות זה נורמה להגיע לאירוע גז?

<חן בר-יוסף: וגם בעניין המענה.

איתן כבל: אז מה הבעיה?

<קריאה: אז בשביל מה צריך את הצעת החוק הזאת?

<יותם אדמי: דבר נוסף שאנחנו מבקשים, להעלות את זה ל-3 דקות לכל הפחות ולתת הגנה לספק גז שלא יועמד לדין פלילי אם לפחות ב-80% מן השיחות הוא עמד בתנאי של מתן מענה תוך 3 דקות.

עיסאווי פריג': אני רוצה להתייחס לשתי סוגיות.

עיסאווי פריג': אל"ף, יש צדק במה שאמר עידן בן ארי.

עיסאווי פריג': בתוך דקה לענות טלפון – אני רוצה שיענה בתוך שנייה, ממש.

<חן בר-יוסף: לא אגיד לך איפה התחלנו לפני שהבאנו את הצו.

עיסאווי פריג': כאשר אני מתקשר אני רוצה שיענו עוד לפני שהתקשרתי, ואני מתעצבן כשאני מחכה, זה נכון.

עיסאווי פריג': אני רוצה, אבל אנחנו רוצים כאן להביא צו בחקיקה שיהיה אפשר לחיות אתו במציאות.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה לאלץ את המציאות על דבר שאין ביכולתה לעמוד בו, אז זה אומר דרשני, יש על מה לדבר.

איתן כבל: אליה וקוץ בה, כי זה ענייני בטיחות, צריך למצוא לזה מענה.

חבר הכנסת עיסאווי פריג' נגע בנקודה, אבל יכול להיות שלקטע הזה יש פתרון כי היום מוקד טלפוני יכול לנקז את כל הפניות מכל הארץ למקום אחד.

המענה לשיחה הוא לא הבעיה.

הבעיה היא ההגעה למקום.

אני רוצה לומר דבר אחד.

במקרה, או שלא מקרה, אנחנו יושבים בישיבה אחרי ישיבה.

בישיבה הקודמת כל מה שעמד לנגד עינינו הוא איך לעשות תחרות, איך לתת לקטנים לחיות ולגדול.

הדברים הללו לדעתי "יהרגו" את הקטנים "חבל על הזמן".

תחשוב על חברה קטנה שעוד מסתבכת בפלילים על איזה חצי דקה של איחור במענה או על משהו כזה.

חבר'ה, אנחנו לא יכולים להסתכל כל פעם לפי זה.

אין לי הצעות כי אני לא מומחה בזה.

הבטיחות היא מעל הכול וצריך לעשות את כל מה שצריך, אבל בטעם ובהיגיון.

<עומר גורדון: אני סמנכ"ל תפעול ב"אמישראגז".

<עומר גורדון: בנוסף על כל הדברים שנאמרו פה, ובהתחבר למה שחן בר-יוסף אמר, שהעניינים נבדקו והמציאות מראה שבפועל עונים תוך פחות מדקה, אין שום גוף במשק שיש ממנו דרישה כזאת.

<עומר גורדון: גם מגופי הביטחון וההצלה, שזה כיבוי אש, מגן דוד אדום והמשטרה, אין הגדרה של זמן מענה, ועל אחת כמה וכמה אין סנקציה פלילית.

איתן כבל: דרך אגב, יש.

<עומר גורדון: אולי בתקנות הפנימיות שלהם, בנהלים הפנימיים, אבל לא בחוק.

איתן כבל: יש בתקנות התקשורת.

איתן כבל: מכיוון שאני מחוקק את חוק השלוש דקות, שהולך להיות מתוקן בקרוב מאוד, הוא כבר בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, יש בתנאי הרישיון של חברות התקשורת חובת מענה תוך דקה וחצי.

<קריאה: ללא סנקציה פלילית.

זה עולם אחר.

עיסאווי פריג': רק אסיים את דבריי.

עיסאווי פריג': אני חושב ש-3 דקות, כפי שמציע החבר, זה סביר, אפשר לחיות עם זה.

איתן כבל: הבעיה שלי במקרה הזה היא לא במענה.

איתן כבל: אני מוכן עכשיו לחתום: מענה אנושי תוך עד 3 דקות.

איתן כבל: במקום שאין לנו סיבה להקל, אם זה עובד, אנחנו לא צריכים לעשות עכשיו הקלה על מה שעובד באופן שוטף.

איתן כבל: זו לא הבעיה מבחינתי.

איתן כבל: הבעיה שאנחנו צריכים לתת לה מענה היא לגבי החברות הקטנות, כפי שחבריי אמרו.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, אנחנו מדברים על עניין בטיחותי, זה לא משחק.

איתן כבל: אתה לא יכול לתת הנחה בעניין שיש לו משמעויות בטיחותיות, ולא משנה אם זה חברה קטנה או גדולה.

איתן כבל: אני לא רוצה לומר שמות, אבל הרי יגיע הרגע שהגדולים יטענו שהקטנים בכלל לא עומדים מספיק בתנאים הבטיחותיים ויש להרוג אותם, לא בשל התקנות הקודמות אלא בשל התקנות הללו.

איתן כבל: אני מבקש מאדוני שיתייחס לשאלות האלה.

איתן כבל: לפני כן, חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, יצא לי לא פעם להיפגש עם גורמים שהיו להם טענות על ההתנהלות.

איתן ברושי: אני שמח שדברים משתנים.

איתן ברושי: צריך לאפשר גם לגורמים נוספים להשתתף בתחום הזה.

איתן ברושי: אבל צריך לומר שעניין הגז יכול לגרום גם לנפגעים, ולצערנו גם להרוגים.

איתן ברושי: נגרמו אסונות כתוצאה משימוש לא נכון בכל הקשור להתקנות וכולי.

איתן ברושי: אני לא רוצה להרחיב, אני מניח שהגורמים המקצועיים יודעים.

איתן ברושי: אין זה תפקיד הכנסת ליצור פה מוקד משותף, זה לא אפשרי, אבל כתנאי לקבלת רישיון צריכה להיות היכולת לתת מענה גם למקרי חירום וגם לתקלות.

איתן ברושי: ליצור מוקד גדול יותר – זה חלק מן היכולת של חברות ליצור מוקד משותף, לא בגללנו אלא בגלל החברות.

איתן ברושי: צריך לומר שהתנאי לקבלת רישיון כולל מרכיבים שונים, בתוכם גם מרכיב הבטיחות.

איתן ברושי: לכן אי אפשר לשאול פה אם החברה קטנה או גדולה.

איתן ברושי: מי שרוצה להיות ספק יצטרך לעמוד בדרישות להיות ספק.

איתן ברושי: חלק מן הדרישות להיות ספק זה לקיים את כללי הבטיחות ולמנוע אסונות, ומי שלא יכול אז הוא לא ספק.

איתן ברושי: מי שרוצה להיות ספק ימצא דרך להתחבר לספק קטן או גדול, לעשות חלוקת טריטוריות.

זה בדיוק הנקודה, שאמרנו שנעשה את זה בחוכמה.

איתן ברושי: הייתי ראש רשות מקומית, וגם אתה.

איתן ברושי: אין זה תפקידנו להיות כאן גננת.

איתן ברושי: יש איזה גבול מה אפשר לעשות מן הבית הזה.

איתן ברושי: גם פה הכניסה היא להמון פרטים ולא תמיד נראה אפילו הגיוני שתהיה כניסה כל כך מפורטת.

איתן ברושי: בסוף יש גם אחריות של כל גורם.

איתן ברושי: אם הוא לא עומד באחריות – ייקחו לו את הרישיון.

איתן ברושי: אני לא מציע למנוע מן הגדולים.

איתן ברושי: אני מציע לאפשר לקטנים.

איתן ברושי: אבל בסוף דואגים לאזרחים.

איתן ברושי: התפקיד שלנו לדאוג לאזרחים.

איתן ברושי: לא יכול להיות שבישראל אנשים ייהרגו בשל גז.

איתן ברושי: מה, אנחנו מדינת עולם שלישי?

איתן ברושי: לא יכול להיות שתהיה התקנה לא חוקית, לא יכול להיות שמישהו יספק גז בלי להבטיח את הביטחון של האזרחים.

איתן ברושי: מה, זה אמצעי נשק?

איתן ברושי: זה פצצה שמתפוצצת?

איתן ברושי: לא יכול להיות שבמאה העשרים-ואחת יהיו הרוגים מגז.

איתן ברושי: לכן אני מציע לא לוותר על כללי הביטחון והבטיחות – ולא דיברנו עוד על מצבי חירום שיהיו.

איתן ברושי: לכן אני מציע לאנשי המקצוע לומר שהיכולת לטפל בבעיות היא חלק מן התנאי לקבל את הרישיון.

איתן ברושי: היכולת לקבל את הרישיון היא באחריות המדינה.

איתן ברושי: המדינה לא מתפשרת בענייני הביטחון והבטיחות של אזרחיה.

איתן ברושי: גם ביטחון, יהיו עוד ימים שהעניין יהיה גם של ביטחון, וזה אולי לא רחוק.

איתן ברושי: לכן אני אומר שצריך לקבוע כללים ברורים.

איתן ברושי: מצד שני, יש כאן אפשרות לחברות ליצור שיתופי פעולה.

איתן ברושי: לא אנחנו צריכים לארגן את המוקד המשותף, אבל חברות שרוצות יצרו מוקד וישרתו יותר מגורם אחד.

איתן ברושי: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חן בר-יוסף, בבקשה.

<חן בר-יוסף: מכיוון שאנחנו דנים בסעיף 2, הסעיף הזה מדבר על המענה הטלפוני, הוא עוד לא מדבר על איך יגיעו אנשים לשטח.

<חן בר-יוסף: בואו נדבר על המוקד הטלפוני.

איתן ברושי: גם וגם.

<חן בר-יוסף: יש סעיפים אחרים שנוגעים בזה, כאשר נגיע אליהם נדבר עליהם.

עיסאווי פריג': הספקים הקטנים.

<חן בר-יוסף: ערכנו בדיקה מול כמה גורמים במשק שמחזיקים "קול סנטר".

<חן בר-יוסף: אני מניח שלכולנו יצא להתקשר אי-פעם למישהו שלא היה זמין אבל יש לו איתורן.

<חן בר-יוסף: וראה זה פלא, קיבלנו מענה אנושי, אמנם שם לא מאוד מתוחכם, הוא רק לוקח הודעה.

<חן בר-יוסף: אבל אפשר לעשות את המוקד הזה.

זה מענה ישיר סוּפר לא מקצועי.

<חן בר-יוסף: אפשר ללמד את אנשי "קול סנטר" מה שרוצים.

<חן בר-יוסף: הם לא פחות מוצלחים מאנשי ה"קול סנטר" של החברה עצמה.

<חן בר-יוסף: לא יושבים מהנדסים במענה הטלפוני, תנוח דעתנו.

<חן בר-יוסף: לכן לשכור שירותי "קול סנטר" זה לא מסובך, לא יקר.

<חן בר-יוסף: יש כל מיני ורסיות של תשלום: יש תשלום לפי קריאות שהגיעו.

אתה מדבר על מענה תוך דקה או שתיים ואתה מסביר לי: אני רוצה דקה עם פקיד שלא יודע מהחיים שלו ועד שהוא יתקשר לחברה זה ייקח 4 דקות.

מה ההיגיון?

איתן כבל: חן בר-יוסף, אנא תסיים.

איתן כבל: אתה מדבר עם המומחה למענה אנושי בטלפון.

<חן בר-יוסף: הרציונל של הצו הזה, להבדיל מן הנוהל או המצב הקיים היום, הוא מיידיות.

<חן בר-יוסף: דהיינו, אירוע גז הוא אירוע שבו- - -

<לאה ורון: באמצעות "קול סנטר"?

<חן בר-יוסף: באמצעות "קול סנטר" שיודע לתת את המענה שיודע לתת גם ה"קול סנטר" שלך, כי מכשירים אותם להגיד מה נכון לאדם, וגם בו-זמנית לפנות במערכת ממוחשבת משולבת אל חברת הגז, שכרגע משום מה המוקד שלה חסום.

<חן בר-יוסף: זה אפשרי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא הזה של דקה או 3 דקות, ואם אנחנו מכניסים גם את העונש, את העניין הפלילי, אני חושב שאנחנו מבקשים דברים שהם לא ישימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: 3 דקות – אנחנו יודעים שאם יש להם את האנשים – ויהיו להם האנשים – כדי לספק מענה תוך 3 דקות, במיוחד באירועי גז שלא קורים בכל דקה – זה לא חברות התקשורת שצריכות כוח אדם גדול.

<חן בר-יוסף: פה זה הרבה יותר חמור.

<חן בר-יוסף: בתקשורת מה קרה, נפל לך המסך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע שזה חמור, אבל העומס לא כל כך גדול.

<חן בר-יוסף: אז שישימו עוד אדם או שיקנו שירותים.

<חן בר-יוסף: זה סטנדרט בסיסי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העומס לא כזה גדול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים שאנשים שיודעים לענות יענו לטלפון ולא אנשים שיגידו לך: "בסדר, קיבלתי את ההודעה שלך, אנחנו נבדוק".

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן 3 דקות עם אנשים שמבינים בעניין – זה יכול לתת שירות טוב יותר מאשר מענה תוך חצי דקה על ידי אנשים שיאמרו "נבדוק ונחזור אליכם".

<חן בר-יוסף: אני מזכיר שוב את מה שנאמר גם בישיבה הקודמת, אנחנו קובעים פה את הסטנדרט הנורמטיבי.

<עומר גורדון: אבל אתה רואה שבלי חוק, בלי איום פלילי, זה קיים.

<חן בר-יוסף: אני לא זוכר שקטעתי אותך.

<חן בר-יוסף: אשמח שלא תקטע אותי.

<חן בר-יוסף: בחקיקה הזאת אנחנו מייצרים את הסטנדרט, את הנורמה הבסיסית של מיידיות במענה לקריאה מצילת חיים.

<חן בר-יוסף: אנחנו לא מדברים פה על תקשורת, לא על תוכנית שנפלה ואפילו לא על מענה שהוזכר פה בדיון הקודם למי שרישיון הרכב שלו לא תקף והוא צריך לחדש אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה רוצה שישכרו חברות חיצוניות שירשמו שקיבלו את השיחה ויתקשרו לחברה?

איתן כבל: חברות וחברים, בואו נעשה סדר.

איתן כבל: לא אתן לחברות להתחמק, ולחן בר-יוסף לא אתן להפריז.

איתן כבל: כך נעשה את הדברים בצורה מסודרת ומאוזנת.

איתן כבל: קודם לאה ורון, מנהלת הוועדה, אמרה לי משהו באוזן, ואני כבר אומר לך: אני חולק עליך.

איתן כבל: נניח שהייתה בהלה בבית ואף אחד לא יודע, אולי באמת זה משהו ומישהו עבר והדליק גפרור.

<חן בר-יוסף: או סגר דלת.

<חן בר-יוסף: לא צריך להדליק גפרור.

איתן כבל: לכן המענה לא יהיה תוך דקה אלא תוך שתי דקות.

<חן בר-יוסף: כמו בתקשורת?

איתן כבל: אני לא רוצה להשמיע לך את ההצעות שאתה נתת.

איתן כבל: "קול סנטר" שהולך ככה בעיקוף ופה ושם- - -

<חן בר-יוסף: זה עובד בכל המשק.

<חן בר-יוסף: משרד התחבורה- - -

אתה לא נכנס לעניין.

<חן בר-יוסף: תיכף ניכנס לעניין.

<חן בר-יוסף: משרד התחבורה דורש מספקיו מענה תוך 12 שניות.

<חן בר-יוסף: אז דקה?

עיסאווי פריג': למה את מגלגל לשם?

איתן כבל: אני לא מכיר את זה.

אני גם לא מכיר.

יש שם עבירה פלילית?

<חן בר-יוסף: לא, אבל גם אף אחד לא מת.

איתן כבל: חן בר-יוסף, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

איתן כבל: אלה שבאמת מנוחתם עדן וקרה להם אסון גדול כזה, כמה מהם נפגעו בגלל הדקה או שתי דקות האלה?

<קריאות: אף אחד.

<קריאות: אפס.

<חן בר-יוסף: אף אחד לא יודע.

איתן כבל: יש כאן שני מעגלי התייחסות.

איתן כבל: לצערנו כשאתה כבר יוצא מתוך ההריסות, אלה לצערנו בדרך כלל האירועים.

איתן כבל: זה לא שתוך כדי שהוא מתקשר התפוצץ לו הטלפון ביד.

איתן כבל: למה אני אומר לך את זה?

איתן כבל: אתה מדבר עם מישהו שבאמת בקי – סלח לי שאני לוקח לעצמי את הזכות, אבל היא נתונה גם בחקיקה.

איתן ברושי: אות השירות.

איתן ברושי: אם ירצו, יקראו לזה "פזגז".

איתן ברושי: אתה זוכר?

איתן כבל: כשאדם רוצה להלין – רוב האירועים, רובם המכריע זה מישהו שהריח משהו.

איתן כבל: לשמחתי במשך כל השנים במעבר בין ההודעה לאירוע אני לא מכיר יותר מדי – לשמחתי, אני מקווה שאני לא טועה – מקרים שהזמן של ההמתנה גרם לאסון.

איתן כבל: אני מדבר על המענה.

איתן כבל: אני לא מדבר על הזמן שלקח מרגע השיח הטלפוני ועד שהגיעו לאירוע.

<איל גור: זה קיים היום.

איתן כבל: אם לא הייתה כאן פליליות, הייתי- - -

עיסאווי פריג': למה בכלל צריכה להיות פליליות?

איתן כבל: זה החוק.

<עודד גולן: דרך אגב, גם חשמל זה חיי אדם ואין שם פליליות ואין שם קביעה לגבי מענה תוך 3 דקות.

איתן כבל: אבל זה לא עומד על השולחן כרגע.

<עידן בן ארי: גם במשטרה אין פליליות לגבי המענה הטלפוני.

איתן כבל: לא הבנת את מה שאני אומר.

איתן כבל: אני לא יכול לתקן ברגע זה או לעסוק בזה.

<קריאה: בגלל זה ביקשנו 3 דקות.

<חן בר-יוסף: דקה וחצי כמו בתקשורת?

איתן כבל: בתקשורת זה לא אמיתי, אין את זה.

איתן כבל: זה מסוג אותן החלטות שמעולם לא עמדו בהן.

איתן כבל: בגלל זה הייתי צריך להביא את הצעות החוק שלי.

<קריאה: אנחנו מבקשים לשקול שוב להיענות לבקשה שלנו.

איתן כבל: זה יהיה שתי דקות.

<יותם אדמי: ואם ספק גז עונה ל-1,000 שיחות, מתוכן על 999 שיחות הוא ענה בתוך פחות משתי דקות ואילו על האחרונה ענה תוך 2:05 דקות?

איתן כבל: אדוני, נתתי לך אצבע וטרפת לי את היד...

איתן כבל: הוא מבקש שאקבע כאן לא לפי אירוע אלא לפי סך אירועים ואחוזים.

<יותם אדמי: אני מבקש הגנה מהפליליוּת במקרה שאני עומד במשך הזמן שנקבע ברוב הפניות.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לאדוני – אדוני עורך דין – אנחנו לא במצב שאתה בא לבית המשפט ואומר: ענינו על 999 מן השיחות בזמן שנקבע.

איתן כבל: כאשר המחוקק הביא את זה, הוא רצה להניף את חרב דמוקלס הזאת מכיוון שמדובר באירוע בטיחותי שעלול להוביל לאירוע קשה – ולא צריך יותר מפעם אחת, בל נתבלבל.

איתן כבל: שלום חבר הכנסת יואב קיש.

עיסאווי פריג': יואב קיש, אתם כל כך עסוקים.

עיסאווי פריג': מדוע אתה מגיע לכאן כעת?

יואב קיש: הייתי חבר בוועדת הכלכלה למשך תקופה קצרצרה, למדתי כל כך הרבה, התאהבתי בוועדה, כך שאני לא מוכן לוותר על התענוג הזה.

יואב קיש: ..

איתן כבל: הוא בא לדיון הבא, לא לדיון הזה.

איתן כבל: אני מציע לקבוע שתי דקות.

<שלמה אביטן: אני מחברת "גז יגל".

<שלמה אביטן: אני רוצה להגיד משפט.

<שלמה אביטן: אני חושב ששתי דקות – זה יכול להיות בסדר, אבל הענישה הפלילית- - -

איתן כבל: זה לא יעזור עכשיו.

איתן כבל: זה לא הדיון ולא האכסניה.

<שלמה אביטן: אני לא יכול להגיד לפקידה "אם לא תעני תוך שתי דקות אני אעמוד בפני ענישה פלילית".

איתן כבל: אדוני, הבעלים של חברת "גז יגל", ברשותך, גם אם אדוני צודק, אתה יכול לכתוב על זה מאמרים, וגם בפייסבוק לכתוב על זה משהו.

איתן כבל: אני לא יודע לתת לזה מענה כעת.

<עידן בן ארי: שלוש דקות – זה המענה.

איתן כבל: חברים יקרים, סיכמנו.

איתן כבל: די.

<עומר גורדון: עו"ד יותם אדמי נתן פתרון לעניין המענה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: קחו אותו שייצג אתכם.

<מרב תורג'מן: בקשר להליך הפלילי, מה גם שחשוב להזכיר שפלילי בנסיבות המקרה מתאים יותר משום שייבחנו כל נסיבות העבירה והיסודות הנפשיים בעת ביצוע העבירה.

<עידן בן ארי: איפה זה כתוב?

איתן כבל: לא פה.

איתן כבל: זה לא המקום.

איתן כבל: אם הייתה לי אפשרות כאן להיכנס לשאלה הפלילית, אז הייתי נכנס אליה.

איתן כבל: אדוני, הלכתי לקראתכם, העליתי לכם את הזמן במאה אחוז.

<יורם טמיר: אדוני לא מתחשב בקונצנזוס שבין חברות גדולות וקטנות.

איתן כבל: זה בדיוק מה שמדאיג אותי במקרה הזה.

<מרב תורג'מן: אתה שואל על האכיפה.

<מרב תורג'מן: אני מציעה שלגבי האכיפה יענו אנשי המשרד, איך הם אוכפים את ההוראה, איך הם יודעים מתי בדיוק ענו לשיחת הטלפון.

זה אומר שיש שיקול דעת למשרד.

<מרב תורג'מן: בוודאי שיש שיקול דעת למשרד.

<עידן בן ארי: זה לפי הלך רוח, פעם כך ופעם כך?

<עידן בן ארי: אם עניתי תוך 2:30 דקות, אני עבריין או לא? רק תגידי לי.

איתן כבל: חברים יקרים, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: אני לא קובע 3 דקות.

עיסאווי פריג': בגלל הפליליוּת.

איתן כבל: חשובה הנראוּת.

איתן כבל: זה לא צרכנות.

<חן בר-יוסף: במקרה של אסון אתה עוזב את הטלפון ובורח.

אני לא יודע מתי יגיע הדבר הזה, אבל מה קורה בקשר הזה בין המשרד לבין החברות?

איתן כבל: יש כאן שתי נקודות שצריך להתייחס אליהן.

איתן כבל: לא נמרח את זה.

איתן כבל: אנחנו עוסקים פה בחיי אדם.

איתן כבל: אני ממעיט מהעניין ומתקרב אליכם, ואתם עוד פעם הולכים לאחור.

איתן כבל: אגיד את הדברים בצורה הבאה: חברות וחברים, ולוּ רק בשביל הנראוּת, לא אאפשר שזה יהיה יותר משתי דקות.

איתן כבל: לא יהיה מוקד חיצוני.

איתן כבל: חברות וחברים, אני לא מוכן למוקד חיצוני, כי המוקד הזה הוא עיקוף.

איתן כבל: או שאני מתייחס לעניין ברצינות או שלא.

איתן כבל: אם זה מוקד חיצוני – זה מוקד שההוא מתקשר להוא, לוחץ בלחצן לזה.

איתן כבל: הרי לכל דקה יש משמעות.

איתן כבל: אם אני בא לקראתכם- - -

<חן בר-יוסף: אבל זה קשור לסוגיה של חברות קטנות.

<חן בר-יוסף: אפשר להכשיר אנשים שיודעים- - -

איתן ברושי: מה זה עניינך?

איתן ברושי: זה תנאי לרישיון.

איתן ברושי: מה, אתם רוצים לנהל את החברות?

<חן בר-יוסף: הוא אוסר עליהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אותו פיצוץ עלול להיות.

איתן ברושי: כאשר מתים, לא חשוב מאיזו חברה אתה מת, קטנה או גדולה.

איתן כבל: מה שצריך לעשות, שיהיה טלפון אחד, שאם הטלפון האדום הזה מצלצל החברה יודעת שצריך לעזוב את הכול, גם בחברה קטנה, ולענות לטלפון האדום הזה.

גם אם הם עונים לטלפונים אחרים.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: לכן זה לא שעכשיו הוא מקבל טלפון ומחכה על הקו עד שיסיימו למכור למישהו מנגל.

איתן כבל: חברים, העניין ברור.

<מרב תורג'מן: לפי דרישתך, צריך להוריד את המילים "או באמצעות אחר": "ספק גז יפעיל בעצמו מוקד חירום טלפוני".

איתן כבל: או שמתייחסים לזה במשמעות- - -

<עומר גורדון: למה להוריד את המילים "או באמצעות אחר"?

איתן כבל: הוא לא מקים מוקד.

איתן כבל: עיסאווי פריג', לא הבנת מה הצעתי.

איתן כבל: הקלתי עליהם עכשיו, בוודאי.

איתן כבל: אנחנו עוסקים בבטיחות.

איתן כבל: תסבירו לי אתם איך אתם רוצים.

<חן בר-יוסף: לדעתי, מכיוון שעוד לא הגענו לסעיפים בהמשך, אבל תיכף נגיע אליהם, והמטרה שלנו היא ההגעה – המוקד זה רק שלב א', אבל המטרה היא כמובן הגעה מיידית למגורי הצרכן בשביל לטפל באירוע, שזה הסיפור המרכזי.

<חן בר-יוסף: אבל מכיוון שהיום מוקדי שירות מקצועיים יודעים לתת מענה מקצועי, ואפשר להנחות אותם, לדעתי הדרישה כאן היא החמרה ללא סיבה.

<חן בר-יוסף: יש עניין שיהיה מוקד שיודע לתת מענה.

<חן בר-יוסף: היום המוקד יודע גם להנחות את האדם וגם יודע לפנות לגורם הרלוונטי בחברה.

<חן בר-יוסף: אפשר לעשות את זה במיקור חוץ.

<חן בר-יוסף: לדעתי חבל להחמיר את התנאים.

אולי נוריד את המילים "בעצמו או באמצעות אחר" ונכתוב "ספק הגז יפעיל מוקד חירום טלפוני".

<מרב תורג'מן: לא, זה נתון לפרשנות.

איתן כבל: אפשר לענות?

איתן כבל: אני רוצה שתינתן לו האופציה, שהוא יחליט.

איתן כבל: בסדר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה תוצאה.

איתן כבל: אם ראה "גז יגל" – אני מקבל את זה שתינתן לו האפשרות, שיהיה ברור שזה או-או.

איתן כבל: מי בעד הסעיף, עם התיקון שהמענה יינתן תוך שתי דקות?

איתן כבל: המילים "באמצעות אחר" נשארות.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף נתקבל.

<מרב תורג'מן: התיקון היחיד בסעיף הוא, שבמקום "דקה" יבוא "שתי דקות", וגם השינוי המסומן באדום.

<לאה ורון: אפשרי שלספק גז היום לא יהיה אתר אינטרנט?

עיסאווי פריג': אנחנו עוברים לסעיף 3.

<מרב תורג'מן: לפני שאתה עובר, אדוני, לסעיף 3, אני מבקשת להתייחס להוספת המונח "מכלית גז" בהגדרות.

<מרב תורג'מן: אני מוכרחה לומר שהדבר הזה דורש בדיקה מעמיקה.

<מרב תורג'מן: אני מבקשת, ברשותך, אדוני, שנערוך את הבדיקה בתום הדיון.

<מרב תורג'מן: ככל שנמצא שיש לזה השלכות מרחיקות לכת או ככל שנמצא שיתר הסעיפים אינם מתאימים למכלית גז, אבקש להחזיר את זה לדיון.

עיסאווי פריג': מה הנימוק לבקשה הזאת?

<מרב תורג'מן: אני חוזרת לסעיף ההגדרות.

<מרב תורג'מן: ממש לפני שהסעיף אושר המשרד ביקש להוסיף את המילים "או מכלית גז".

<מרב תורג'מן: אני חוזרת ואומרת שההוספה הזאת דורשת בדיקה מעמיקה, לראות את ההשלכות של ההוספה.

<מרב תורג'מן: אנחנו נערוך את הבדיקה.

<לאה ורון: עו"ד תורג'מן מבקשת מן הוועדה את האפשרות לבקש בקשה לדיון מחדש ככל שהיא תמצא לנכון בסוף הבדיקה שיש צורך בכך.

<מרב תורג'מן: אפנה ליושב-ראש שיבקש את הבקשה לדיון מחדש, ככל שיימצא צורך בכך.

<יערה למברגר: מה ההשלכות מרחיקות הלכת?

<מרב תורג'מן: אני לא יודעת.

<מרב תורג'מן: אני לא אומרת שיש ואני לא אומרת שאין.

<מרב תורג'מן: אני פשוט חושבת, מכיוון שזו הוספה שבעיניי היא הוספה מהותית, צריך לערוך פה בדיקה.

<מרב תורג'מן: נבדוק, וככל שצריך להחזיר את זה לדיון – זה יחזור לדיון.

עיסאווי פריג': אם כך, אני לא פותח את זה לדיון.

עיסאווי פריג': היועצת המשפטית של הוועדה תערוך את הבדיקה שלה על ההשלכות של התוספת בעניין מכלית גז.

עיסאווי פריג': אם יש צורך בדיון נוסף כנושא חדש, אכן הדיון יתקיים.

<אבי אשכנזי: לא התייחסו לעניין הפרסום על מכלי הגז למחנאות.

עיסאווי פריג': אדוני, הצבענו על סעיף 2, עם כל המשמעות.

<אבי אשכנזי: הצבעתם על סעיף קטן (א), בעניין זמן מענה תוך 3 דקות.

<אבי אשכנזי: לא הצבעתם על עניין הפרסום.

עיסאווי פריג': הצביעו על הכול, על סעיפים קטנים (א) ו-(ב), כולל על הפרסום.

עיסאווי פריג': פרסום באינטרנט הוא דבר בשוליים.

<אבי אשכנזי: אני מדבר על פרסום על מכל הגז.

עיסאווי פריג': תפרסם על המכל.

<מרב תורג'מן: לכן אמרתי שיכול להיות שיש לזה השלכות או שזה דורש התאמות.

<אבי אשכנזי: אני מדבר על מכלי המחנאות.

<מרב תורג'מן: אם אני מבינה אותו נכון, הוא שואל איפה צריך לפרסם את המספר על מכלית גז למחנאות.

<מרב תורג'מן: יש צדק בדבריו.

<אבי אשכנזי: אני מבקש לסייג, כפי שסויג פה- - -

עיסאווי פריג': חברים, אני מבקש, בכדי שנוכל להתקדם, מה רצית?

<אבי אשכנזי: בכל החוקים עד היום לא התייחסו, והתחילו להתייחס למכליות גז.

<אבי אשכנזי: גם פה יש התייחסות, את ספקי מכלי המחנאות החריגו גם בסעיף 4(ה).

<אבי אשכנזי: אני מבקש שגם פה, לגבי פרסום, כי זה מכל קטנצ'יק, יסייגו את הפרסום של מוקד החירום על גבי מכל.

<אבי אשכנזי: גם לא קורים שם אירועים.

<לאה ורון: השאלה אם אי אפשר להדביק מדבקה על המכל הקטן.

<אבי אשכנזי: מדובר על מיליוני מכלים בשנה.

עיסאווי פריג': איפה היית לפני שהצבענו על הסעיף?

<אבי אשכנזי: הערתי על כך.

עיסאווי פריג': הערת ולא קיבלנו.

עיסאווי פריג': עכשיו בשביל להצביע צריך לעשות רביזיה.

<אבי אשכנזי: לא רביזיה.

<אבי אשכנזי: רק החרגה, כמו בסעיף 4(ה).

<אבי אשכנזי: על מכל המחנאות הקטן צריך לפרסם המון תקנות.

<אבי אשכנזי: יש גודל מינימלי של אותיות שנקבע על ידי מכון התקנים, של 3 מילימטר.

<אבי אשכנזי: אי אפשר להכניס את כל הדברים האלה על גבי מכל המחנאות.

<אבי אשכנזי: אתם מכירים את זה.

עיסאווי פריג': חן בר-יוסף, אתה שומע את מה שאבי אשכנזי מחברת "אמגזית" אומר?

<חן בר-יוסף: אנחנו שומעים.

<חן בר-יוסף: עדיין גם מכלי מחנאות, במיוחד אם הם נמצאים בצבר של מכלים, חייבים לתת להם מענה אם התחילה מהם דליפה.

<חן בר-יוסף: לכן חשוב שיהיה סימון של מוקד החירום כדי שהציבור יידע לאן להתקשר.

<אבי אשכנזי: בצבר מכלים – זה מחסן עזר, יש שם מוקד חירום.

<אבי אשכנזי: אנחנו לא מדברים על צבר מכלים אלא על מכל בודד.

<חן בר-יוסף: הבעיה שלך היא להדביק מדבקה על המכל?

<אבי אשכנזי: אסור לי להדביק מבחינת מכון התקנים.

<אבי אשכנזי: יש לי תקנות של מכון התקנים על מה אני חייב לכתוב על המכל הקטן של 190 גרם באותיות בגודל 3 מילימטר.

<אבי אשכנזי: תסתכל עליו, תגיד לי איפה כל זה נכנס.

עיסאווי פריג': מכון התקנים מגביל אותך בסוגיה הזאת.

<אבי אשכנזי: אני מבקש להחריג.

<אבי אשכנזי: החריגו פה גם בסעיף 4(ה) מכלים כאלה.

<מרב תורג'מן: למה יש מגבלה של מכון התקנים?

<אבי אשכנזי: מכון התקנים קבע מה אני צריך לכתוב על המכל, מה אני מחויב לכתוב על פי חוק.

<חן בר-יוסף: מה הבעיה?

<חן בר-יוסף: תוסיף לזה את מוקד החירום.

<חן בר-יוסף: מכל מה שכתוב על המכל זה כנראה המידע הכי חשוב שתכתבו.

<אבי אשכנזי: אלה מכלים חד-פעמיים קטנים.

<אבי אשכנזי: זה כמו שתשים על מצית את מספר מוקד החירום שלך.

<אבי אשכנזי: זה לא הגיוני.

עיסאווי פריג': אם יש מגבלה של מכון התקנים, אני זורם אתכם.

<חן בר-יוסף: אין מגבלה של מכון התקנים.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין את הנקודה הזאת.

<לאה ורון: בנוסף, כתוב "ספק גז שיש לו אתר אינטרנט..." – יש איזה ספק שאין לו אתר אינטרנט?

<לאה ורון: מה כל הדבר הזה?

עיסאווי פריג': חברים, אנחנו ממילא לא נסיים את הדיון.

עיסאווי פריג': הצבענו על סעיף 2(א).

עיסאווי פריג': אני מגיש רביזיה ביחד עם חבר הכנסת חאג' יחיא על סעיף 2(ב) עד שנבדוק את הטענות שהועלו על ידי החברים.

עיסאווי פריג': אם אכן יש מגבלה של מכון התקנים, זה יקבל ביטוי בהמשך.

עיסאווי פריג': חברים, לאחר שסעיף 2(א) אושר, מאחר והגשנו רביזיה על סעיף 2(ב), ואני רואה שלא התקיים בו דיון יסודי, וסעיף 3 הוא סעיף ארוך שלא נסיים עד לשעה שנקבעה לסיום הדיון, אני מתכוון לנעול את הישיבה.

עיסאווי פריג': נתחיל את הישיבה הבאה בדיון בסעיף 2(ב) ואז נצביע.

עיסאווי פריג': הישיבה נעולה.

עיסאווי פריג': תודה.