ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 296, 2018-03-12 12:00

אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל את הדיון שחבר הכנסת יואל רזבוזוב חבר הוועדה יזם, ונמצא פה גם חבר הכנסת חבר הוועדה מוטי יוגב.

אברהם נגוסה: שני הח"כים נמצאים איתנו.

אברהם נגוסה: הנושא הוא גופי הגיור האורתודוכסי מקשים לכאורה על מתגיירים מעבר לנדרש בהלכה.

אברהם נגוסה: זה הנושא שאנחנו דנים בו.

אברהם נגוסה: פנה אלי חבר הכנסת יואל רזבוזוב וביקש לקיים דיון בנושא שכן להוראת מערך הגיור במשרד ראש הממשלה מקשה מעבר לנדרש בהלכה על המתגיירים.

אברהם נגוסה: לפי כחודשיים פורסם מקרה לפיו אזרחית ישראלית שעלתה ארצה מאוקראינה בגיל צעיר, נדרשה לעבור גיור נוסף על גיור שעברה בעבר.

אברהם נגוסה: אני מבין שהיא נכדה לניצולת שואה ולא היו לה מסמכים, אז הם דרשו ממנה לעבור גיור.

אברהם נגוסה: היא עברה ואז שוב פעם התבקשה לעבור גיור נוסף.

אברהם נגוסה: היא עדיין לא הגיעה וברגע שהיא תגיע ניתן לה את זכות הדיבור שתציג את העניין.

אברהם נגוסה: יש גם כתב שחשף את הנושא בערוץ 10 בתכנית "הצינור".

אברהם נגוסה: גם לו תהיה רשות הדיבור להציג את הנושא.

אברהם נגוסה: נמצא כאן הרב יצחק פרס, ראש מערך הגיור במשרד ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: כמובן משרדי הממשלה נמצאים כאן, חבר הכנסת לשעבר הרב היימן סלם נמצא גם איתנו כאן.

אברהם נגוסה: ברוך הבא.

אברהם נגוסה: אני אתן קודם את רשות הדיבור ליוזם הדיון חבר הכנסת רזבוזוב בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש, מכובדים.

יואל רזבוזוב: דיון חשוב ביותר, ואני מברך על הדיון הזה.

יואל רזבוזוב: המקרה שנחשף בתכנית "הצינור" של טניה ביידר הוא לא מקרה יחיד, זו תופעה, אבל הוא חריג בחומרתו.

יואל רזבוזוב: לפי מה שראיתי בתחקיר ולפי הבדיקות שערכתי, נדהמתי מגודל האבסורד.

יואל רזבוזוב: במקום לקבל את טניה אל הדת היהודית נהגו בה בצורה משפילה שהיא בכלל נכדה לניצולת שואה ולא דווקא לפי הנהלים שמחויבים או מחייבים על פי ההלכה.

יואל רזבוזוב: במקום לקבל אותה אל הדת הרחיקו אותה.

יואל רזבוזוב: אותה, את בן זוגה, אולי את כל שאר משפחתה, ופשוט הרחיקו אותה מהיהדות.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהדבר הזה לא מתקבל על הדעת ואני דורש ממערך הגיור לאשר לה לגשת לבית הדין, לעשות את המבחן.

יואל רזבוזוב: לא יכול להיות שהיא תעשה את המבחנים, את כל הלימודים שהיא עשתה במשך השנה, היא התאמצה והיא תצטרך לעשות זאת פעם נוספת.

יואל רזבוזוב: פשוט לאפשר לה לגשת למבחנים ושתעשה ושתתקבל אל הדת היהודית.

יואל רזבוזוב: באמת אנחנו רואים כאן כבר תופעה של הקשחת עמדות מטעם מערך הגיור.

יואל רזבוזוב: אנחנו רואים הרבה עולים שרוצים להיכנס אל הדת, הם זכאי חוק השבות, הם זרע ישראל ובאמת גם מבחינה סטטיסטית אנחנו מקבלים לא מעט נתונים כמה אנשים נפסלים בדרך או בבית הדין עצמו.

יואל רזבוזוב: כך שאני חושב שאם אנחנו רוצים להיות מדינה יהודית לעם היהודי, ויש כאן הרבה עולים, מדינת עליה, הרבה זכאי חוק השבות שרוצים להיכנס אל הדת היהודית.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, זרע ישראל, הם לא יהודים אולי על פי ההלכה, על פי האמא, אבל על פי האבא לפעמים רבע חסר והם סובלים, הם סובלים מהשפלות, הם לא מצליחים לעבור את התהליך שהם מתכוונים לעבור ופשוט מרחיקים אותם.

יואל רזבוזוב: גם התופעה הזאת בסופו של דבר הולכת גם לכיוון היהודים על פי ההלכה כי מי שצופה בדברים האלה ואומר "אלה חיילים, אלה אזרחים הכי טובים של מדינת ישראל, הם בסוף אלה שנתקלים בקשיים, אנחנו גם לא רוצים לעבור את התהליך הזה דרך הרבנות".

יואל רזבוזוב: אני חושב שכולנו ומדינת ישראל סובלת מכך ושוב אני דורש לתת לטניה את האפשרות לגשת למבחנים.

יואל רזבוזוב: היא למדה, היא לא סתם למדה, לא לזרוק את זה לפח ולתת לה את האפשרות להכנס אל הדת היהודית.

יואל רזבוזוב: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חברת הכנסת יוליה מלינובסקי וחברת הכנסת קסניה סבטלובה וחבר הכנסת אלעזר שטרן.

אברהם נגוסה: הגיעה עכשיו טניה שהיא נושא הדיון וכמובן אם יש עוד אחרים גם ניתן, אבל כיוון שהמקרה שחבר הכנסת יואל רזבוזוב הגדיר גם בכתב וגם עכשיו בעל פה, זה הנושא, חבריי חברי הכנסת, אנחנו ורצים לשמוע את המקרה ואחר כך ניתן להם את זכות הדיבור.

אברהם נגוסה: טניה בבקשה.

אברהם נגוסה: ספרי לנו בדיוק מה קרה.

אברהם נגוסה: חשוב לי לציין שהנושא משודר ומצולם ועל פי תקנון הכנסת 120 אנחנו אומרים מראש, אם את רוצה, זו זכותך לא להצטלם, אנחנו נגיד לא להפנות אליך את המצלמה.

אברהם נגוסה: אם את מאשרת אנחנו ממשיכים.

<טניה ביידר: אני מאשרת.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<טניה ביידר: קוראים לי טניה ביידר ואני פה כדי להתוודות על פשע חמור שעשיתי ועודני עושה, שבעצם אני אוהבת את בן הזוג שלי, ומבחינת מדינת ישראל כנראה שזו עבירה וסירוב לגיור.

<טניה ביידר: אני אספר לכם קצת על עצמי, אני ילידת אוקראינה, אני בת 26, הביאו אותי בגיל נורא צעיר, בגיל שנה, כל חיי גדלתי פה, גדלתי על אותם ערכים בדיוק כמו החברים שלי.

<טניה ביידר: הוריי שלחו אותי לבית ספר דתי מכיתה א' עד כיתה ו' חונכתי אצל הרב גרוסמן במגדל העמק.

<טניה ביידר: שם באמת גדלתי על ברכי היהדות, על ערכי המסורת.

<טניה ביידר: לפני מספר שנים הכרתי את אורן כדורי שהוא הפך להיות חבר טוב שלי ובנאדם שאני רוצה להמשיך איתו את החיים שלי.

אלעזר שטרן: טניה אולי לפני זה, תיכון שלמדת, צבא?

<טניה ביידר: למדתי בתיכון חילוני ניר העמק בעפולה, בצבא שירתי ככלבנית בשירות בתי הסוהר ואז השתחררתי, התחלתי ללמוד רפואה וטרינרית, כרגע אני סטודנטית.

<טניה ביידר: זהו מבחינת הסטטוס.

אלעזר שטרן: עוד שאלה לפני כן.

אלעזר שטרן: בצבא הציעו לך את נתיב?

<טניה ביידר: הציעו לי נתיב ואז הוציאו אותי מהנתיב.

<טניה ביידר: שיחררו אותי באמצע כי אמרו לי שאין צורך בנתיב.

<טניה ביידר: אז לא פתחו לי אפילו תיק גיור, שום דבר.

אלעזר שטרן: למה?

<טניה ביידר: לא יודעת.

<טניה ביידר: אמרו שהיהדות שלי בבירור ולא יודעים מה קורה, אז הוציאו אותי מהנתיב, והמשכתי שירות רגיל בשירות בתי הסוהר.

<טניה ביידר: לפני כמה שנים ההורים שלי רצו להתגרש, כך הכל התחיל.

<טניה ביידר: אמרו לנו שיש בעיה ביהדות, מסתבר שאני לא מספיק יהודייה בשביל הרבנות וכך הכל התחיל.

<טניה ביידר: אני טניה, לא מספיק יהודייה פתאום.

<טניה ביידר: אז חשבתי לעצמי מה תגיד סבתא שלי שהיא ניצולת שואה, שכל חייה הנאצים רדפו אותה והיא הייתה צריכה להתחבא אצל משפחה של נוצרים כדי שהיא תשרוד ועכשיו אני באה ואומרת, אני לא יהודייה?

<טניה ביידר: החלטתי שאני אעשה את הגיור, למרות העלבון הקשה הזה החלטתי שאני אלחם על מקומי בעם היהודי ואפילו לא דמיינתי שזה יהפוך למלחמת התשה, שזה יהיה כל כך קשה.

<טניה ביידר: באמת לאחר אינספור לילות שלא ישנתי החלטתי שאני אעשה את זה לבד ואני לא רוצה שהוא יהיה קשור, זה משהו שלי איתו לבד.

<טניה ביידר: אמרתי לו שאני לא רוצה שהוא יהיה חלק מזה ואני הולכת לעבור את זה לבד.

<טניה ביידר: וזה מה שקרה.

<טניה ביידר: התחלתי את התהליך הזה לבד עם עצמי בלי אף אחד, ואז כשהגעתי למבחנים הסופיים פשוט אמרו לי שאני שקרנית.

אלעזר שטרן: כמה זמן עשית את התהליך?

<טניה ביידר: שנה.

<טניה ביידר: עשיתי את כל התהליך במלואו, הכל עשיתי.

אלעזר שטרן: איפה?

<טניה ביידר: בתל אביב.

<טניה ביידר: עברתי את כל התהליך, הגעתי למבחנים.

<טניה ביידר: עברתי את המבחנים.

<טניה ביידר: יצאתי להמתנה, הם היו צריכים להחזיר לי תשובה והם החזירו אותי ואמרו לי "את משקרת, את מסתירה מאתנו בן זוג" ואז הם אמרו שאני פשוט לא ראויה להיות מועמדת.

יוליה מלינובסקי: אבל אתם לא נשואים?

<טניה ביידר: לא.

יוליה מלינובסקי: בן זוג.

יוליה מלינובסקי: אוקיי.

<טניה ביידר: גם זו הייתה זוגיות טרייה, אני פשוט עצרתי אותה, כי הייתי צריכה להתחיל את התהליך.

אברהם נגוסה: סליחה שאני שואל, אבל זה לנושא.

אברהם נגוסה: בן הזוג שלך יהודי?

<טניה ביידר: כן.

יוליה מלינובסקי: אבל מה זה קשור?

יוליה מלינובסקי: היא עושה תהליך גיור.

אברהם נגוסה: לא, זה כדי שיהיה ברור.

יואל רזבוזוב: כן אבל אם בן הזוג צריך לעבור, את הנוהל הזה אני לא מבין, יש פה הגיון בריא.

יואל רזבוזוב: כולם רואים שהיא חייבת להתקבל, היא עברה את המבחנים, למדה, למדה בבית ספר דתי מכיתה א' עד ו'.

יואל רזבוזוב: הסבתא ניצולת שואה.

יואל רזבוזוב: אני לא חושב שיש פה בכלל מצב למשהו אחר.

אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו מקיימים את הדיון בדיוק על זה.

אברהם נגוסה: לכן בואו תנו לה לסיים בבקשה.

<טניה ביידר: אני עומדת בפניכם פה, ובסך הכל מבקשת מכם בקשה קטנה.

<טניה ביידר: שתתנו לי להכנס לעם היהודי, למקום שאני חלק ממנו, שחונכתי פה, גדלתי פה, אני שייכת לפה, המשפחה שלי מפה.

<טניה ביידר: אין לי משהו אחר.

<טניה ביידר: אני החלטתי שאני רוצה את זה בשביל עצמי, לא בשביל אף אחד.

<טניה ביידר: באמת אני אסיים עם שאלה רטורית.

<טניה ביידר: מי החליט שאני לא ראויה להיות יהודייה?

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: למרות זה את החלטת לעשות את הגיור וסיימת הכל?

<טניה ביידר: כן.

אברהם נגוסה: מה זאת אומרת?

אברהם נגוסה: רק את המבחן או סיימת הכל?

אלעזר שטרן: היא סיימה, אין לה בית דין.

אלעזר שטרן: עצרו אותה לפני בית הדין.

<טניה ביידר: הייתי בבית דין.

אברהם נגוסה: היא אומרת שעברה את המבחן.

אברהם נגוסה: אחרי הבית דין סיימת את כל התהליכים, יש לך תעודה?

<טניה ביידר: יש לי תעודת סיום.

אברהם נגוסה: אני מדבר על המקווה.

אלעזר שטרן: לא, בית הדין לא נתן לה אישור.

<טניה ביידר: לא נתנו לי אישור למקווה.

יואל רזבוזוב: חייבים לגשת לבית דין עוד פעם ולפתור את הסוגיה הזאת.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להבין, כל הסיפור הזה בגלל שאת עשית את זה לבד ולא יחד עם בן זוג?

קסניה סבטלובה: לא, בגלל שיש לה בן זוג.

קסניה סבטלובה: בגלל שבכלל יש לה בן זוג.

קסניה סבטלובה: זה פשע.

<טניה ביידר: הם אומרים שאני משקרת והסתרתי אותו.

יוליה מלינובסקי: אבל איך הוא קשור לגיור שלך?

אלעזר שטרן: בוקר טוב אליהו.

אברהם נגוסה: זה הנושא.

<אורן כדורי: הם מחייבים במידה ויש לך בן זוג, להגיע עם בן הזוג לכל התהליך.

יוליה מלינובסקי: אבל אם זה בן זוג שמחר תיפרדי ממנו, מה יהיה?

<אורן כדורי: גם הוא לא היה בן זוג בשלב הזה.

אברהם נגוסה: לכן שאלתי את השאלה.

אברהם נגוסה: אם בן זוג - - -

יוליה מלינובסקי: מה זה משנה?

יוליה מלינובסקי: היום יש לי בן זוג כזה מחר יש לי בן זוג אחר.

יוליה מלינובסקי: זה לא קשור ליהדות שלי ולגיור שלי.

יוליה מלינובסקי: אין קשר.

יוליה מלינובסקי: או שהם יגידו לי "זה בן הזוג שלך, תתחתני איתו" או שזו המשווה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אם סיימת - - -

<אורן כדורי: לא, עוד משהו אחד אני רוצה שהיא תגיד לגבי "שקרנית" על סמך מה הטענות שהיא שקרנית.

אברהם נגוסה: תסבירי.

<טניה ביידר: על סמך שמועות.

<אורן כדורי: ילדה בכיתה שלה הגיעה והלשינה עליה כביכול, הלשינה ואמרה דבר שקר שהיא נמצאת עם בן זוג בשלב הזה.

אברהם נגוסה: מה זה דבר השקר הזה?

אברהם נגוסה: שיש לה חבר, נכון?

<אורן כדורי: כן.

<אורן כדורי: וזה לא היה בתקופה הזאת.

<אורן כדורי: היא עשתה את זה לבד.

<אורן כדורי: באה מישהו מהכיתה ואמרה שיש לה חבר למרות שבתקופה הזאת לא היה, ועל אף שלא היה, הם בחרו להאמין לה.

<אורן כדורי: אין להם שום ראיה, אין להם שום דבר שמוכיח את זה, הם החליטו על סמך שיקולם הבלעדי להגיד "יש לה" ולפסול אותה.

אלעזר שטרן: אבל גם אם היה לה.

<אורן כדורי: אבל זה לא משנה, כי אני - - - בכוונה.

<אורן כדורי: גם אם זה על פי החוקים שלהם, גם אם על פי החוקים שלהם היא הייתה צריכה לעבור.

<אורן כדורי: פשוט הם החליטו שהיא שיקרה להם.

<אורן כדורי: אבל גם על פי החוקים שלהם, עזבו אתכם מה נכון ומה לא נכון, גם אני לא מסכים עם זה, אבל על פי החוקים שלהם היא הייתה צריכה לעבור.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עידו וולפוביץ, הכתב שעסק בנושא.

<עידו וולפוביץ: טניה דיברה מעולה, אין לי הרבה מה להוסיף.

<עידו וולפוביץ: אני רק רוצה להסביר נקודה אחרת.

<עידו וולפוביץ: יש פה בחורה צעירה, שכל החיים שלה חיה כיהודייה וחשבה שהיא יהודייה, גם אימא שלה, גם סבתא שלה ברחה מהנאצים, הסתירה את היהדות שלה מהנאצים כי היא ידעה שאם הנאצים יתפסו אותה אז לנאצים לא תהיה שום שאלה לגבי היהדות שלה.

<עידו וולפוביץ: אז באיזה שהוא מקרה שההורים שלה התגרשו גילו שיש איזה שהוא סימן שאלה מאחורי היהדות שלה, למרות שהיא נכדה של ניצולת שואה היא הלכה בדרך הקשה והלכה על מסלול גיור כהלכה.

<עידו וולפוביץ: היא נפרדה מבן הזוג שלה, היא לא ידעה אם הוא יחכה לה בתהליך הזה.

<עידו וולפוביץ: היא שילמה מחיר כל כך כל כך כבד רק בשביל לעבור את תהליך הגיור הזה ובגלל איזו שהיא הלשנה אנונימית כל התהליך הזה נפסל.

<עידו וולפוביץ: אני רוצה להראות לכם חצי דקה של שיחה שטניה קיימה עם נציג תהליך הגיור שמראה לכם איך עובד המלשינון של מערך הגיור.

<עידו וולפוביץ: (מושמעת הקלטה)

<עידו וולפוביץ: מדבר כאן נציג של מערך הגיור שאומר בצורה מאוד מאוד ברורה ופשוטה, שהוא לא יודע שהוא מוקלט "מספיקה סתם הלשנה דרך הפייסבוק, דרך הודעה, דרך טלפון אנונימי שאנחנו לא יודעים מה טיבה כדי לפסול את תהליך הגיור".

<עידו וולפוביץ: אני רוצה להסביר לחברי מערך הגיור.

<עידו וולפוביץ: שלום כבוד הרב.

<עידו וולפוביץ: זה לא המקרה הספציפי של טניה.

<עידו וולפוביץ: אני יושב כיהודי, צופים שלנו יושבים כיהודים ושואלים את עצמם האם אנחנו רוצים לקחת חלק ולהינשא ברבנות שמשפילה ומבזה נכדה של ניצולת שואה.

<עידו וולפוביץ: האם אני מחר רוצה לקחת חלק במערך הזה.

יוליה מלינובסקי: היית צריך להיות בדיון הקודם.

קסניה סבטלובה: התשובה היא בפירוש לא.

<עידו וולפוביץ: הייתי בדיון הקודם.

<עידו וולפוביץ: תבינו שלצופים שלנו וליהודים חילוניים שרואים את הדבר הזה זה ממש גורם לקרע.

קסניה סבטלובה: גם יהודים דתיים.

קסניה סבטלובה: זה ממש גורם לקרע.

קסניה סבטלובה: אני ממש מבקש ממך.

קסניה סבטלובה: דיברתי עם רבנים ממערך הגיור, דיברתי עם רבנים לא ממערך הגיור.

קסניה סבטלובה: זה לא עניין הלכתי, זה עניין של שיקול דעת.

קסניה סבטלובה: בחורה צעירה שכל כך נלחמת להיות חלק מהעם היהודי, לקבל את ההכשר הכי מחמיר שיכול להיות, לא הייתה עושה את זה סתם אם היא לא הייתה יהודייה, אם זה לא היה חשוב לה.

קסניה סבטלובה: תן לזוג הצעיר הזה, אין הרבה זוגות צעירים חילוניים בסביבה שלי שמתעקשים ללכת על הנתיב ההלכתי.

קסניה סבטלובה: הם רוצים להקים בית כשר לפי ההלכה בישראל.

קסניה סבטלובה: תן להם את האפשרות הזאת, תחבק את טניה, תחבק את אורן, תחבקו אותם ותתנו להם לעבור, להקים בית כהלכה ואל תדחפו אותם לאלטרנטיבות אחרות שלא אתם ולא הם רוצים ללכת בהם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: לפני שנשמע את כבוד הרב, נשמע משוקי פרידמן מהמכון הישראלי לדמוקרטיה בבקשה.

<שוקי פרידמן: אני חייב לומר שהסיפור קורע לב ותמיד שמביאים סיפור כזה גם בכנסת וגם בהקשרים אחרים, השאלה היא כמה הוא מייצג את המדיניות.

<שוקי פרידמן: אין ספק שהסיפור הזה מייצג חלק מהמדיניות, הוא חלק מההרכבים שיושבים היום בבתי הדין.

<שוקי פרידמן: צריך לומר שאנחנו עוסקים בגיור הרבה מאוד והקמנו במכון הישראלי לדמוקרטיה פורום שעובד יחד עם אגף הגיור וגורמי הגיור במטרה לטייב את הגיור הממלכתי ולהפוך אותו ליותר ידידותי ומקבל למתגיירים שבאים בכנות להתגייר.

<שוקי פרידמן: צריך לומר בהקשר הזה שהרב פרץ שמוביל את מערך הגיור עושה מאמצים לשנות את המצב.

<שוקי פרידמן: לצד זאת צריך לומר שיש עוד הרבה מה לעשות, בסופו של דבר העניין הזה לא תלוי דווקא ברב פרץ אלא תלוי במדיניות הלכתית של הרבנות הראשית שהולכת ומקצינה עם השנים, של דיינים שיושבים בדין ובסופו של יום עושים, חלק מהם עושים כמעט כל מה שאפשר למנוע כניסה של גרים מעם ישראל מתוך תפיסה של קשים גרים לישראל כספחת, גישה שאין ספק שלא מתאימה לא לגרים בכלל ובטח לא לאנשים מזרע ישראל כמו במקרה הזה ואנחנו יודעים, הרב אמסלם כתב על זה לא מעט ויש על זה פסיקות גם של הרב עובדיה יוסף וגם של רבנים אחרים שיש מדיניות אחרת, כלומר שגם בתוך המגרש ההלכתי אפשר לנהוג אחרת ולכן בסופו של יום מדינת ישראל צריכה להחליט האם בעניין של גיור היא ממלכתית או פועלת ומתיישרת עם הקו היותר קיצוני של מדיניות הגיור.

<שוקי פרידמן: צריך לומר שזה שאלה שנוגעת לכלל שירותי הדת אבל כשמדובר על גיור זה כואב במיוחד כי מדובר בדיני נפשות ממש, אנחנו רואים את זה כאן מולנו ולכן אני חושב שהדבר הנכון לעשות זה לבחון, לא רק את המבנה המנהלי ואת התיקונים שאפשר לעשות במערך הגיור אלא לבחון את המדיניות ההלכתית.

<שוקי פרידמן: איך אנחנו ניגשים לגרים, איך אנחנו מקבלים אותם.

<שוקי פרידמן: בסופו של יום, אמנם מספר הגיורים עולה ועומד לעלות אנחנו מקווים בשיעורים משמעותיים מאוד בעתיד הקרוב בגלל שיפורים שנעשו בתהליך הגיור גם על ידי המכונים וגם על ידי אגף הגיור, אבל זה לא מספיק כי בסופו של יום יש פה 350,000 פוטנציאלים לגיור, חלקם הניכר של האנשים האלה רוצים להיות חלק מעם ישראל, הם חלק מאתנו, הם חלק מהחברה וזה תלוי רק בנו, ברבנים שיושבים בדין, ברבנים הראשיים לישראל ובחברה הישראלית, עד כמה אנחנו נהיה מקרבים ואכפתיים לכאב הגדול הזה של מי שיושב בקרבנו כחלק מאתנו, אבל לא מצליח להיות חלק שלם מעם ישראל בגלל שהדרך היא דרך חתחתים יותר ממה שאפשר היה לעשות אותה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עורך דין אלעד קפלן.

<אלעד קפלן: אולי נשמע קודם את המתגיירים.

אברהם נגוסה: שמענו.

<אלעד קפלן: יש עוד מקרה נוסף.

אברהם נגוסה: אם כך אני עובר לחבר הכנסת מוטי יוגב.

אברהם נגוסה: בבקשה.

מרדכי יוגב: תודה רבה, ברשות היושב ראש וחבריי חברי הכנסת וכל המשתתפים כאן והרב פרץ, ואת טניה, הסיפור שלך נוגע ללב ואני אומר, צריך להבין מה הייתה העילה ההלכתית שיצרה פה איזה שהוא עיכוב.

מרדכי יוגב: מכיוון שאני נאלץ לצאת אני אומר בקצרה - - -

<קריאה: - - -

מרדכי יוגב: קשה לי לומר - - - לא אמרתי שיש, לא אמרתי שאין.

<קריאה: בדקנו טוב מאוד.

מרדכי יוגב: אני מאמין ומשוכנע שהרב פרץ ומינהל הגיור יתייחס ויטפל טיפול הולם, הלכתי ורגיש כאחד, אין לי ספק בזה, וילווה את הסיפור ויראה איך מביאים אותו כפי ההלכה והרגישות לקבלתך בתוך עם ישראל.

מרדכי יוגב: זה מה שיש לי לומר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע כמו שאמרת - - -

אלעזר שטרן: מוטי אולי תעבירו את החוק הזה, הוא ממתין לקריאה שניה ושלישית.

אלעזר שטרן: מוטי, יש הזדמנות.

אלעזר שטרן: הוא ממתין לקריאה שניה ושלישית אחרי שעבר ועדת חוקה חוק שמאפשר לפתוח הרבה יותר בתי דין וגם לפתוח את האזורים.

אלעזר שטרן: אולי סוף סוף, הנה, החרדים נכנעים לכל דבר, אפילו לגיוס הם נכנעים.

אלעזר שטרן: אולי את הגיור תעבירו להם.

יוליה מלינובסקי: אל תעשו מזה צחוק.

מרדכי יוגב: אם אתה רוצה לנהל את הדו שיח, אז אני אומר לך שאני בא מתוך אותה פתיחות ואותה רגישות בדיוק שלך, והכל על פי הרבנות הראשית.

אלעזר שטרן: אבל מה אתם עושים?

מרדכי יוגב: רמטכ"ל אחד, ראש ממשלה אחד, צבא אחד וגם הלכה אחת של רבנות ראשית.

אלעזר שטרן: זה בתוך הרבנות.

מרדכי יוגב: אנחנו חרדים לאחדות ישראל וגם רגישים באותה מידה ואני סומך בעניין הזה על - - -

קסניה סבטלובה: לעם אחד מגיע יותר מרבנות אחת.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עוד מקרה ואז אתן לחברי הכנסת לדבר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה נשמע עוד מקרה ואז נשמע את חברי הכנסת ואז נשמע את מערך הגיור, הרב פרץ.

<אביבית צאיג: שלום רב.

<אביבית צאיג: שמי אביבית צאיג ואני מודה לכם על הזכות לדבר פה על נושא שהוא חשוב לליבי.

<אביבית צאיג: אני בת 35, ושני הילדים שלי נולדו בהליך של פונדקאות.

<אביבית צאיג: הקטן גם בתהליך של תרומת ביצית.

<אביבית צאיג: בגיל 21 חליתי בלוקמיה ובגיל 24 נאלצתי לעבור השתלת מח עצם.

<אביבית צאיג: הרופאים אמרו לי שאחרי הטיפולים הכימותרפיים שאני אקבל אני בעצם לא אוכל להרות וזה אכן מה שקרה.

<אביבית צאיג: לשמחתי הגדולה נולדו הילדים שלי ולהפתעתי הרבה ולצערי הרב התברר לי שמדינת ישראל לא מכירה בהם כיהודים ולא רושמת אותם כיהודים.

<אביבית צאיג: הילדים שלי חיים מהשנייה שהם נולדו בעצם הם אצלי ואצל בעלי, אנחנו מגדלים אותם בבית יהודי עם תודעה וזהות יהודית, הם חוגגים את החגים, את השבתות, אין ספק בכלל שזה בית יהודי.

<אביבית צאיג: היה מאוד מאוד חשוב לי שבצורה פורמלית הם יוכרו כיהודים ולכן גם פניתי למכון עתים וביקשתי שיעזרו לי לבצע את התהליך בצורה פורמלית כדי שבאמת זה יהיה רשמי.

<אביבית צאיג: הופתעתי מאוד לגלות שאני צריכה לרשום את הילדים שלי לבתי ספר דתיים.

<אביבית צאיג: 70% מבתי הספר במדינה לא מוכרים ולא מאפשרים לילדים שרשומים אליהם להיחשב כיהודים.

<אביבית צאיג: אני תוהה למה, מה שכואב לי זה שעל זה שאני חליתי בגיל 21, הילדים שלי נאלצים לשלם את המחיר.

<אביבית צאיג: הילדים שלי, מדינת ישראל לא מכירה בהם כיהודים.

<אביבית צאיג: אני מנסה לדמיין את הרגע, הרי מבחינתם הם יהודים לכל דבר ועניין, זה הבית שהם חיים, זו הזהות שלהם.

<אביבית צאיג: מתי יהיה הרגע שבו פתאום יבואו ויאמרו להם "אתם לא יהודים".

<אביבית צאיג: כמה זה יטלטל את עולמם, כמה זה יהפוך את עולמם.

<אביבית צאיג: שוב, מבחינת עצמם ומבחינת הסביבה ומבחינת כולנו אנחנו יהודים.

<אביבית צאיג: גם הם.

<אביבית צאיג: אין על זה בכלל שאלה.

<אביבית צאיג: פשוט בגלל שאני הייתי חולה, הם נענשים.

אברהם נגוסה: תודה.

<מיכל מור בן-בסר: אם יורשה לי, אני נמצאת גם כן במעמד של אביבית.

<מיכל מור בן-בסר: הבן שלי לאחר שנים רבות של בעיות פוריות הגיע לעולם באמצעות פונדקאות בחו"ל.

<מיכל מור בן-בסר: גם היא דיברה על פונדקאות בחו"ל כי ילדים שנולדים בהליך פונדקאות בארץ, כיוון שרחם האם הנושאת הוא יהודי אז אין שאלה לגבי היהדות שלהם.

<מיכל מור בן-בסר: אבל גם אנחנו כמו אביבית החזקנו את הילד שלנו מהרגע שהוא יצא לאוויר העולם.

<מיכל מור בן-בסר: הוא גדל כיהודי, הוא עבר ברית מילה, הוא אבא שבת, הוא חוגג, אנחנו חוגגים איתו את השבתות ואת החגים, אבל אני חרדה מהיום שאני אצטרך להגיד לו "לא, אדוני, אתה לא יהודי בעצם" כאילו כל מה שהיה עד עכשיו, אביבית אמרה את זה כל כך יפה, אני פוחדת וחוששת מהטלטלה שתעבור על הילד אחרי שהוא גדל כל החיים שלו כיהודי, פשוט כי אני לא יכולתי לשאת אותו ברחמי וניסיתי.

<מיכל מור בן-בסר: אני עברתי עשרות טיפולים וניתוחים ולא יכולתי.

<מיכל מור בן-בסר: אני יכולה להגיד לכם כאם מפונדקאות כמו אביבית, אין דבר בעולם שיותר רצינו מלשאת את הילד שלנו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לומר כמה שאני מזדהה עם הכאב, עם הנושא שאת מספרת, הנושא הוא לא בוועדה הזאת, ועדת העלייה הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: תסכמי את זה ונמשיך בעניין.

אברהם נגוסה: הרב יתייחס לכך כמובן.

אברהם נגוסה: אבל בואו לא נרחיב לכיוון הזה.

<מיכל מור בן-בסר: אפשר משפט אחרון?

<מיכל מור בן-בסר: אני רוצה לומר שאני כן רוצה שהילדים שלי יעברו את התהליך של הגיור, אני רוצה שזה יהיה באופן שאני יכולה לעמוד בו, זאת אומרת ש- - - יהיה במקום שבו אני חיה, גם בתפיסת עולמי, אין לי שום דבר נגד התהליך לכשעצמו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הרב הקשיב והוא יתייחס לזה.

<קריאה: יהדות כהלכה.

אברהם נגוסה: מה זה יהדות כהלכה, מי אמר את זה?

אברהם נגוסה: נשמע ונפנה לחברי הכנסת.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: אני אתן קודם לחברת הכנסת יוליה כי היא צריכה ללכת לוועדה אחרת.

אברהם נגוסה: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אני אהיה קצרה.

יוליה מלינובסקי: היום באמת יום קצת לחוץ בכנסת, יש מלא ועדות ומלא הצבעות.

יוליה מלינובסקי: הדיון הזה מאוד רגשי וחשוב.

יוליה מלינובסקי: אם חלק מכם היה נוכח בדיון שהיה פה בשעה 10:00 בבוקר, זה המשך ישיר למה שהיה שם.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לפנות לכל הרבנים.

יוליה מלינובסקי: המקרה של טניה הוא מקרה בודד שמייצג תופעה.

יוליה מלינובסקי: אני פה עכשיו לא באתי כדי לפתור את המקרה של טניה, אנחנו נעזור לה.

יוליה מלינובסקי: אבל אנחנו צריכים לראות בעיות מערכתיות כי היא הצליחה להגיע דרך התקשורת לחברי כנסת, זה קורה במשרד הפנים, זה קורה אצלכם.

יוליה מלינובסקי: אתם לא ידידותיים לפונים.

יוליה מלינובסקי: אתם אנטי.

יוליה מלינובסקי: אתם יוצרים הרגשה לא טובה.

יוליה מלינובסקי: במקום לחבק, במקום לקרב, כי בעצם מה קורה?

יוליה מלינובסקי: אנחנו יכולים להישאר לא יהודיים.

יוליה מלינובסקי: אני נולדתי ככה, מישהו אחר נולד משהו אחר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עושים טובה שמגיעים לזרועות של עם ישראל, אנחנו רוצים בכך.

יוליה מלינובסקי: אתם במקום לקבל ולחבק ולפתוח ולעשות את ההרגשה הטובה, אתם דוחים.

יוליה מלינובסקי: אז אתה יודע מה?

יוליה מלינובסקי: באיזה שהוא שלב נפסיק להגיע לשם.

יוליה מלינובסקי: אתם דוחים.

יוליה מלינובסקי: אני לא מומחית בהלכה, אני רק יכולה להגיד לך שלי זה צורם.

יוליה מלינובסקי: אתם ברבנות, מה שהיה פה בבוקר ומה שאנחנו שומעים עכשיו, אתם חייבים לעשות בדק בית.

יוליה מלינובסקי: אתם לא עושים טובה.

יוליה מלינובסקי: זו העבודה שלכם, זו המצווה שלכם.

יוליה מלינובסקי: זה מה שעם ישראל צריך.

יוליה מלינובסקי: כי אנחנו מעטים, אנחנו רק כמה מיליוני איש.

יוליה מלינובסקי: כל אחד שבא לזרועותינו זה ברכה.

יצחק פרץ: בהחלט.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע מיעל בלנקי, רכזת בית הדין גיור כהלכה.

אברהם נגוסה: בבקשה בקיצור.

<יעל בלנקי: אני אשמח להגיד כמה מילים אבל אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לאנג'לה טליה שעברה גיור בגיור כהלכה אבל לפני כן פעמיים ניסתה לעבור את התהליך ברבנות הראשית ואחרי זה אני אתייחס.

אברהם נגוסה: אחרי שהיא עברה.

<יעל בלנקי: כן.

אלעזר שטרן: אחרי שעברה בגיור כהלכה.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: זה העניין.

<אנג'לה טליה אדליס: אני אנג'לה, אני בת 24 אני מבת ים, עלינו לפה בשנת 1998, שירתי בצבא, התחלתי נתיב בצבא אבל בגלל שהיחידה הייתה מסווגת אז היה קצת קשה לצאת אז לא הצלחתי לסיים את הנתיב.

אלעזר שטרן: בגלל שהיחידה הייתה מסווגת?

<אנג'לה טליה אדליס: כן.

<אנג'לה טליה אדליס: עשו קצת בעיות עם היציאה לנתיב.

<אנג'לה טליה אדליס: החלטתי להמשיך את הגיור באזרחות והתחלתי עם עמי את הגיור, עברתי את השנה הראשונה, הגעתי לרב בית דין, האכילו אותי חלומות מפה ועד הודעה חדשה.

<אנג'לה טליה אדליס: בפועל, על פי המבחן שלהם, על פי מה שהם דרשו, עמדתי בהכל.

<אנג'לה טליה אדליס: הבעיה לפי טענתם היא בעיית אמינות.

אברהם נגוסה: אמינות של?

<אנג'לה טליה אדליס: שלי.

<אנג'לה טליה אדליס: נמצאתי פשוט לא אמינה.

<אנג'לה טליה אדליס: אמרו שקשה להם להאמין אפילו שהבאתי עדים כמו שביקשו, הבאתי מכתבי המלצה, הבאתי גם מכתבי המלצה מהמפקדים שלי מהצבא שגם נשארתי איתם בקשר.

יואל רזבוזוב: אנחנו רואים דפוס חוזר.

יואל רזבוזוב: של - - -לא אמין ישר.

אברהם נגוסה: גיור כהלכה זה גיור אורתודוקסי?

<אנג'לה טליה אדליס: כן.

אברהם נגוסה: ואז סיימת הכל שם.

אברהם נגוסה: אז למה - - -

אלעזר שטרן: רגע.

אלעזר שטרן: צריך להגיד, גיור כהלכה זה מערך גיור שהוקם אלטרנטיבי אחרי שהרבנות לא, וכל הרבנים שם אורתודוקסים.

אלעזר שטרן: והמדינה לא מכירה בו, למרות בג"צ.

<קריאה: אז מה נותן בעצם - - -

אלעזר שטרן: שהם יהודים.

אלעזר שטרן: בשבילי, בשביל הילדים שלי הם יהודים.

יואל רזבוזוב: אבל המדינה לא מקבלת.

אברהם נגוסה: בבקשה תסיימי.

<אנג'לה טליה אדליס: אני רק רוצה להגיד, לא באתי לנסות להתקבל לבית הדין.

<אנג'לה טליה אדליס: אני באתי להתגייר.

<אנג'לה טליה אדליס: באתי להתקבל ליהדות בסופו של דבר.

<אנג'לה טליה אדליס: אז אותי היום לא כל כך מעניין אם הרבנות הזאת אישרה או אם הרבנות הזאת, כל עוד הכירו בי שאני יהודייה.

<אנג'לה טליה אדליס: אני גם לא חושבת איזו שהיא תעודה שמורה על מה אני מאמינה.

<אנג'לה טליה אדליס: עם כל הכבוד, אני רואה שיש הרבה מאוד זרמים ביהדות ובזכות גיור כהלכה, אני חייבת להגיד, באמת הגשמתי איזה שהוא חלום.

<אנג'לה טליה אדליס: מצאתי את המקום שלי בישראל.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה בבקשה.

קסניה סבטלובה: תודה לך כבוד היושב ראש.

קסניה סבטלובה: אנחנו לצערי הרב מהבוקר בשלושה דיונים.

קסניה סבטלובה: דיון שהתחיל בוועדה לקידום מעמד האישה על אפליה קשה מאוד של זוגות לסביות, של אימהות שלא יכולות ללדת ילדים ואחרי זה לרשום אותם במשרד הפנים, דיון שנמשך כאן בוועדת העלייה והקליטה על רשימות שחורות של פסולי חיתון ועכשיו אנחנו מגיעים לדיון שלישי שאנחנו מדברים על דיונים שונים לגמרי, אבל הכל קשור יחדיו כי אנחנו מדברים על תופעה אחת, אנחנו מדברים על כך שמדינת ישראל הפכה לשבויה.

קסניה סבטלובה: כולנו הפכנו לשבויים בידי אותה רבנות אורתודוקסית שהיא זאת שקובעת, מי זאת אמא כשרה, מי לא אמא כשרה, מי ראוי לעבור גיור, מי לא לעבור גיור.

קסניה סבטלובה: המדינה בעצם בגלל שהיא שבויה ואין לה את הזכות המינימלית להחליט מה טוב לאזרחיה, המדינה הזאת אומרת לאנשים, אזרחי ישראל שמשלמים מסים, משרתים בצבא, טובים פה לכל דבר מלבד מה?

קסניה סבטלובה: להיות מוכרים כיהודים, להתחתן בארצם, לנהל זוגיות נורמלית ואת הזכות הזאת היא מונעת מהם.

קסניה סבטלובה: זה דבר לא חוקתי.

קסניה סבטלובה: זה דבר שנוגד את רוח מגילת העצמאות.

קסניה סבטלובה: זה דבר שנוגד את רוח המדינה שלנו כמדינה יהודית ודמוקרטית.

קסניה סבטלובה: אני חזרתי לפני כמה ימים מוועדת איפא"ק בארצות הברית, ושם פעם אחר פעם עלו יהודים בשלל דיונים שהיו, על בטחון, על חברה, על רווחה, על דת ומדינה, בכל הדיונים שהיו באו יהודים ואמרו "תקשיבו, אנחנו תומכים במדינת ישראל מהיום הראשון שהיא נוסדה.

קסניה סבטלובה: אנחנו משלמים כסף, אנחנו תורמים, אנחנו שולחים את הילדים שלנו לשם להילחם כחיילים בודדים וכל דבר שאנחנו יכולים לעשות, אנחנו עושים, אבל אנחנו מרגישים שהמדינה הזאת היא כבר לא המדינה שלנו, שלנו אין מקום ליד השולחן".

קסניה סבטלובה: את זה אומרת לנו יהדות ארצות הברית, אבל אנחנו יודעים גם שבתוך מדינת ישראל לחלק הארי של הישראלים עוד מעט לא יהיה חלק מסביב לאותו השולחן המשותף שלנו של היהדות, של הישראליות, של הציונות, שדוחקים את כולנו החוצה.

קסניה סבטלובה: מי שרוצה לבדוק בדיעבד לבדוק את היהדות של אותו אדם שכבר הוכר כיהודי, כבר עבר שבעה מדורי גיהינום, זה לא פחות משבעה מדורי גיהינום.

קסניה סבטלובה: מי שאומר עכשיו למישהו שסיים מערך גיור, ותאמינו לי, לי יש כזאת ערימה ענקית של פניות ציבור בנושא של גיור שאנשים כותבים לנו והם אובדי עצות, "אני סיימתי את הדבר הזה, אבל אני לא יהודי אורתודוכסי" כל הפשע שלך, כל פשע של כל מתגייר בעצם שלא מכירים בו ואומרים לו "אתה לא אמין, אתה הסתרת מאתנו, אתה פשעת" שהוא לא חרדי, זה מה שהם רוצים ממנו.

קסניה סבטלובה: הם רוצים שהיא או הוא, הם יהפכו לאנשים חרדים.

קסניה סבטלובה: מי שלא רוצה בזה, מי שרוצה להמשיך באורחות חייו ולהיות כן יהודי חופשי בארצו ולהאמין במה שהוא רוצה להאמין, ולחיות על פי היהדות שהוא והיא, הם בוחרים אותה, ולא בוחרים בשבילם, הם לא כשרים.

קסניה סבטלובה: אנחנו צריכים לשים לזה סוף.

קסניה סבטלובה: אנחנו צריכים לצאת עם הודעה נחרצת מכל חברי הדיון, אנחנו צריכים להיות מאוחדים בזה כי אחרת אנחנו פוגעים בעם שלנו, אנחנו פוגעים בערך שהוא הכי קדוש לעם שרמסו אותו כל כך הרבה עמים.

קסניה סבטלובה: אחדות העם.

קסניה סבטלובה: את הערך הזה אם אנחנו לא נאחד אותו ולא נעשה הכל כדי לחבר את קצוות העם, אנחנו נאבד את העם שלנו.

קסניה סבטלובה: נאבד את המדינה שלנו.

אברהם נגוסה: תודה חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלעזר שטרן בבקשה.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: יושב פה הרב פרץ שעושה עבודה חשובה, אבל אני יכול להגיד שלצערי הרב הלוואי וכל מערך הגיור היה מתנהג כמו הרב פרץ, היינו נראים אחרת, זה לא המצב.

אלעזר שטרן: עכשיו באמת הסיפור של טניה הוא דוגמה כואבת, צועקת לזה שצריך לזרוק את הרבנות הזאת לכל השדים והרוחות.

אלעזר שטרן: ככה אני כואב לי להגיד את זה.

אלעזר שטרן: אני גדלתי בתוך הציונות הדתית ואני חלק.

אלעזר שטרן: אם בסוף זה התוצאות, אני כאדם דתי שהולך עם כיפה ועם ציצית, מתבייש.

אלעזר שטרן: אני אומר אני מתבייש ואני גם מתייאש.

אלעזר שטרן: אנחנו הצענו הצעה והרב אמסלם יושב פה, הנושא בוער בעצמותיו עוד כמה כנסות קודם, להקים מערך גיור אלטרנטיבי, לא אלטרנטיבי, שהרבנות תקים עוד בתי דין, שכל רב עיר יוכל להקים, שנפתח את האזורים, שאם יש בית דין רע, כמו שטניה פוגשת, שלא תלך אליו.

אלעזר שטרן: שתוכל ללכת לבית דין אחר של הרבנות.

אלעזר שטרן: שגם עברו בחינות של הרבנות.

אלעזר שטרן: אבל התחושה של כוח, של מונופול, ולצערי הרב גם של רוע, ולא מסתכלים והם מביאים התבוללות לפה.

אלעזר שטרן: כמה אתה חושב יש כמו טניה שעוד יבואו לפה עם דמעות ויילחמו על זה?

אלעזר שטרן: הרוב יזרקו אותנו.

אלעזר שטרן: יגידו לנו "אוקיי, אתם לא רוצים אותי, לא צריך את הטובות שלכם".

אלעזר שטרן: במדינת ישראל של היום אפשר להסתדר גם בלי להיות יהודי.

אלעזר שטרן: כמו בתפוצות, מביאים את ההתבוללות לכאן.

אלעזר שטרן: זאת הטרגדיה הגדולה.

אלעזר שטרן: מוטי יוגב ישב פה, אמר הרבנות הראשית, כאילו הם תומכים בשירות בצה"ל.

אלעזר שטרן: כאילו הילדים שלהם מעודדים את הבנות גם לשרת.

אלעזר שטרן: אפילו את הבנים הם לא מעודדים לשרת בצה"ל.

אלעזר שטרן: והם צריכים להחליט אם טניה יהודייה או לא.

אלעזר שטרן: מי הם שיחליטו עליה אם היא יהודייה, על ההשפעות שיש לזה, על איך היא חיה במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: טניה בשביל לסכם, אני אגיד לך דבר אחד.

אלעזר שטרן: אם יש לך עוד סבלנות, אני מעריץ אותך.

אלעזר שטרן: אנחנו בסוף ננצח.

אלעזר שטרן: הם יפסידו.

אלעזר שטרן: נקים מערך כשרות, נקים מערך גיור, הכל יהיה לפי ההלכה אבל לא לפי הרבנות.

אלעזר שטרן: ואני אומר לך, ושאלו אותי פה מה זה גיור כהלכה.

אלעזר שטרן: הילדים שלי, הנכדים שלי, התחתנו והם שומרי שבת כולם.

אלעזר שטרן: הם התחתנו עם מי שהתגייר בגיור כהלכה גם בלי החותמת של הרבנות הראשית לישראל.

אלעזר שטרן: זה מה שיהיה פה בסוף.

אלעזר שטרן: זאת היהדות היחידה שיכולה להציל אותנו, אינ אומר לכם, בקרב מאסף.

אלעזר שטרן: אני לא אומר לך "תזרקי אותם", זה קרב פרטי שלך.

אלעזר שטרן: אולי את צריכה את הביטחון הזה שרבנות חתמה לך, שמי יודע מי זאת הרבנות הזאת.

אלעזר שטרן: אני אומר לך, אני לא צריך את זה.

אלעזר שטרן: אני עם הרב אמסלם או עם הרב נחום רבינוביץ.

אלעזר שטרן: או הרב יעקב מידן או הרב ריסקין יחתמו על תעודת הגיור, הילדים שלנו יתחתנו איתם.

אלעזר שטרן: בסוף גם הילדים שלהם יתחתנו איתם.

אלעזר שטרן: מדינת ישראל בסוף, שכבר מתחילה להפסיד בגלל שהיום היא מחויבת לרשום אותך כיהודייה גם אם הרב אמסלם ישב בראש ההרכב של בית דין.

אלעזר שטרן: גם אם הרב אמסלם ישב, הם רוצים שאני אכבד אותם, אבל הם לא מכבדים את המדינה.

אלעזר שטרן: לפי המדינה הם חייבים לרשום אותך כיהודייה גם אם התגיירת בגיור כהלכה.

אלעזר שטרן: נכון, הם לא יחתנו אותך, אז הרב אמסלם, אני אומר לך, ישמח לחתן אתכם.

אלעזר שטרן: אני מכיר אותו.

אלעזר שטרן: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הרב אמסלם, חבר הכנסת לשעבר בבקשה.

חיים אמסלם: תודה אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.

חיים אמסלם: טניה היקרה, אני מצטער לומר שאת לא לבד, לפני חודש ימים בהרכב חדש שפתחנו בתל אביב במסגרת גיור כהלכה, לא זוכר אם אני הייתי הדיין שגייר, אבל היה באמת מקרה, המקרה הוא מעין מה שאת מתארת, בחורה שידעה הכל, עשתה רושם מצוין.

חיים אמסלם: בסוף הייתה השאלה "אז למה באת אלינו, למה לא גמרת איפה שהתחלת" היא אמרה "אני סיימתי, עברתי את כל המבחנים" אבל ביום האחרון אחד הדיינים אמר לה "טוב מה עם החבר שלך", היא אמרה "אין לי חבר".

חיים אמסלם: "את משקרת.

חיים אמסלם: תביאי לנו את החבר שלך".

חיים אמסלם: היא אמרה "כבוד הרבנים אין לי חבר.

חיים אמסלם: אין לי".

חיים אמסלם: נמאס לה הסיפור, היא עזבה כמעט לגמרי.

חיים אמסלם: למזלה היא הכירה בחור דתי שהבין את המקרה, שהאמין לה, היא באה אלינו, התרגשנו איתה, בכינו איתה, היא גוירה, אני מעריך שהנושא שלה טופל.

חיים אמסלם: את לא היחידה ויש רבים כמוך.

חיים אמסלם: אני לא רוצה לחזור על דברים, אני מופיע אחת לכמה חודשים כאן בוועדות האלה, זה כבר שנים.

חיים אמסלם: מי שמצפה, נכבדי, שהרבנות הראשית לישראל תפתור את בעיות הגיור של מדינת ישראל משלה את עצמו.

חיים אמסלם: לא היום, לא מחר, לא מחרתיים.

חיים אמסלם: שום דבר.

חיים אמסלם: זה לא יקרה.

חיים אמסלם: למה?

חיים אמסלם: מפני שאם הרבנות הראשית לישראל הייתה אומרת, היה לנו פעם רב ראשי לישראל וקראו לו הרב עוזיאל והוא הקים את הרבנות והוא כתב ספרים והוא כתב הלכות, והיינו אומרים, "אנחנו נאמץ את הגישה שלו המקרבת כי הוא היה הבוס" אז זה היה נפתר.

חיים אמסלם: לא הייתי בדיון מקודם על נושא בירור יהדות.

חיים אמסלם: אם העוסקים והיושבים על השיבר של בירורי יהדות היו מאמצים את פסיקתו של כבוד הרב עובדיה יוסף בשאלות ותשובות יביע אומר חלק ז' סימן א' בנושא ברית המועצות, אני חותם לכם באחריות ברורה שמתוך ה-350,000, 200,000 היו עוברים אוטומטית.

חיים אמסלם: לכו ללמוד.

חיים אמסלם: לכו לקרוא.

חיים אמסלם: עם מי אנחנו מדברים?

חיים אמסלם: עם רבנות ראשית שבויה.

חיים אמסלם: רבנות ראשית שתופסת את מדינת ישראל בגרונה.

חיים אמסלם: אז המוסד של מערך הגיור כהלכה, ואני מכבד את הרב פרץ מאוד, ואני יודע מה הוא עושה, מגייר בשנה 1,600 איש ויש לא 350,000, אנחנו מתקרבים ל-500,000.

חיים אמסלם: מתי הפתרון יהיה?

חיים אמסלם: אין מי שהיום משניא את הדת ואת ההלכה ואת התורה יותר מאשר הממסד הזה.

חיים אמסלם: אני אומר לכם, זה לא עניין של איך אנחנו נראים.

חיים אמסלם: מה זועק הרי בישעיה "ונגלה באזני השם צבאות אם יכופר לכם העוון הזה עד תמותון" הגמרא אומרת שזה חילול השם.

חיים אמסלם: העם רואה אותנו.

חיים אמסלם: אביו יהודי, מסר את עצמו על יהדות, משרת בצה"ל, נהרג למען המדינה, רוצה להיות יהודי, רוצה להצטרף.

חיים אמסלם: במקום לקרב אותו, לחבק אותו, לאמץ אותו, מה אנחנו עושים?

חיים אמסלם: אנחנו מרחיקים אותו.

חיים אמסלם: זה חילול השם הכי גדול.

חיים אמסלם: אני מצטער לומר זאת.

חיים אמסלם: מי מדבר איתכם?

חיים אמסלם: רב ששימש ברבנות שנים רבות.

חיים אמסלם: מי מדבר איתכם?

חיים אמסלם: רב אורתודוכסי.

חיים אמסלם: מי הם הרבנים שיושבים בגיור כהלכה?

חיים אמסלם: אני כאב בית דין יושב שם ודיין לעתים.

חיים אמסלם: מי הם הרבנים?

חיים אמסלם: רבני ערים, רבני שכונות, רבנים שחושבים שהמצב הוא קטסטרופה.

חיים אמסלם: אני שולח אתכם רק להאזין למה שאמר אתמול הסנטור ג'ו ליברמן על מה שקורה בארצות הברית ומה ארצות הברית מבינה בגלל מה שקורה בארץ בנושא הכניסה ליהדות.

חיים אמסלם: זו באמת טרגדיה, זו באמת קטסטרופה.

חיים אמסלם: אני לא רוצה לעשות כאן יחסי ציבור לגיור כהלכה אבל אני אומר לכל עם ישראל, ידינו פתוחות.

חיים אמסלם: אם נתקלתם בקושי, אם נסגרה בפניכם הדלת, ברוכים הבאים אלינו.

אלעזר שטרן: וג'ו ליברמן הוא אורתודוכס.

חיים אמסלם: הוא אורתודוכס.

חיים אמסלם: כמובן.

חיים אמסלם: כל הרבנים של גיור כהלכה הם רבנים אורתודוקסים שהוסמכו על ידי הרבנות הראשית לישראל.

<יהודה שרף: שלא מכירה ברבנים שמשרתים בחו"ל ומגיירים.

אברהם נגוסה: תודה.

קסניה סבטלובה: אנחנו כמובן גם דורשים הכרה גם של רבנויות אחרות וגם של זרמים אחרים של יהדות ולא נסכים שרק לאורתודוקסיה תהיה הזכות להחליט מיהו יהודי ומי לא.

קסניה סבטלובה: פשוט לא.

אברהם נגוסה: אני מבין שמכון עתים רוצים להשלים משהו.

אברהם נגוסה: אבל אני מבקש בקיצור.

<אלעד קפלן: מאוד קצר.

<אלעד קפלן: אנחנו בעמותת עתים מטפלים במאות מקרים של מתגיירים שנתקלים בקשיים במהלך הליך הגיור ואני חייב להגיד שזו גם זכות גדולה לעבוד במקום שפוגשים כל כך הרבה אנשים שבוחרים ביהדות, בוחרים להיות חלק מהעם היהודי.

<אלעד קפלן: אנחנו מכירים בזה שיש עמדות שונות בהלכה.

<אלעד קפלן: זו זכותם של רבנים להחזיק גם בעמדות נוקשות ובדלניות שמפרשות בצורה מצמצמת את החובות שלנו כלפי המתגיירים.

<אלעד קפלן: אבל זו לא יכולה להיות העמדה הרשמית של מדינת ישראל.

<אלעד קפלן: יש הצעת חוק שתלויה ועומדת של חבר הכנסת אלעזר שטרן וחברי כנסת נוספים לפתוח את מערך הגיור.

<אלעד קפלן: להכיר גם בגיורים של רבני ערים ורבני ישובים, ליצור אופציות גיור שונות כך שיהיו בתי דין שונים עם גישות שונות.

<אלעד קפלן: השופט הנדל אמר בדיון בבג"צ בפסק הדין, הוא כתב "אין להפקיד את עריכת הגיור לצורך חוק השבות בידי מונופול הלכתי המייצג גישה אחת.

<אלעד קפלן: כשם שאין לשלול את המחמיר, המדינה אינה רשאית לשלול את המקל והמקל כאן הוא זה שמחמיר באהבת הגר".

<אלעד קפלן: העמדה הזאת נכונה לא רק לעניין חוק השבות, היא צריכה להיות נכונה לכל דבר ועניין.

<אלעד קפלן: במשך ההיסטוריה היהודית היו בתי דין עם גישות שונות שקיבלו זה את זה, והגיע הזמן שהגישה הזאת תיושם גם כאן במדינת ישראל.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יהודה אתה רוצה להתייחס?

<יהודה שרף: המנדט שאנחנו עובדים בו הוא בחו"ל וכמעט לא בארץ.

<יהודה שרף: אבל רק הארה ב-א'.

<יהודה שרף: ישנה תופעה הולכת ומתחזקת בעיקר בדרום אמריקה וגם בצפון אמריקה, שאנשים שרוצים לחבור לעם היהודי ועוברים גיור אורתודוכסי על ידי רבנים אורתודוכסים שרובם ככולם הוסמכו בארץ, וכאשר עוברים את תהליך הגיור הזה, הרבנות לא מכירה בגיור שלהם.

אברהם נגוסה: רבנים אורתודוכסים שנשלחו מפה?

<יהודה שרף: הם לא נשלחו, הם הוסמכו כאן והגיעו לשרת בחו"ל.

<יהודה שרף: הייתי מציע - - -

חיים אמסלם: לרבנות יש רשימה והיא עובדת לפי הרשימה שלה.

<יהודה שרף: הרב אמסלם צודק ב-100% והייתי מבקש מכבוד היושב ראש להעלות את זה, כי עוצרים עשרות עולים בדרום אמריקה ובצפון אמריקה להגיע לארץ.

<יהודה שרף: אני מדבר על גיור אורתודוכסי, לא רפורמי ולא קונסרבטיבי.

<יהודה שרף: להם אין בעיה, הם מוכרים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נפנה עכשיו לראש מערך הגיור במשרד ראש הממשלה הרב פרץ בבקשה.

אברהם נגוסה: שמעת את הדברים, אנא התייחסותך גם להערה של יהודה בעניין.

יצחק פרץ: זה אמנם לא שייך לי אבל אני אענה.

אברהם נגוסה: זה לא קשור אליך, הבנתי.

יצחק פרץ: ברשות אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, מכובדים.

יצחק פרץ: ברוך השם כמעט את כולם אני מכיר, ידידים וחברים ואהובים כולם.

יצחק פרץ: המקרה של טניה, באמת הכרתי את המקרה.

יצחק פרץ: אני זוכר שכמה חברי כנסת פנו, גם יואל פנה אלינו.

יצחק פרץ: יכול להיות שאתם צודקים שאולי בן הזוג לא צריך להיות, אבל מה שבית הדין מבקש זה לא שחס ושלום רוצים לגייר אותו או שרוצים להשפיע עליו, שהבחורה הולכת לגיור ובן הזוג שלה תומך בה, זה למעשה נותן גושפנקא הרבה יותר טובה, הרבה יותר חיזוק.

יצחק פרץ: הולכים יחד.

יצחק פרץ: חס ושלום לא רוצים לגייר אותו, לא רוצים לעשות לו כלום.

יצחק פרץ: יהודי מבטן ומלידה ואין שום בעיה.

יצחק פרץ: אנחנו אוהבים אותו ורוצים אותו.

יצחק פרץ: בסך הכל, זה לא היה התלמידה, זה לצערי הרב דווקא מישהו שליווה אותך כל הזמן, הוא שאמר, לא היה צריך להגיד את זה, הוא אמר את הדברים.

יצחק פרץ: מי שליווה אותך בכל תהליך הגיור, הוא שאמר שיש לך בן זוג ולכן בית הדין פשוט אמר "תביאי את בן הזוג ואנחנו כן נטפל" וגם היום אני אומר לך, תגיעי לתל אביב, אני מוכן ללוות אותך עד שתעברי את הגיור.

יצחק פרץ: אין שום בעיה.

קסניה סבטלובה: אם היא עברה מבחנים למה היא צריכה להראות לכם את בן הזוג.

יואל רזבוזוב: - - - מהתחלה.

יואל רזבוזוב: - - -

יצחק פרץ: אני אלווה אותך, את לא צריכה עוד ללמוד, לא צריכה שום דבר.

יואל רזבוזוב: יפה.

יואל רזבוזוב: אז את לא צריכה.

יואל רזבוזוב: מחשיבים לך את הלימודים ופשוט תיגשו, תעביר את התהליך.

יצחק פרץ: היא התחילה לדבר עם בית הדין ובית הדין שאל אותה אם יש בן זוג.

אברהם נגוסה: שבן הזוג פשוט יבוא איתך ביחד.

יצחק פרץ: אחרי הדיון אני אשב איתה ואדבר איתה.

יואל רזבוזוב: בסדר, אבל היא לא צריכה ללמוד עוד, זה הנושא החשוב לפרוטוקול, שהיא לא צריכה ללמוד עוד.

יצחק פרץ: תקבלי תעודה בחתימתי, תקבלי את התעודה.

יצחק פרץ: בעזרת השם.

יצחק פרץ: אין שום בעיה.

קסניה סבטלובה: למה צריך להגיע לוועדת הכנסת עם הדבר הזה?

קסניה סבטלובה: היא הגיעה לכאן, אבל אלפי אנשים כמוה לא מגיעים לפה.

יצחק פרץ: כבר אמרתי לחברי הכנסת שפנו שתבוא ואני אטפל בה.

אברהם נגוסה: קסניה, כשיש פתרון, צריכים לקבל את הפתרון.

אברהם נגוסה: בואו לא נחזור.

קסניה סבטלובה: סליחה, אנחנו פה לא ועדה שמטפלת במקרים פרטיים.

קסניה סבטלובה: יש פה מקרה אחד אבל זה הכלל.

קסניה סבטלובה: הכלל לא הגיע לפה לדיון הזה.

אברהם נגוסה: גם הפתרון מייצג לכולם.

קסניה סבטלובה: אני שמחה מאוד שזה הפתרון הנקודתי, כי באמת, נשמח כשהיא תקבל את התעודה.

קסניה סבטלובה: אבל זה לא יכול להיות שזה מענה יחידני פרטני לכלל הסוגיה.

יצחק פרץ: כלל הסוגיה, אמרתי לך שכל המטרה היא פשוט שאחד יתמוך בשני.

יצחק פרץ: הגיור לפעמים, הלימודים, נשברים באמצע.

יצחק פרץ: וכשבן הזוג יחד איתה הוא תומך בה, עוזר לה.

יצחק פרץ: ואז הולכים יחד.

יצחק פרץ: פעם היה צריך לבוא ללמוד פעמיים בשבוע.

יצחק פרץ: הגעתי למסקנה שיש לפעמים משפחות שקשה להן, אז פעם בשבוע.

יצחק פרץ: היה גם כן פעמיים בשבוע, אי אפשר, עשינו ביום שישי גם כן ש אפשר ללמוד.

יצחק פרץ: יש כאלה בתי מדרש שלומדים ביום שישי ואז מגישים.

יצחק פרץ: כל כך מנסה לעשות ולהשתדל שכולם.

אברהם נגוסה: גם אם החבר שלה דתי אתם דורשים ממנו שילמד?

יצחק פרץ: כן.

יצחק פרץ: כי הוא פשוט תומך בה.

קסניה סבטלובה: אני לא מבינה מה הקשר בין הדברים.

קסניה סבטלובה: איך שהוא סיימתי תואר ראשון בלי בן זוג, זה היה בשנות התשעים, ואיך שהוא התמודדתי עם הקושי הנפשי.

יצחק פרץ: לא הפרעתי לך.

קסניה סבטלובה: לחברי כנסת יש זכות דיבור.

יצחק פרץ: אבל תני לי להוציא מילה.

קסניה סבטלובה: אני רוצה להבין את דבריך.

אברהם נגוסה: לחברי הכנסת יש את רשות הדיבור, לא להפריע לאחרים.

אברהם נגוסה: בבקשה.

יצחק פרץ: אני לא גר בירושלים.

יצחק פרץ: גרתי אמנם במאה שערים אבל עברתי לתל אביב, לשכונה של חבר הכנסת אלעזר שטרן, באותה שכונה גדלנו והיום הוא השאיר שכונה הרבה יותר דתית, היום לצערי הרב היא השתנתה מאוד ואני חי בתוך עמי.

יצחק פרץ: אני מכיר מה זה אנשים לא דתיים, ומשתדלים בכל כוחנו ובכל מאמץ, עד קצה הגבול.

יצחק פרץ: פשוט עד קצה הגבול כמה שיותר להעביר.

יצחק פרץ: זה לא כמו שהרב חיים אמר 1,600, 2,800 עברו.

יצחק פרץ: אז כמעט כפול.

יואל רזבוזוב: זה כולל נתיב, כולל הכל.

<אורן כדורי: מה אם כך כשזוג הולך באמת לגיור ומסיים אותו, ואני יודע את זה מניסיון עם אבא שלי, שמחייבים אותך גם להתחתן עד חודשיים אחרי הגיור.

יצחק פרץ: כל דבר לגופו של עניין.

<אורן כדורי: זה אותו דבר.

יצחק פרץ: לא.

יצחק פרץ: לא.

יצחק פרץ: לא לפני או עד.

<אורן כדורי: בתוך חודשיים.

<אורן כדורי: הם מחייבים אותי וקובעים לי מתי.

יצחק פרץ: אני אגיד לך מה שקרה, אם אתה כבר מדבר.

יצחק פרץ: היה פעם רבנויות שלא רצו לאשר את הגיורים.

יצחק פרץ: הגיורים שלנו לא רצו לרשום אותם, והייתה לנו בעיה.

יצחק פרץ: היה ברחובות, היה בראש העין, היה בפתח תקוה, אשדוד, שלא רצו לקבל.

יצחק פרץ: אז עשינו מערך של נישואין בלי אגרה, בלי שום דבר.

<אלעד קפלן: הגשנו על זה עתירה לבג"צ.

<אלעד קפלן: בג"צ פסק שחייבים לקבל.

יצחק פרץ: נכון.

יצחק פרץ: עתים הגישו בג"צ ואז הרב הראשי הקודם הציע רבנים שירשמו ואז נרשמים בתוך מערך הגיור.

יצחק פרץ: אז לא טוב לך עוד חודש, עוד חודשיים.

יצחק פרץ: אין שום בעיה.

יצחק פרץ: אדרבה, אנחנו נותנים שירות ואנחנו מקבלים מכות על זה עכשיו שאנחנו רושמים אחרים שלא רוצים לרשום אותם.

<קריאה: למשל אם הוא רוצה להתחתן שישה חודשים אחרי זה.

<אורן כדורי: למה בכלל מקציבים לה מתי ואיך ולמה?

יצחק פרץ: לא שמקציבים, פשוט רוצים שהזוג לא יתפרק עוד פעם.

קסניה סבטלובה: למה עוד פעם?

קסניה סבטלובה: איך זה עוד פעם?

קסניה סבטלובה: הם הגיעו כזוג.

יצחק פרץ: לא, הם התגיירו יחד, הם הלכו יחד.

יצחק פרץ: לא מחתנים אותם.

קסניה סבטלובה: זכותם להיפרד אם הם רוצים.

קסניה סבטלובה: כבוד הרב.

יצחק פרץ: בהחלט.

יצחק פרץ: זכותם להיפרד, אין שום בעיה.

יצחק פרץ: לצערי הרב אני עבדתי 25 שנים בבית הדין הרבני ואני יודע על מה נפרדים.

יצחק פרץ: אז אנחנו באמת משתדלים כמה שיותר גם בקשר לגברת צאיג והגברת מיכל, בעזרת השם אני אשב איתכם, אין שום בעיה, אנחנו מחבקים כל גר, כל יהודי שרוצה.

יצחק פרץ: בתוך עמנו אנחנו יושבים.

יצחק פרץ: מכירים את הצרות, יודעים את הצרות שיש, אנחנו אוהבים את הגרים, מכבדים אותם.

יצחק פרץ: עכשיו עשינו רה-ארגון, ברוך השם פעם היה בבית הדין תל אביב אדם אחד שכמעט ולא נתן תאריכים.

יצחק פרץ: היום יש ברוך השם שלושה אנשים, הוא מתקשר לאנשים "תבואו" הוא דואג לאנשים שיבואו.

יצחק פרץ: חבל שהמכונים לא נמצאים פה, וברוך השם יש שיפור גדול מאוד.

יצחק פרץ: נכון שצריך לשפר עוד, ואני מאמין שצריך לשפר עוד וכל מה שתרצו, בשמחה רבה, אני מוכן לפרסם את הטלפון שלי, כל מה שתרצו בשמחה רבה, נבוא לקראתכם.

יצחק פרץ: גם הרב אלעזר שטרן, הרב מידן גם כן היה זקוק למערך הגיור ועזרנו לו גם.

אלעזר שטרן: אז עוד לא היה גיור כהלכה.

קסניה סבטלובה: כבוד הרב יש לי שאלה.

קסניה סבטלובה: עד כמה, כשמגיעה בחורה ולה יש בן זוג, יכול להיות שהוא חילוני, יכול להיות שהוא לא יהודי, עד כמה זה פוגע בסיכוייה להתגרש?

קסניה סבטלובה: כי יש תלונות ציבור שאנחנו מקבלים על כך שמי שמופיעה ואומרת "אני בזוגיות עם מישהו" אומרים לה קודם כל "את לא יכולה להיות בזוגיות".

קסניה סבטלובה: אומרים לה הרבנים - - -

יצחק פרץ: מה פתאום.

יצחק פרץ: אומרים לה "תביאי את בן הזוג שלה".

קסניה סבטלובה: לא, אז אני אומרת לך שאנשים אומרים "אתם לא יכולים להיות בזוגיות את צריכה להיפרד מהחבר שלך".

יצחק פרץ: לא נכון.

יצחק פרץ: לא נכון.

יצחק פרץ: אמרו לך להביא את בן הזוג או לא?

קסניה סבטלובה: יש - - - ציבור כבוד היושב ראש, ואנחנו צריכים להעמיד דברים על דיוקם.

קסניה סבטלובה: אם הוא אומר שזה לא ככה אז אנחנו - - -

יואל רזבוזוב: הוא לא צריך ללמוד.

יואל רזבוזוב: פשוט לבוא.

יצחק פרץ: חס ושלום.

יצחק פרץ: לא היה ולא נברא.

קסניה סבטלובה: אז אני אומרת לך שיש רבנים שעושים את זה.

<טניה ביידר: אני החלטתי לעשות את זה - - -

יצחק פרץ: את החלטת.

יצחק פרץ: אבל אדרבה, אמרו לך "תביאי אותו".

<טניה ביידר: זה או להיפרד, אומרים לך - - -

יצחק פרץ: זה לא נכון.

יצחק פרץ: בואו נשים על השולחן את הבעיה העיקרית.

קסניה סבטלובה: אלה דברים שאנחנו נתקלים לצערי הרב, נשלח אותם אליך.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו מוגבל.

חיים אמסלם: אני רוצה לשים על השולחן את הנקודה הבעייתית בסיפור.

חיים אמסלם: נניח שטניה רוצה להתגייר והיא מתגיירת כהלכה, והיא הכירה בחור חילוני לחלוטין.

חיים אמסלם: אומרים לה בבית הדין "תביאי את הבחור שלך" מה יקרה הלאה?

חיים אמסלם: זו השאלה.

חיים אמסלם: אז אנחנו דיברנו על מסביב.

חיים אמסלם: זו השאלה.

יצחק פרץ: השאלה מלכתחילה כשמתחילים להירשם הולכים יחד.

קסניה סבטלובה: אבל אם היא לבד?

חיים אמסלם: אבל הוא עוד לא היה.

חיים אמסלם: היא לא הכירה.

יצחק פרץ: הרב חיים, את מי אנחנו מגיירים?

יצחק פרץ: אנחנו מגיירים דתיים?

יצחק פרץ: אנחנו מגיירים חילונים.

יצחק פרץ: גם היא חילונית.

יצחק פרץ: אנחנו מגיירים חילונים, לא דתיים.

חיים אמסלם: היא מתגיירת מבחינת עצמה ועומדת בכל המבחנים לשיקול דעתו של בית הדין.

חיים אמסלם: מה היא הכירה או מה היא תכיר או מה היא הכירה בעבר, האם המרכיב הזה - - -

אברהם נגוסה: יהודי פלוני אתה מתכוון.

חיים אמסלם: כן.

חיים אמסלם: זו השאלה.

יצחק פרץ: רק שילווה אותה.

יצחק פרץ: חס ושלום היא לא תיפגע בשום פנים ואופן.

קסניה סבטלובה: זה ממש נוגד, אני אומרת לך, את כל הפניות המרובות שאנחנו מקבלים.

קסניה סבטלובה: לצערי הרב.

יצחק פרץ: אני מוכן לשירותך, מתי - - -

קסניה סבטלובה: אני אשמח לחבר באופן אישי.

יצחק פרץ: חבר הכנסת אלעזר שטרן ברוך השם מתקשר ואני בשמחה עונה לו כל הזמן.

יצחק פרץ: גם אלעד תמיד מתקשר.

<אלעד קפלן: חייבים להגיד, הרב פרץ והמערכת פועלים יומם וליל עבור המתגיירים, אנחנו מכירים את זה, אנחנו המון בקשר איתם, הם עושים המון.

<אלעד קפלן: אבל צריך גם להגיד, במסגרת הדיינים שנמצאים בתוך המערך יש עמדה הלכתית נוקשה ובדלנית ואנחנו יודעים שדיינים עם עמדה הלכתית אחרת לא התקבלו לתוך המערכת, נאלצו להקים בתי דין עצמאיים.

<אלעד קפלן: אז גם הרב פרץ פועל בתוך מגבלות מוסכמות וצריך להכיר בזה.

יצחק פרץ: שלוש שנים אני מתחנן, היו 36 דיינים.

יצחק פרץ: חיים יודע.

יצחק פרץ: היום יש 22 דיינים.

יצחק פרץ: אני ממש בקצה, עד הסוף ומתחנן כבר שלוש שנים שימנו דיינים.

<אלעד קפלן: אנחנו מכירים אבל פתרון כזה או אחר לא יספיק.

<קריאה: אתם גברים מחליטים על אשה, לבוא עם בן הזוג שלה.

<קריאה: מי אתם?

<קריאה: - - - גברים זרים את בן הזוג שלה.

<קריאה: מה זה הדבר הזה?

אברהם נגוסה: הזמן שלנו מוגבל.

אברהם נגוסה: הנושא באמת ברור ולפחות אני אומר, יש לנו בשורות טובות לטניה מהרב.

אברהם נגוסה: אני אומר לך טניה, הרב אומר לך שתבואי עם החבר שלך.

<קריאה: יחייבו אותם להתחתן?

<קריאה: זאת השאלה.

אברהם נגוסה: הרב אומר - - -

יצחק פרץ: אני מרגיש אותה עכשיו כמו הנכדה שלי ואעזור לה בשמחה רבה.

<קריאה: לא רק לה, לכל האנשים - - -

יצחק פרץ: לכל האנשים.

יצחק פרץ: אם יש לך בעיה, תפנה.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: וכשהוא אומר שהיא לא צריכה ללמוד עוד פעם, היא תבוא ותעבור את התהליך ואנחנו נעזור לה.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא אמר.

<קריאה: מה עם שאר האנשים שהם לא פה?

<קריאה: - - -

אברהם נגוסה: סליחה, אני רוצה להבהיר פה שאנחנו קיימנו דיון לא רק לגבי טניה.

אברהם נגוסה: המקרה של טניה הוא מקרה מייצג לכלל האנשים שנמצאים בתהליך הגיור ורוצים לעבור גיור ורוצים להתחבר וזה מה שאנחנו באים ואומרים למערך הגיור, "מה קורה פה, למה עושים את זה" לכן הרב אמר ברור בנושא הזה, שהם רוצים לעזור, הם רוצים להקל, וזה המסר שקיבלנו.

אברהם נגוסה: אם יש מקרים דומים למקרה של טניה, מה שטניה מקבלת גם הם יקבלו.

<אלעד קפלן: פתרון נקודתי לא יעבוד.

<אלעד קפלן: צריך לפתוח את המערכת.

<אלעד קפלן: עד שלא יהיו - - - בתוך המערכת שום דבר לא ישתנה.

קסניה סבטלובה: מדובר על עוד - - - אחרים.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור לחבר הכנסת יואל רזבוזוב יוזם הדיון בבקשה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת טלי פלוסקוב, אם את רוצה להתייחס, אחרי חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: חברים, כאן עם הנכונות של הרב פרץ אנחנו פתרנו בעיה נקודתית אולי של טניה שלא תצטרך לעשות את הלימודים מהתחלה, אבל אנחנו עדיין עדים לבעיה ואני חושב שהטענות לא כלפי הרב פרץ, אנחנו צריכים ללכת לרבנים הראשיים, הם צריכים לקבוע עובדה פעם אחת ולתמיד שמי שעושה גיור לא מחויבת להביא את בן הזוג שלה, להפריד בין אחד לשנייה כי בסופו של דבר הרבה מן האנשים שרוצים להכנס למערך הגיור, רוצים להתגייר, לא הולכים בגלל הסיבה הזאת שמכריחים את בני הזוג שלהם שיכולים להיות על פי ההלכה ודתיים וחילוניים, זה לא משנה את העובדה, הם פשוט לא צריכים להיות חלק מסיפור הזה, זה עניין פרטי אישי של הבנאדם.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו כאן כחברי כנסת צריכים לפנות לרב הראשי, לרבנים הראשיים ולקבוע את העובדה הזאת.

יואל רזבוזוב: יש פה באמת התעללות, יש פה באמת תופעה של אלפי אנשים שסובלים מכך, אולי עשרות אלפים, אולי מאות אלפים, אנחנו לא יודעים.

יואל רזבוזוב: וכאן קריאה לרבנים הראשיים לפתור את הסוגיה הזאת כי צריך לנתק את הקשר הזה בין בני הזוג.

יואל רזבוזוב: מי שרוצה להכנס ליהדות לא צריך להכריח את בן הזוג השני.

יואל רזבוזוב: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, אני מתנצלת, כמו שאתה מבין היום זה יום מורכב בכל הוועדות, אבל אני באתי לכאן להגיד שמה שאנחנו צריכים לשנות, כבוד הרב אני רוצה שתשמע אותי כי זה מאוד חשוב.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שמה שצריך להשתנות קודם כל זה היחס לאנשים.

טלי פלוסקוב: מה שאנחנו מרגישים ושומעים מהסיפורים וגם אני אישית, סיפרתי בוועדה הקודמת שהייתה פה לפני שעתיים, מה אני אישית חוויתי כשהייתי צריכה לחתן את הבן שלי.

טלי פלוסקוב: זה יחס.

טלי פלוסקוב: אני כרגע מדברת על המערכת, אני כרגע מדברת על היחס לאנשים.

טלי פלוסקוב: ישבתי עכשיו יחד עם יושב הראש בוועדת הכספים ראיתי שורה של תקציב נוסף לשירותי דת.

טלי פלוסקוב: אתה יודע מה אני אמרתי?

טלי פלוסקוב: אמרתי שאת הכסף הזה קודם כל צריך לשלוח לקורסים לאנשים שעובדים אצלכם כדי שילמדו לתת שירות ולדבר עם האנשים.

אלעזר שטרן: טלי, אני אמרתי שבכסף הזה עושים רשימות שחורות.

טלי פלוסקוב: אתה רואה.

טלי פלוסקוב: אני שוב אומרת, אני לגמרי מסכימה עם יואל רזבוזוב על זה שצריך לשנות את השיטה.

טלי פלוסקוב: אבל קודם כל אני רוצה שתבינו, עומדים בפניכם אנשים ולא חשוב יהודי או לא יהודי.

טלי פלוסקוב: קודם כל אנשים.

טלי פלוסקוב: היחס שאתם נותנים לאנשים האלה הוא יחס, אפילו קשה לי למצוא את המילה.

טלי פלוסקוב: אני ראיתי על בשרי, על בשרי, זה לא מה שסיפרו לי.

טלי פלוסקוב: על בשרי חוויתי את זה, כשהלכתי לרבנות לחתן את הבן שלי והייתי צריכה להוכיח את היהדות שלי כשלא ידעו שאני ראש עיר, אתה יודע איך דיברו איתי?

טלי פלוסקוב: זלזלו בי ברמות.

טלי פלוסקוב: שלחו אותי חמש פעמים ערד-באר שבע כדי שאני אביא עוד נייר.

טלי פלוסקוב: אבל ברגע שנודע להם, בכוונה לא השתמשתי בתפקיד שלי, לא אמרתי שאני ראש עיר כי רציתי באמת לראות מה אנשים עוברים.

טלי פלוסקוב: ברגע שנודע להם שאני ראש עיר, הכל השתנה.

טלי פלוסקוב: פתאום הפכתי להיות ללקוחה אהודה.

טלי פלוסקוב: פתאום טפלו בהכל, פתאום קיבלתי הכל.

טלי פלוסקוב: למה זה צריך להיות אצלנו?

טלי פלוסקוב: למה?

טלי פלוסקוב: למה לא כל האנשים האלה, שאני אומרת לכם, הגיעו למדינה הזאת בזכות, הם לא גנבו מאף אחד שום דבר.

טלי פלוסקוב: למה הם לא זכאים קודם כל ליחס נורמלי ואנושי, למצוא באמת לכל אחד את הפתרון שמתאים לו, מעבר להצעה שאני לגמרי מתחברת, למה לקשור בין שני אנשים כשאחד מהם יהודי והשני רוצה להיות יהודי.

טלי פלוסקוב: זה דבר שאתם חייבים לפתור.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו חייבים לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: קיימנו קודם דיון, בדיוק כמעט על אותו נושא של בית הרבני, בעניין טיעוני בירור יהדות, ואנחנו שמענו כמה זה פוגע באנשים.

אברהם נגוסה: מדינת ישראל היא הבית של כל יהודי באשר הוא, ואנחנו נמצאים בקיבוץ גלויות.

אברהם נגוסה: יהודים באים מארבע כנפות הארץ, ולא כולם אותו דבר.

אברהם נגוסה: יש כל מיני בעיות.

אברהם נגוסה: הגישה צריכה להיות גישה חיובית, לחבק את העולים החדשים.

אברהם נגוסה: לחבק אותם, לחבר אותם ולקרב אותם יותר.

אברהם נגוסה: לכן הגישה צריכה להיות גישה חיובית ולא גישה אנטגוניסטית.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו פונים פה בוועדה שוב ושוב למערכת הממשלתית, כולל הרבנות הראשית, כולל מערך הגיור.

אברהם נגוסה: אנחנו פונים, תהיו עם גישה חיובית לאנשים האלה.

אברהם נגוסה: אנחנו פונים בזה לכולכם.

אברהם נגוסה: הדיון הקודם שהיה, היה מאוד קשה, ומה שעכשיו שמענו, המקרה של טניה ואחרים, זה מאוד קשה.

אברהם נגוסה: למה אנשים צריכים לסבול כל כך לעבור את הטלטלה במדינה שלהם, בבית שלהם.

אברהם נגוסה: למה לא לעזור להם בכל הכיוונים?

אברהם נגוסה: אני מאוד שמח שכבוד הרב הבין את העניין ויש פה נכונות לשינוי ולשיפור, ובעיקר בבעיה הנקודתית של טניה, אני מברך את כבוד הרב שנתן פתרון מיידי, ואנחנו נקבל עדכון שהדבר הסתיים בצורה חיובית וטניה לא בוכה אלא מחייכת ומתחתנת עם החבר שלה ובונה משפחה לתפארת במדינת ישראל.

אברהם נגוסה: אני מודה לכולם, תודה רבה.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.