ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 736, 2018-03-12 09:10

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לחבריי חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: אנחנו היום ב-12 במרץ 2018 כ"ה באדר תשע"ח, השעה 9:10.

אלי אלאלוף: הנושא של תקנות של עובדים זרים וסוגיות שונות הקשורות לפיקדון שלהם, לקראת עזיבתו את הארץ.

אלי אלאלוף: אלה תקנות שהוכנו על ידכם, משרד הפנים?

<אפרת לב ארי: שר הפנים, בהסכמה של שר האוצר.

אלי אלאלוף: תציגו בבקשה.

<אפרת לב ארי: אני עורכת דין בלשכה המשפטית ברשות האוכלוסין וההגירה.

<אפרת לב ארי: אנחנו בעצם מביאים פה היום תקנות של שר הפנים שנועדו להוות השלמה להסדר של פיקדון למסתננים שקיים היום בחוק עובדים זרים.

<אפרת לב ארי: דרוש רקע לגבי הנושא?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: לפרוטוקול לפחות.

<אפרת לב ארי: בסדר גמור.

<אפרת לב ארי: ב-1 למאי נכנס לתוקף תיקון לחוק עובדים זרים שתוקן באופן עקיף במסגרת תיקון לחוק למניעת הסתננות שבעצם הכניס לתוקף מנגנון של פיקדון לגבי עובד זר שהוא מסתנן, כשיש הגדרה בחוק מה זה מסתנן.

<אפרת לב ארי: לצורך העניין זה מישהו שנכנס לישראל שלא דרך תחנת גבול מוסדרת ושוהה בישראל שלא מכח תעודת עולה, אשרת עולה, אזרחות, תושבות ושהוא מחזיק באחד משני סוגי הרישיונות שמוגדרים בחוק לפי סעיף 2.א.2 לחוק הכניסה לישראל או 2.א.5 לחוק הכניסה לישראל.

<אפרת לב ארי: המהות של פיקדון היא שמדי חודש המעסיק שלו מנכה מהשכר שלו 20% ועוד מוסיף 16% שהם הפרשה על חשבון המעסיק, ו-36% האחוזים האלה נצברים מדי חודש בחשבון פיקדון שמנוהל אצלנו ברשות האוכלוסין וההגירה בבנק המזרחי שהוא הבנק שזכה במכרז להפעיל את מערך הפיקדון.

<אפרת לב ארי: אדוני היושב ראש ודאי מכיר את הנושא של פיקדון לעובדים זרים, ישבנו כאן בוועדה רבות.

אלי אלאלוף: כולל זה שעוד לא עבר.

<אפרת לב ארי: לא, פיקדון לעובדים זרים - - -

אלי אלאלוף: בחקלאות לא עבר.

<אפרת לב ארי: חקלאות וסיעוד והרביעי זה של חבר הכנסת חאג' יחיא.

אלי אלאלוף: עבר.

<אפרת לב ארי: נכון.

<אפרת לב ארי: סיעוד של חברות סיעוד עבר.

<אפרת לב ארי: זה בעצם הסדר דומה רק שכאן יש עוד אלמנט שמלבד ההפרשה של החשבון למעסיק, יש פה גם ניכוי משכרו של המסתנן, כשהמטרות הן בסופו של דבר די חופפות, הצורך בהבטחה של זכויות סוציאליות של העובד הזר המסתנן, האפשרות להקל על המעסיק שהוא יכול בכל חודש - - -

אלי אלאלוף: מה הביא אתכם היום לתקנות כאלה חדשות שאמורות לתקן את הישנות?

<אפרת לב ארי: התקנות האלה הן בעצם הסדר משלים לחוק.

<אפרת לב ארי: אנחנו מבינים שלכל כלל צריך גם להיות יוצא מן הכלל.

אלי אלאלוף: קשור לאיזה בג"צ כלשהוא?

<אפרת לב ארי: בוודאי.

<אפרת לב ארי: זה המשפט הבא שעמדתי לומר.

אלי אלאלוף: למה?

<אפרת לב ארי: קצת לפני שהחוק נכנס לתוקף ניגשה עתירה לבג"צ על ידי ארגונים שמייצגים מסתננים, על ידי רשימה של מסתננים.

מירב בן ארי: מבקשי מקלט.

אלי אלאלוף: אם יש הערות תבקשו את רשות הדיבור, שזה ייכלל בפרוטוקול.

<אפרת לב ארי: במסגרת העתירה הזאת עוד לפני הדיון, כלומר נדחו שתי בקשות לצו ביניים, ניתן צו על תנאי לגבי שתי סוגיות, סוגיה אחת שהיא הניכוי בשיעור של 20% משכרו של העובד, והסוגיה השנייה שלגביה יש צו על תנאי היא לגבי הניכויים שאפשר לנכות מהפיקדון, מחלק של הפיקדון, מ-33% ברגע שהעובד זר המסתנן לא יוצא מישראל במועד.

<אפרת לב ארי: התקיים דיון בבג"צ ב-5 לדצמבר, שבמסגרתו כבר התחלנו להציג את התקנות.

<אפרת לב ארי: כלומר התקנות עוד לפני הדיון פורסמו כבר להערות הציבור, הטיוטה שלהן פורסמה להערות הציבור.

<אפרת לב ארי: בית המשפט אמר שהוא רוצה לראות, כלומר הוא נתן איזו שהיא דחיה של כמה חודשים בהמשך הדיון בתיק כדי לראות את ההשלמה של התקנות שתוכלנה להוות השלמה מידתית, כלומר לעזור לחוק לעבור מבחינת המידתיות.

<אפרת לב ארי: כי ברגע שמכולם מנוכה 20% אפשר להבין שיש בזה קושי מסוים, כלומר יש פה פגיעה, אנחנו לא מתכחשים לפגיעה.

אלי אלאלוף: אז למה אתם לא עושים את זה לכולם, למה זה סלקטיבי לאוכלוסייה מיוחדת שהיא דווקא חלשה עוד יותר?

<אפרת לב ארי: יש סעיף בחוק שמאפשר לשר האוצר ולשר העבודה בהתייעצות עם שר הפנים ובאישור הוועדה לקבוע בצו שיעורים מופחתים לכל המסתננים או לחלק מסוים מהם, אבל עד לרף מינימלי.

<אפרת לב ארי: אפשר להפחית מחלק המעסיק, מ-16% ל-12.5% ומחלק העובד מ-20% ל-16.5%.

<אפרת לב ארי: היה ניסיון כזה באמת לפני כמה חודשים של השרים, הניסיון לא צלח, לא הייתה הסכמה בין כולם ולכן הוחלט כן לקדם את מה שכן מוסכם, שזה המסלול ההומניטרי שעליו אנחנו דנים היום.

אלי אלאלוף: מהבדיקות שלכם בעבר, זה אפקטיבי, הורדת הפיקדון?

<אפרת לב ארי: הניכויים בגין שהייה שלא כדין?

<אפרת לב ארי: כן.

אלי אלאלוף: זה אפקטיבי?

אלי אלאלוף: מה זה, גורם לצאת יותר?

<קריאה: איך הגעת למסקנה?

<אפרת לב ארי: הניסיון שלנו הנצבר במשך השנים הוא לא לגבי מסתננים, כלומר ההסדר הזה הוא חדש, הוא חל פחות משנה, אבל יש לנו ניסיון מצטבר של יותר מ-12 שנים לגבי עובדים זרים.

<אפרת לב ארי: זה התחיל בענף הבניה מכח נהלים שלנו, זה התרחב אחרי זה לעובדים שעוסקים בענף של מיכון וטכנולוגיה ייחודית.

<אפרת לב ארי: אנחנו כן רואים שברגע שמופעל מנגנון הניכויים זה מתמרץ את העובדים, יש להם תמריץ כלכלי לצאת מישראל בזמן.

איל בן ראובן: אבל החוק הזה הוא לאלה שאתם לא רוצים להשאיר אותם.

איל בן ראובן: אני לא מבין את ההיגיון.

מיכאל מלכיאלי: זה מעודד אותם לצאת.

איל בן ראובן: לא, מדובר פה על מוחרגים.

איל בן ראובן: כל החוק הזה מדבר על מוחרגים.

איל בן ראובן: המוחרגים האלה, אנחנו מבינים שהאנשים האלה, החוק ברעיון שלו יועד כדי להוציא אנשים החוצה.

איל בן ראובן: באנו עכשיו ואמרנו, כי יש בג"צ ויש הרבה דברים טובים, יש כנראה לא מעט אנשים טובים במדינה שחושבים שצריך לשנות את המודל הזה.

איל בן ראובן: עכשיו יש מוחרגים.

איל בן ראובן: אז למה צריך למוחרגים האלה?

איל בן ראובן: מה שצריך לעשות למוחרגים האלה זה לתת להם אפשרות לחיות בסיפור הזה.

איל בן ראובן: יש אנשים שמרוויחים 1,000 שקל בחודש, אז עכשיו אתם תורידו להם עוד כסף, ממה הם יחיו?

איל בן ראובן: הרי זה אנשים שאתם הולכים להשאיר אותם כאן.

אלי אלאלוף: מורידים להם בלאו הכי 20%.

אלי אלאלוף: אז אתה מוריד להם פחות.

אלי אלאלוף: אתה משאיר להם יותר כסף, יחסי.

איל בן ראובן: השאלה בכלל למה זה טוב.

איל בן ראובן: זה תיקון לחוק שיועד למטרה אחת, עכשיו יש משהו אחר ואנחנו מנסים טיפה, בגלל שבג"צ אמר, אנחנו מנסים לטייב אותו.

מיכאל מלכיאלי: להיטיב איתם.

איל בן ראובן: כן אבל זה להיטיב בצורה שהיא לא רלבנטית כי היא עדיין לא משאירה לאנשים, אם רוצים לעשות חוק כזה, אם רוצים לתקן צריך לתת תיקון כזה שמאפשר לאנשים המוחרגים האלה באמת לחיות כאן.

איל בן ראובן: כי אנחנו הבנו בסוף - - -

אלי אלאלוף: זה בדיוק מה שקורה.

אלי אלאלוף: אם אתה חיפשת קודם כל להוציא אותם מהארץ, התיקון הזה משאיר אותם כי יש להם יותר כסף לחיות פה.

אלי אלאלוף: הקבוצה המסוימת הזאת שהיא בדרך כלל החלשים - - -

מוסי רז: מי שמקבל שכר מינימום נהנה מזה?

אלי אלאלוף: חלשים מסיבות אחרות, לא משכר.

אלי אלאלוף: חולים, מגיל, חד הורי, זה החלשים.

אלי אלאלוף: זה לא משכר.

אלי אלאלוף: השכר, אתה צודק, ההיפך, זו הזדמנות לנצל יותר אותם מפני ש- - - אבל יש לי עוד שאלה אחת, ברשותכם.

אלי אלאלוף: הפיקדון הזה לא קשור בכלל עם מענק היציאה מהארץ של 3,500.

<אפרת לב ארי: זה לא שייך אחד לשני.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: מישהו רוצה?

מוסי רז: כן.

מוסי רז: אני רוצה.

מוסי רז: תראה, אני לא אהבתי את חוק הפיקדון במאי, חשבתי שכבר אז הוא בא מרעיון - - -

אלי אלאלוף: לא עבר פה.

אלי אלאלוף: במאי עבר בוועדת הפנים.

מוסי רז: עבר.

מוסי רז: תראו, אני חושב, יש לנו עכשיו מוחרגים.

מוסי רז: יש פה רשימה של מוחרגים אם היא כוללת את כולם או לא, היא לא כוללת את כולם.

מוסי רז: יש לנו בית דין לעררים ששלשום קבע למשל, נתן צעד קדימה לקראת סוגיית הדארפורים שאנחנו מבינים שיש במדינת ישראל היום כ-3,000 דארפורים שבכל העולם מקובל חד משמעית שהם זכאים לזכויות של פליט, אז עכשיו בגלל חמישה עותרים, אני מניח שנתקדם לדבר הזה.

מוסי רז: כלומר יש רשימה של מוחרגים.

מוסי רז: כדי שאנחנו, בואו נטפל לפחות במוחרגים בצורה נכונה.

מוסי רז: ניקח את כל המוחרגים כולל הדארפורים, כל אלה שמוחרגים, ובואו נשים תקנות שמאפשרות לאנשים האלה לחיות.

מוסי רז: מאפשרות לאנשים האלה לחיות.

מוסי רז: קודם כל שנמצא את הדרך לדעת קודם כל באמת מי המוחרגים ומי לא.

מוסי רז: יש עדיין כל מיני תקנות, היינו בדיון אחר, אני לא זוכר באיזו ועדה לגבי ה-1 לינואר, שעד ה-1 לינואר מי שהגיש בקשה, יש לו אפשרות להגיש שימוע, מי שלא הגיש כי לא הגיש מכל מיני סיבות, בין השאר כי לא הצליח להגיע לאשנב, אז אין לו שום זכויות.

מוסי רז: אני חושב כבוד היושב ראש, שלמדינת ישראל יאה שאנחנו בנקודת הזמן שבה אנחנו נמצאים היום שאמרנו, רצינו להוציא את כולם.

מוסי רז: הבנו שזה לא הולך, גם בג"צ אמר את זה.

<קריאה: רק בג"צ.

<קריאה: הכנסת אמרה את דברה.

אלי אלאלוף: בג"צ אמר.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: טוב שיש בג"צ.

אלי אלאלוף: בג"צ אמר את זה.

אלי אלאלוף: בג"צ אמר את מה שאמר.

אלי אלאלוף: עכשיו יש חבילה, לצורך העניין, אני לא אוהב את המושג "חבילה" אבל יש לנו אנשים שהם מוחרגים.

אלי אלאלוף: בואו לגבי האנשים האלה נשנה את המדיניות.

אלי אלאלוף: נגיד "רבותי, האנשים האלה מוחרגים", אנחנו מבינים שהם ראויים מבחינת הזכויות שלהם להישאר פה, בואו נעשה להם תקנות, בואו נבנה חוק שיאפשר לאנשים האלה לחיות.

אלי אלאלוף: אניא שאל אתכם שאלה, ואולי זאת שאלה ליוסי.

אלי אלאלוף: אנחנו מבינים שהבירוקרטיה עד עכשיו, החוק הזה בין השאר אומר שהאנשים האלה כדי לקבל אישור לתקנות האלה, הם יצטרכו להגיע כדי עוד פעם לבקש מרשות האוכלוסין אישור לטובת זה שהם מוחרגים ולטובת זה שהם יכולים לקבל את התקנות האלה.

אלי אלאלוף: וואלה, תסתכלו מה שקורה היום.

אלי אלאלוף: בבירוקרטיה הנוכחית זה לא יעבוד כי זה לא עובד עד עכשיו בסיפור.

אלי אלאלוף: כלומר צריך לשנות את הראש.

אלי אלאלוף: צריך לשנות ולהבין שיש לנו מבקשי עבודה לצורך העניין.

אלי אלאלוף: היה חוק, יש חוק, יצאו החוצה.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: אבל יש לנו סדר גודל, אני לא רוצה פה לנקוב במספרים כי אף אחד לא יודע את המספר, אנחנו לא מצליחים להגיע אליו.

אלי אלאלוף: אני מניח שמשהו כמו 40%-50% שנמצאים פה תחת הכותרת, מי שקורא להם מסתננים, אני קורא להם מבקשי מקלט, אני קורא להם אנשים.

אלי אלאלוף: בואו ניקח את האנשים האלה, את אותם 10,000, 15,000 עם הדארפורים אגב, ואת אותם מוחרגים, ונבנה להם משהו שאפשר לחיות איתו.

אלי אלאלוף: הכיוון פה של להיטיב במשהו הוא כיוון בסדר, אבל צריך לבנות אותו כך שהוא באמת כולל א.

אלי אלאלוף: את כולם, ב.

אלי אלאלוף: הוא מאפשר על ידי רשות ההגירה בירוקרטיה שמאפשרת לאנשים האלה באמת להגיע, מי שמוחרג, שתהיה לו זכות אוטומטית.

אלי אלאלוף: למה הוא צריך עוד פעם ללכת לאותם אשנבים של 20 דקות, שעה, שנסגרים שעה אחרי זה וכל התמונות האלה שאנחנו רואים במעלה הדרך, ולבנות מערכת שמאפשרת לאנשים האלה לחיות.

אלי אלאלוף: עוד פעם, יש פה איזה שהוא כיוון ושאלתך, כבוד היושב ראש, הייתה מאוד נכונה.

אלי אלאלוף: למה הגעתם לזה פתאום?

אלי אלאלוף: כי בג"צ לוחץ.

אלי אלאלוף: בסדר, בואו נשנה את הראש.

אלי אלאלוף: בג"צ לוחץ, אנחנו מבינים שיש חבילת אנשים, יש רשימת אנשים שמגיעות להם זכויות, בואו ניתן להם את האפשרות באמת לחיות.

אלי אלאלוף: בעניין הזה, נדמה לי שהדבר הזה הוא לא שלם פשוט.

אלי אלאלוף: הוא לא מרכיב את כל מה שצריך.

אלי אלאלוף: הוא צריך להרכיב את היכולת של האנשים האלה, למשל מינימום, יש שכר מינימום.

אלי אלאלוף: מי שעולה עליו, מקובל.

אלי אלאלוף: אבל יש שם אנשים שמרוויחים פחות, שלא מגיעים לשם.

אלי אלאלוף: כן אבל אתה מבין שהם מביאים לך תקנות מסוימות בכיוון אחד שבעיני זה מיטיב עם האוכלוסייה.

אלי אלאלוף: מצד שני, אתה דורש משהו שלא הביאו.

מוסי רז: נכון.

מוסי רז: זה מה שאני דורש.

אלי אלאלוף: אז זו הדילמה.

אלי אלאלוף: אתה רוצה שבעקבות התקנות האלה נשנה את המדיניות של המשרד.

אלי אלאלוף: זה שאיפה לגיטימית, האם זה אפשרי?

אלי אלאלוף: אני לא יודע.

מוסי רז: זה אפשרי.

מוסי רז: אני אומר, זה לא גדול מדי.

מוסי רז: אני אומר לכם.

מוסי רז: לתמונה של מדינת ישראל כמדינה, גם בעיני עצמנו וגם בעיני העולם.

מוסי רז: אני חושב שאם כבר הבנו סוף סוף שיש רשימה של אנשים שהם יישארו פה בסופו של דבר, אז בואו נבנה להם תהליך שהם באמת מסוגלים לזה.

מוסי רז: אני אומר לך כי אני שותף לזה, יש הרבה מאוד משפחות במדינת ישראל, שמוכנות היום, ישובים, סליחה.

מוסי רז: ישובים במדינת ישראל, שמוכנים לקלוט את האנשים המוחרגים האלה.

אלי אלאלוף: קיבוצים.

אלי אלאלוף: תדייק.

אלי אלאלוף: קיבוצים.

אלי אלאלוף: ועוד לא ראינו רשימה.

מוסי רז: אני יכול להראות לך גם רשימה של קיבוצים שנמצאת אצלנו.

מוסי רז: אנשים מוכנים.

מוסי רז: יש נכונות כדי גם לעזור לדרום תל אביב.

מוסי רז: אני לא חושב שאלה המוחרגים צריכים להישאר בדרום תל אביב.

מיכאל מלכיאלי: מה הם יעשו, - - - בבתים שלהם?

מיכאל מלכיאלי: הם רוצים לארח אותם אצלם בבית?

מוסי רז: התשובה היא כן.

מוסי רז: אבל לתת להם זכויות חיים.

מוסי רז: לתת להם עבודה ולתת להם מקום לישון בו.

מיכאל מלכיאלי: אם סאלח שבתי לקחו את המרוקאים הקיבוצים הפכו אותם - - -

מוסי רז: לא לא, אל תנסה לקחת את זה למקומות לא נכונים.

מיכאל מלכיאלי: זה מה שיקרה.

מיכאל מלכיאלי: מישהו חושב שלא יקרה ככה?

מוסי רז: אז אתה לא מכיר את האנשים.

מוסי רז: תבוא אלי לישוב ותראה איזה אנשים שם מוכנים לקלוט את האנשים האלה.

מוסי רז: על האנשים שגרים איתי, על ידי, אל תלמד אותי.

מוסי רז: אל תיתן לי פה סיפורים - - -

מיכאל מלכיאלי: היינו בסרט הזה פעם.

מוסי רז: היינו בסרט הזה בשנות ה-50, היום - - -

אלי אלאלוף: מיכאל, אני רוצה להגיד לך.

אלי אלאלוף: אנחנו המרוקאים לא הגענו לפליטים.

אלי אלאלוף: שלא יישחקו איתנו.

אלי אלאלוף: אנחנו פליטים - - -

איל בן ראובן: זה טיעון מגוחך.

איל בן ראובן: אני אומר, לטובת מדינת ישראל שיש בו איזה שהוא חיוב, אבל צריך להשלים אותו.

איל בן ראובן: צריך להשלים אותו שהוא יהיה הרבה יותר שלם, שיאפשר לאנשים האלה לחיות במדינת ישראל ולהסתדר.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: באמת אני חוזר, אם זה היה לא קשור לבג"צ, או למשהו אחר, מתחילים להתחשב באוכלוסייה הזאת.

אלי אלאלוף: אבל היות ויש מדיניות ברורה שלא לפי תפיסתי, תפיסתי בעולם היא אחרת, אבל עכשיו אני ממלא תפקיד, וזה משהו אחר.

אלי אלאלוף: אני לא הייתי זורק אף אחד מהארץ שלנו.

אלי אלאלוף: הם הגיעו בגלל חולשתנו.

אלי אלאלוף: אנחנו השארנו גבול פתוח.

אלי אלאלוף: לא הם ביקשו לפרוץ את הגבול.

אלי אלאלוף: אנחנו היינו במצב שבכלל לא התחשבנו בזה, אישרנו להם.

אלי אלאלוף: זה הופסק רק בגלל שיש גבול פיזי.

אלי אלאלוף: אז אנשים נכנסו לפה מפני שזה היה המקום היחיד שאפשר לצאת בשלום, לחיות לפחות.

אלי אלאלוף: הוא אומר בתנאים לא אבסולוטיים.

אלי אלאלוף: אנחנו מטילים עליהם כל יום משהו שמגביל אותם, אז בתקנות הקודמות, להפיל עליהם קנס של 20% שהם יקבלו ביציאה, זה קנס.

אלי אלאלוף: מה, הם מרוויחים סכומים כאלה כדי שיתקיימו?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: האזרח הישראלי הנורמלי מקבל קנס כזה?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אנחנו פה עליהם עושים את כל הניסיונות.

אלי אלאלוף: יש לי חדשה אחת ויחידה ובטוחה.

אלי אלאלוף: למרות כל המאמצים, יישארו אלפים.

אלי אלאלוף: וזה כדאי שנדע ונתמודד עם העובדה הזאת, ונדע, אלפים יישארו פה.

אלי אלאלוף: גם אם המספר הוא כאילו היום 35,000 או 38,000 והוא בכיוון מטה, בבקשה, אם זה טוב להם שילכו למקום אחר, שילכו.

אלי אלאלוף: אבל בכוח שלנו להוציא אותם, ולהוציא אותם בתרגילים מול, תשימו לב, מה זה בג"צ, מה זה משרד הפנים?

אלי אלאלוף: כל זה, זה המדינה שלנו.

אלי אלאלוף: המדינה משחקת עם הכלים של עצמה כדי לגרום להם ללכת.

אלי אלאלוף: בבקשה, אז תגידו להם את זה.

אלי אלאלוף: לא צריך לא בג"צ ולא זה, לא רוצים אתכם, תלכו מפה.

אלי אלאלוף: מצד שני, תראו את האבסורד, מתחננים לסינים, תשלחו לנו 6,000 עובדים.

אלי אלאלוף: למה שלא יהיו אלה שנמצאים פה?

אלי אלאלוף: מתחננים להביא עכשיו מהודו נדמה לי, או מבורמה, או לא יודע מאיזה חור.

אלי אלאלוף: הם לא, הם פה.

אלי אלאלוף: זה יותר זול לנו.

אלי אלאלוף: זה חסכון אדיר, כולל המענק שהם כאילו מקבלים והולכים וחלקם שורפים אותו לפני שנחתו באיזה חור.

אלי אלאלוף: אנחנו פה קבענו מדיניות ואנחנו טלאי על טלאי מנסים לתקן את המדיניות שבעיני היא לא מוצלחת, אני חייב להגיד לכם, לא מוצלחת.

אלי אלאלוף: איפה היהודים שיודעים לארח, לקבל, לשקם.

אלי אלאלוף: אני לא פליט, אני בא ממרוקו לא פליט.

אלי אלאלוף: שלא תעזו להגיד עלי שאני פליט.

אלי אלאלוף: באתי למדינה שלי.

אלי אלאלוף: גם כשגרתי במרוקו הייתה לי מדינה אחת, פה.

אלי אלאלוף: ושם ההיסטוריה עשתה מה שעשתה.

אלי אלאלוף: אבל אנחנו לא נדע לקבל?

אלי אלאלוף: אנחנו לא מקבלים אותם.

אלי אלאלוף: פה אתם מביאים הצעה שאני חייב להגיד תודה לשי שהדריך אותי עוד בדרך לפה.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם, הבאתם משהו ממש פרץ.

אלי אלאלוף: וכאילו אתם משתמשים בנו, הכנסת, ועדת הרווחה, כדי לעשות תרגיל לבג"צ.

אלי אלאלוף: לא פייר.

אלי אלאלוף: אנחנו לא כלי מול בג"צ.

אלי אלאלוף: אנחנו כלי שקובע מדיניות, גם, שעוקב אחרי המדיניות הממשלתית והביצוע שלה, אנחנו גם כלי שקובע ערכים מסוימים.

אלי אלאלוף: אז לא נעים לי עם התקנות האלה, אני חייב להגיד לכם.

אלי אלאלוף: אם בג"צ מקבל החלטה, זה סימן שהוא באמת גוף עצמאי, אחראי, ואני אכבד כל החלטה של בג"צ, אבל אתם משתמשים בנו לכלי, אנחנו כלי שאמור לעשות תרגיל זמני, חלקי, כדי להטות בג"צ.

אלי אלאלוף: חבר'ה, בג"צ קצת יותר חכם מתרגילים מסוג זה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם, זו הרגשה מאוד מאוד לא טובה.

דב חנין: חבר הכנסת צודק בכל מילה.

מוסי רז: כל מילה בסלע.

אלי אלאלוף: אני מאוד מאוד לא אוהב את זה.

אלי אלאלוף: לכן אני הייתי מציע כבר, אני אומר לכם, אני מוכן לסכם על עצמי לפחות, אני הייתי רוצה שתבקשו דחיית דיון בבג"צ כדי שתבואו עם הצעה הרבה יותר אנושית, נורמלית, שמתחשבת לא בתרגיל נגד בג"צ.

אלי אלאלוף: זה ההצעה שלי, אבל כל החברים פה יכולים - - - בבקשה.

איל בן ראובן: זה יהיה סיכום לא מקובל עלינו, רק שיהיה ברור.

איל בן ראובן: תראה, אני חושב שהדברים שאמרת הם דברים מאוד חשובים ואני חושב מקובלים על רוב חברי הכנסת שהיו פה.

איל בן ראובן: אתה יודע מה, אני אגיד לך, אלה הדברים הכי חשובים שיעברו היום בכנסת, עם כל המשברים המדומים על כל מיני נושאים פחות חשובים בהרבה, האמירה שלך שלו זה תלוי בך לא היית מסלק אף אחד, זו האמירה המוסרית של היום הזה וצריך להגיד את זה.

אלי אלאלוף: כיהודי.

איל בן ראובן: כיהודי וכבן אדם וכהומניסט וככל אחד, גם זה וגם זה.

איל בן ראובן: ואם צריכה ליפול הממשלה, שתיפול על הדבר הזה ולא על כל מיני קשקושים כאלה ואחרים.

איל בן ראובן: זה מה שאני אומר, וטוב שהיא תיפול.

איל בן ראובן: הדברים האלה שאתה אמרת הם דברים חשובים מאוד.

איל בן ראובן: יש כאן איזה פיל בחדר שטוב שהזכרת אותו, זה פיל שרוצים לגרש מפה עשרות אלפי אנשים ובסוף מביאים איזה עלה תאנה שמנסה להסתיר את הפיל הזה ומנסה להסתיר את הפיקדון של 20% שמטילים על הקבוצה הגדולה הזאת.

איל בן ראובן: אז כפי שאמרת, גם אם יגרשו יישארו אלפי אנשים, אני רוצה להזכיר שהמטרה של הממשלה כפי שנקבעה בספר המטרות של הממשלה לשנת 2018, זה לגרש 10,000 איש.

איל בן ראובן: זאת אומרת גם לפי הממשלה בסוף השנה יהיו פה עשרות אלפים.

איל בן ראובן: 27,000, 30,000 איש, גם אם הממשלה תצליח לממש את המטרה שלה, שאני מאוד מקווה שהיא לא תצליח.

איל בן ראובן: אז מה עושים איתם?

איל בן ראובן: מה עושים עם האנשים האלה, מביאים איזה שהוא עלה תאנה קטנצ'יק, גם מדובר באמת על חריגים, מספר חריגים מאוד מצומצם, שלהם גם לא מבטלים את הפיקדון אלא רק מקצצים, והקיצוץ הזה יקרה אולי עוד שלושה חודשים, אם רשות האוכלוסין וההגירה תמצא את הדרך, אנחנו ראינו מה קורה בסלמה ועכשיו זה בבני ברק, שאנשים עומדים בחוץ ימים, אלה בדיוק ימצאו את הדרך לצלוח את כל המכשול הבירוקרטי הזה, אולי, אולי כן אולי לא, והאנשים שעובדים ולא מגיעים לשכר מינימום או כן מגיעים לשכר מינימום ועדיין ודאי צריכים את העזרה, מהם מורידים 20%, זה דבר שאנחנו לא יכולים להסכים לו ולכן הסיכום הזה של לכו תביאו- - -

אלי אלאלוף: זה כבר הוחלט.

מיכאל מלכיאלי: זו חקיקה שעברה כבר.

איל בן ראובן: אני אומר, יש דברים שאני לא יכול להסכים להם.

איל בן ראובן: אני מדבר על הכל.

איל בן ראובן: גם יו"ר הוועדה דיבר על מדיניות שהוחלטה.

איל בן ראובן: לכן אני מציע שהסיכום שיהיה זה בדיוק הסיכום של יושב ראש הוועדה, שתלכו ותביאו איזה שהן הצעות יותר הגיוניות, שאני לא חושב שאנחנו נוכל לתמוך בהן, אבל לפחות נוכל להגיד שהן סבירות בנסיבות של החקיקה והמדיניות הקיימת של הממשלה.

אלי אלאלוף: תודה.

מיכאל מלכיאלי: אני בחיים לא אתווכח עם המצפן שלך.

מיכאל מלכיאלי: נתת פה כזה נאום שאני לא יכול להתווכח איתו, אבל יש צד שני בסיפור הזה.

מיכאל מלכיאלי: כאילו אנחנו היהודים ואמורים לקבל את כל מי שבא וכל התקנות האלה אמורות לבוא לגרש אנשים.

מיכאל מלכיאלי: זה לא ששר הפנים הגיע יום בהיר והצניח פה תקנות.

מיכאל מלכיאלי: זה אחרי אולי עשרות של ועדות כאן בכנסת, וסיורים גם של ראש הממשלה וגם של שר הפנים וגם של חברי כנסת בדרום תל אביב, והבעיה היא לא שיום אחד באנו לגרש אנשים.

מיכאל מלכיאלי: ישבו כאן עשרות, אולי מאות אנשים שאמרו שהמסתננים, מבקשי מקלט, לא משנה איך נקרא להם, הגיעו, אין להם חיים.

מיכאל מלכיאלי: הרי מה שחברי אייל בן ראובן מציע זה היום, אחרי שלאלפי משפחות אבדה איכות החיים שלהם, ברחו מהבתים, חיים בתת תנאים, מה שהיו רגילים לפאר פעם, נהפכו לסיוט.

מיכאל מלכיאלי: אני ראיתי את זה במו עיני.

מיכאל מלכיאלי: מי שהיה שם לא יכול לדבר אפילו ש"בוא נהיה יותר טובים" ופתאום הבג"צ - - -

מוסי רז: סליחה, גם אנחנו היינו שם.

מוסי רז: לא רק אתה ביקרת בדרום תל אביב.

מיכאל מלכיאלי: כן אבל נקודת המוצא שלך היא לא להסתכל על השקופים המסכנים של דרום תל אביב.

מוסי רז: נקודת המוצא שלך היא לא להסתכל על אלה שעוד יותר שקופים.

מיכאל מלכיאלי: כן אבל שר הפנים הגיע, ויותר מזה, לא שר הפנים, ממשלת ישראל הלכה ובנתה חומה לא בגלל שהיא רעה, היא הבינה שהאסון הזה, מדינת ישראל לא יכולה לחיות עם זה.

מיכאל מלכיאלי: הקיבוצים נזכרו אחרי 15 שנה.

איל בן ראובן: אבל זה לא רלבנטי, יש חומה.

מיכאל מלכיאלי: אבל הם נזכרו אחרי ש- - -

<קריאה: איך לעשות אותם עניים יעזור לדרום תל אביב?

אלי אלאלוף: גברת, לא קיבלת רשות.

אלי אלאלוף: לא יודעים מי את בפרוטוקול.

מיכאל מלכיאלי: אחרי שאותם אנשים כבר איבדו את החיים שלהם, פתאום קמים להם הצדיקים מהקיבוצים אומרים "אנחנו מוכנים לקלוט אותם" אבל בא השר, אחרי אין סוף ועדות ואני יודע, גם כאן בכנסת וגם אצלו, מה הוא בעצם אומר?

מיכאל מלכיאלי: זה שלוקחים להם כסף זה לא נכון, במחילה, אדוני היושב ראש.

מיכאל מלכיאלי: מי שיקרא את דברי ההסבר, כשלוקחים למישהו בעל כורחו הפרשות לפנסיה, זה נקרא שלוקחים לו בעל כורחו?

מיכאל מלכיאלי: אבל זה לטובתו.

מיכאל מלכיאלי: כשביטוח לאומי לוקח לנו 50 שקל בעל כורחנו לכל ילד לחודש, זה לטובתנו.

מיכאל מלכיאלי: מה בעצם התקנות האלה אמורות לעשות?

מיכאל מלכיאלי: מי שיקרא, מדמים את זה גם להפרשה של פנסיה.

מיכאל מלכיאלי: בא לאזן בין הצורך לתת להם איזה שהוא ביטוח, כן, ואנחנו כמדינה רוצים לדאוג לאותם אנשים שיהיה להם ביטוח שהם מסיימים את השהות הלא חוקית שלהם, עם כל הכבוד שהם קטינים וזקנים, חשוב שתהיה להם איזו שהיא קרן בצד.

מיכאל מלכיאלי: אי אפשר לבוא ולהצטדק ולהגיד "מה, אנחנו יהודים, ולא אכפת לנו מהם" אנחנו כבר אחרי הדיון הזה.

מיכאל מלכיאלי: הכנסת בכל אופן אמרה את דברה.

מיכאל מלכיאלי: הממשלה אמרה את דברה שחשוב לה כן איכות חיים לאלה שגרים פה.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו בא משרד הפנים, נותן תקנות ואיזה תקנות?

מיכאל מלכיאלי: ההיפך, תקנות טובות, לתת להם ביטוח כמו שלנו, כל אחד מאתנו מפרישים לו בעל כורחו.

מיכאל מלכיאלי: אם אני לא רוצה שייקחו לי כסף, אני לא יכול.

מיכאל מלכיאלי: זה בעל כורחי וזה לטובתי.

מיכאל מלכיאלי: אותו דבר, מי שכאן נכנס - - - לכן אני חושב שלבוא ולהגיד למשרד הפנים "תחזרו אלינו עם משהו יותר מוסרי" אני חושב שאנחנו כבר אחרי הדיון הזה, נכון, אז בג"צ אמר את דברו.

מיכאל מלכיאלי: הוא לא חזות הכל.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים שלא תמיד כל החלטותיו של בג"צ מגיעות מהכרת המציאות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו אומרים את זה בצער גדול אבל זו האמת וזו אחת הדוגמאות הכי בולטות שהיו שם, בהחלטות של בג"צ.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שכן צריך להעלות את זה ולאשר את זה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<יוסי אדלשטיין: אני ראש מינהל אכיפה וזרים ברשות ההגירה.

<יוסי אדלשטיין: אני מבקש לשים פה את הדברים טיפה בקונטקסט הנכון.

<יוסי אדלשטיין: אני חושב שהחוק חוקק ואנחנו אחרי החוק הזה, על החוק הזה היה ערעור לבג"צ ובג"צ לא ביטל את החוק, הוא ביקש להתקין תקנות ולקחת בחשבון את הנקודות האלה שאנחנו הבאנו פה בתקנות.

<יוסי אדלשטיין: זה מה שבג"צ אמר.

<יוסי אדלשטיין: הוא לא ביטל את החוק.

<יוסי אדלשטיין: אם הוא היה מבטל את החוק לא היינו יושבים פה ואני לא חושב שעכשיו בוועדה אנחנו הולכים אחורה לבחון את החוק, תקן אותי שי אם אני טועה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה שי.

<שי סומך: אני ממשרד המשפטים.

<שי סומך: אין פה איזה תרגיל לבג"צ וזה לא עלה תאנה.

<שי סומך: הפיקדון פועל.

<שי סומך: בג"צ לא נתן צו ביניים, זאת אומרת שהפיקדון פועל.

<שי סומך: יש כאן תקנות שהן מאוזנות וסבירות והן נועדו להקל על האוכלוסייה.

<שי סומך: האוכלוסייה הזאת צריכה היום להפריש את הסכומים המלאים, לא כל כך ברור לי למה הוועדה לא רוצה להקל עם האוכלוסייה.

<שי סומך: מה שאנחנו עושים כאן, אנחנו הופכים את חלק העובד ל-6%.

<שי סומך: גם עובד ישראלי, מנכים מהשכר שלו 6%.

<שי סומך: אנחנו משווים את המצב מבחינת הניכוי לעובד, למצב של עובד ישראלי.

<שי סומך: גם עובד ישראלי שמרוויח 1,000 או 2,000 שקלים, מנכים לו 6%.

<שי סומך: האוכלוסיות כאן הן אוכלוסיות, ואפרת תוכל להרחיב על איך בחרנו אותן.

<שי סומך: אלה אותן אוכלוסיות שהם לא יכלו להגיע לחולות, זו בדיוק האוכלוסייה.

<נועה קאופמן: מה עם נשים?

<שי סומך: זו לא אוכלוסייה קטנה, זו אוכלוסייה בוודאי משמעותית.

<שי סומך: הממשלה מביאה כאן תקנות בשקיפות מלאה מול בג"צ, בג"צ מתעניין מאוד בתקנות האלה שמקלות על האוכלוסייה הזאת, מפחיתות בצורה משמעותית את הניכוי, ואם אתם לא תאשרו את התקנות, האוכלוסייה, ימשיכו לנכות ממנה את הסכומים הגבוהים.

<שי סומך: אם מה שהוועדה, כמו שהממשלה, אם הוועדה רוצה להקל על האוכלוסייה הזאת, אני חושב שהיא צריכה לאשר את התקנות האלה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אברהם נגוסה ברוך הבא.

אלי אלאלוף: רצית לשאול שאלה.

מיכאל מלכיאלי: רק להבין, אי אישור התקנות יכביד על אותם אנשים.

מיכאל מלכיאלי: יקשה עליהם.

<שי סומך: ברור.

<אפרת לב ארי: הוא יותיר את המצב הקיים על כנו.

<אפרת לב ארי: אוכלוסיות שהן חלשות.

<נועה קאופמן: נשים הן לא אוכלוסייה חלשה?

אלי אלאלוף: נועה קאופמן בבקשה.

<נועה קאופמן: אני מקו לעובד, אני חייבת לומר שאני די המומה מהניסיון להשוות את ה-6% שכביכול אתם רוצים להוריד מהאוכלוסיות המוחלשות ולא כולן, לפנסיה.

<נועה קאופמן: קודם כל כקו לעובד, אני יכולה להגיד לכם שמגיעים אלינו אנשים שעד מאי 2017 הפרישו להם פנסיה.

<נועה קאופמן: פנסיה יש לה משמעות ביטוחית, יש לה משמעות פנסיונית, יש לה משמעות חברתית.

<נועה קאופמן: כרגע לקחו את האנשים האלה, הקפיאו להם את הפנסיה, הכסף שלהם יושב עכשיו איפה שהוא ומעכשיו לוקחים את זה לאיזו שהיא קופה שאין לה שום משמעות ביטוחית ופנסיונית.

<נועה קאופמן: אז אני לא יודעת אם זו היתממות או אחיזת עיניים אבל זה מאוד בעייתי שאתם חושבים שזו פנסיה.

<קריאה: הייתה להם קופת גמל?

<נועה קאופמן: היו לחלקם קופות גמל.

<נועה קאופמן: כן.

<נועה קאופמן: יש צו הרחבה בפנסיה וכעת הם פסקו מלעבוד.

<נועה קאופמן: זה דבר אחד.

<נועה קאופמן: חוץ מזה, התקנות האלה לא מקלות.

<נועה קאופמן: למה הן לא מקלות?

<נועה קאופמן: אתמול הייתי בבני ברק, וליוויתי מכר שקיבל מספר 500 בתור.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

אלי אלאלוף: היא נתקעה בפקק ארוך כדי להגיע לפה.

טלי פלוסקוב: תודה.

<נועה קאופמן: אני אחזור ואגיד, אמרו כבר לפניי, אנחנו לא מבינים איך הולך להתקבל הפטור הזה.

<נועה קאופמן: זה אומר שאותן אוכלוסיות מוחלשות שרק לפני כמה ימים שר הפנים אמר שהם יבואו לחדש ויזה אחת לשישה חודשים יצטרכו עוד פעם להגיע למשרד הפנים ולרשות האוכלוסין כדי לקבל את אותו אישור שלא ברור איך מקבלים אותו ואת האישור הזה להראות למעסיק.

<נועה קאופמן: דבר שני, זה עוד שלושה חודשים.

<נועה קאופמן: ניקח מקרה של עובד שעבד שנה והפריש בשנה הזאת, יש אלפי שקלים שיושבים על שמו כרגע בפיקדון לא בפנסיה.

<נועה קאופמן: מחר הוא חולה ולא יכול לעבוד יותר.

<נועה קאופמן: במה התקנות האלה משרתות אותו?

<נועה קאופמן: בעוד שלושה חודשים לא יחזירו לו את הכסף.

<נועה קאופמן: בעוד שלושה חודשים הוא יצטרך לגשת למשרד הפנים שוב, לחכות בתור, לפעמים יותר מיום אחד, אולי לקבל אישור ממשרד הפנים, שוב – אנחנו לא הבנו איך זה עובד – ולהציג למי?

<נועה קאופמן: הוא לא עובד כרגע והוא לא יוכל לקבל את הכסף שיושב על שמו.

<נועה קאופמן: אין כאן הקלות.

<נועה קאופמן: וחסרות פה הרבה אוכלוסיות.

<נועה קאופמן: אין נשים, אני לא מבינה למה אין נשים, הן מוחרגות מחולות, אלא אם כן בעיניכם נשים הן רק אימהות לקטינים וזו הדרך היחידה שהתייחסתם אליהן כאן.

<נועה קאופמן: אין כאן התייחסות למשכורת.

<נועה קאופמן: אישה שיש לה איזה שהן בעיות רפואיות ועובדת ארבע שעות בניקיון שווה לאדם שגם אם הוא אב לילדים שעובד משרה מלאה ועוד שעות נוספות במאפיה?

<נועה קאופמן: איך אפשר לא לעשות את ההפרדה הזו?

אלי אלאלוף: לא הבנתי, מה סוג ההפרדה שהיית ממליצה?

<נועה קאופמן: תראה, גם לעובדים זרים לא לוקחים פיקדון מהשכר.

<נועה קאופמן: יש צו הרחבה לפנסיה.

<נועה קאופמן: אנשים צריכים להפקיד פנסיה, יש לזה משמעות ויש לזה גם משמעות למשק, כולנו רוצים שכל העובדים יפקידו פנסיה, זה משרת את כולנו.

<נועה קאופמן: אני חושבת שהתקנות האלה בצורתן לא משרתות.

<נועה קאופמן: למה לקחת 6%?

<נועה קאופמן: זה עונש.

<נועה קאופמן: אם רוצים לגרש אותם ולהפעיל לחץ על ידי זה שהכספים יושבים איפה שהוא - - -

אלי אלאלוף: את לא חושבת שזה טוב לשמור להם על ה - - -

<נועה קאופמן: אני חושבת בפנסיה, כמו שצו ההרחבה בפנסיה מחייב.

אלי אלאלוף: אם זה פנסיה, את אומרת.

<נועה קאופמן: אני כל יום פונה למעסיקים ודורשת שיפקידו פנסיה לעובדים.

<נועה קאופמן: אני עושה את זה כבר שנים ואני יכולה להגיד לך שיש אנשים שיצאו מישראל, קיבלו מעמד פליט - - -

אלי אלאלוף: והפיקדון לא נושא שום הטבה איתו?

<נועה קאופמן: שום ביטוח, כלום.

אלי אלאלוף: אנשי רשות האוכלוסין?

<אפרת לב ארי: לפיקדון באמת אין מאפיינים פנסיוניים אבל אני כן יכולה להגיד שממידע שלנו יש וגם נמצאים פה נציגי האוצר שאולי יוכלו לתמוך, קרנות הפנסיה לא מאפשרות לרובם המכריע של המסתננים להיות מבוטחים - - -

<נועה קאופמן: את צודקת, הם נותנים ביטוח חלופי.

<נועה קאופמן: ביטוח חיים ולא פנסיוני.

<נועה קאופמן: אבל הוא מקביל ב-90%.

<נועה קאופמן: אני יכולה להראות לכם דפי ביטוח על שם עובדים ויש עובד שהגיע אלינו שאיבד כושר עבודה בעקבות מחלת לב ומקבל קצבה מהפנסיה שהוא הפריש אליה במשך שמונה שנים.

<נועה קאופמן: אדם כזה בעוד שלושה חודשים לא מקבל כלום בתקנות האלה.

אלי אלאלוף: סיימת.

אלי אלאלוף: עופר בבקשה.

<עופר אתר: אני עובדת בהיא"ס ישראל.

<עופר אתר: אנחנו קודם כל מברכות על הדיון החשוב היום.

<עופר אתר: חוק הפיקדון מכביד מאוד על אוכלוסיית מבקשי המקלט וכל הזדמנות להוציא עוד קבוצה נוספת שעליהם יחול הפיקדון הזה, הדבר הזה הוא טוב.

<עופר אתר: יש דבר שהתפספס בשאלה אם התקנות היום הן - - - רק הערה לגבי ההתחלה של הדברים שלי לגבי השימוש בתקנות בהליך שמתנהל בבג"צ, נדמה לי שלא צוין שבעתירה הפרטית שהגישו ארגוני הפליטים יצא צו על תנאי שהורה למדינה להגיב לגופו של עניין לעתירה וכעת זה מתברר כרגע, זאת אומרת העניין הזה בשלב של אחרי צו על תנאי הוא משמעותי.

<עופר אתר: אנחנו הגשנו בקשה להצטרף להליך בבית המשפט בשם 11 ארגוני נשים וילדים.

אלי אלאלוף: מה התפקיד של היא"ס פה?

אלי אלאלוף: אני זוכר היא"ס שפעל בין מרוקו לקנדה, לא בין מרוקו לישראל.

אלי אלאלוף: אז מה הקשר שלכם פה?

<עופר אתר: היא"ס הוקם ב-1881 במטרה לעזור לפליטים יהודים וברבותה שנים הרחיב את השירותים שלו לפליטים מעוד סוגים וגם מסייע ליהודים בכל מיני מצוקות לעבור גם לישראל.

אלי אלאלוף: יש לכם ייצוג בארץ שמטפל במסתננים, פליטים?

<עופר אתר: בין השאר במבקשי מקלט וגם בעולים חדשים.

<עופר אתר: בתחומים מסוימים.

<עופר אתר: כאן אנחנו הצטרפנו להליך בבג"צ, אנחנו הגשנו בקשה להצטרף בתור ידידי בית המשפט בשם 11 ארגונים שמסייעים ועוזרים לנשים גם ישראליות וגם מבקשות מקלט.

<עופר אתר: כל החששות הכי גדולים שאנחנו הגשנו את הבקשה הזאת שעבר חוק הפיקדון לגבי ההשפעה שלו על נשים, כולם התממשו אחד אחרי השני.

<עופר אתר: מאז שנכנס לתוקפו חוק הפיקדון הייתה עליה של 100% במספר נשים מבקשות המקלט בזנות.

<עופר אתר: המספר הזה צריך לזעזע את כל היושבים מסביב לשולחן הזה.

<עופר אתר: איך אפשר להתעלם מהנשים כשקובעים תקנות מהסוג הזה?

<עופר אתר: עלייה של 100% והמשמעות המספרית לפי הארגונים שעובדים בשטח בגן לוינסקי, ארגונים של רופאים ונותני סיוע, אחת מכל 20 נשים אריתראיות כיום נמצאת בזנות.

<עופר אתר: המשמעות הכלכלית, ההכבדה שיוצר חוק הפיקדון היא פשוט בלתי אפשרית.

<עופר אתר: נשים מגיעות אלינו, בטח גם קו לעובד יכולים לספר על זה, ומספרות שאין להן יכולת לשלם יותר למוסדות החינוך של הילדים, תחבורה ציבורית, בגדים, כלי מיטה, אוכל, הקיום נהיה קשה פה בשביל האנשים פה.

<עופר אתר: ממילא רשות האוכלוסין וההגירה כרגע לא מגרשת אותן למדינות שלישיות, לרואנדה ולאוגנדה, וממילא אדוני ממשרד המשפטים אומר שהכוונה הכללית הייתה להחריג את אותם אנשים שלא נשלחו לחולות.

<עופר אתר: נשים לא נשלחו לחולות.

<עופר אתר: למה התקנות האלה חלות עליהן?

<עופר אתר: התקנות האלה צריכות לחזור לתיקון מעמיק, לפי עמדתנו, אצל משרד הפנים כדי להחריג את הקבוצות שכרגע נמצאות במצב של חירום.

<עופר אתר: עליה של 100% במספר הנשים בזנות.

<עופר אתר: זה מספר שקשה להשוות אותו לאיזו שהיא תופעה חברתית אחרת בעקבות חקיקה בישראל.

<עופר אתר: חקיקה נועדה להטיב.

אלי אלאלוף: בוא נתעסק בנושא.

אלי אלאלוף: מספיק צרות נוספות יש עוד בעולם.

אלי אלאלוף: פה כרגע אנחנו מדברים על הפליטים האלה.

אלי אלאלוף: לא על ה - - -.

אלי אלאלוף: תודה לך.

אלי אלאלוף: הצטרפו אלינו שתי חברות כנסת.

<עלווה קולן: אני מפורום ארגוני הפליטים ומבקשי המקלט.

<עלווה קולן: אני רוצה להתייחס לשני דברים.

<עלווה קולן: אחד – חבר הכנסת מלכיאלי אמר שהמצב בדרום תל אביב הוא מאוד מאוד קשה.

<עלווה קולן: אז צריך להבין שלהפוך אוכלוסייה מוחלשת ליותר ענייה לא יקל כרגע על דרום תל אביב.

<עלווה קולן: מה שקורה הוא זה שבעצם אנחנו נקלענו לאיזה שהוא מצב מאוד מוזר.

<עלווה קולן: מצד אחד, כשעבר חוק הפיקדון אמרו שהמטרה היא לעודד אנשים לעזוב את ישראל ולכן הם יקבלו את הכסף כשהם יעזבו.

<עלווה קולן: אבל בינתיים יצא כל רעיון הגירוש הזה, אז עכשיו האנשים שבעצם מיועדים לגירוש ויקבלו שימוע לגירוש, עליהם בכלל לא חל הפיקדון כי אסור להם לעבוד והם הולכים לכלא.

<עלווה קולן: כלומר אנחנו מדברים כרגע רק על אוכלוסיות שמוחרגות מהגירוש.

<עלווה קולן: אז את האוכלוסייה שמראש מוחרגת מהגירוש, עליהם אתם רוצים להטיל גם מס שיהפוך אותם לאוכלוסייה עוד יותר מוחלשת?

אלי אלאלוף: בואי נדייק עם העובדות בבקשה.

אלי אלאלוף: עד עכשיו הורידו להם 20% עכשיו מבקשים 6%.

אלי אלאלוף: זה לא להטיל עליהם עוד מס.

<עלווה קולן: אבל עד עכשיו לא היה גירוש.

אלי אלאלוף: אדרבה, זה ההיפך.

אלי אלאלוף: זה להקטין.

אלי אלאלוף: תסתכלו על העובדות, לא על התיאוריות שאתם באים איתן.

<עלווה קולן: זה לגמרי עובדות.

אלי אלאלוף: העובדות זה להוריד מ-20% ל-6% זה לא להעמיס ולא להטיל.

<עלווה קולן: עד עכשיו כבוד היושב ראש, לא הייתה מדיניות של גירוש.

<עלווה קולן: כלומר אותם אנשים, העמדה של רשות האוכלוסין וההגירה ושל משרד הפנים, רצו לעודד את יציאתם מהארץ.

<עלווה קולן: כרגע זה לא המצב.

<עלווה קולן: כרגע אנשים שמקבלים שימוע לגירוש יש להם 60 יום ואחר כך הם נכלאים.

<עלווה קולן: כלומר אנחנו מדברים כרגע רק על אותה אוכלוסייה שבכלל לא מיועדת לגירוש בשלב הזה.

<עלווה קולן: אז זה מצב שהוא שונה מהתקופה שבה החוק עבר.

<עלווה קולן: זה דבר אחד.

<עלווה קולן: דבר שני, נאמר פה שיש לנו 12 שנה של ניסיון עם חוק העובדים הזרים בעניין של הפיקדון אבל לעובדים זרים יש מדינה לחזור אליה, וכאן אנחנו מדברים על אזרחים אריתראים ואזרחים סודנים שלא יכולים בהגדרה לחזור למדינה שלהם.

<עלווה קולן: אז באיזה אופן להטיל עליהם את הדבר הזה כדי לגרום להם לצאת מישראל למקום שהם לא יכולים לחזור אליו זה ניסיון שאנחנו יכולים ללמוד ממנו?

<עלווה קולן: זו לא אותה השוואה.

<עלווה קולן: כלומר אתם לא יכולים לבוא ולהגיד אנחנו מכירים את זה מעובדים זרים, עובדים זרים שסיימו פה את החוזה שלהם ויכולים לחזור למדינה שלהם מקבלים את הכסף שלהם וחוזרים למדינה שלהם.

<עלווה קולן: כאן אנחנו מדברים על אנשים אריתראים וסודנים שלא יכולים לחזור למדינות שלהם.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה?

אלי אלאלוף: יעל בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: אני כחברת ועדת הפנים הייתי בדיונים על החוק שבעצם עבר לפני משהו כמו שנה, שנה וחצי.

אלי אלאלוף: במאי.

יעל כהן-פארן: במאי נכנס לתוקף, אז הוא עבר בתחילת 2017 או אפילו סוף 2016 אם זכור לי נכון.

יעל כהן-פארן: תראו, אני העליתי הסתייגויות על החוק, בדיוק להחריג את הכי מסכנים, את הכי חלשים, ואותן הסתייגויות לא עברו.

יעל כהן-פארן: אתה יודע מה, חבל שהוועדה הזאת לא דנה בחוק הזה וזה היה בוועדת הפנים, היה דיון קשה, אלים אני חייבת לומר, השתיקו אותנו בצורה ממש ממש לא ראויה.

אלי אלאלוף: את מתגעגעת לזה?

אלי אלאלוף: את רוצה שנעשה לך כזה דבר?

יעל כהן-פארן: לא, אני לא מתגעגעת.

יעל כהן-פארן: אני אגיד לך את מי עוד השתיקו.

יעל כהן-פארן: היה שם נציג של האו"ם של ארגון הפליטים של האו"ם ופשוט השתיקו אותו.

יעל כהן-פארן: אני לא רוצה לצטט פה אבל אתה פשוט לא מבין.

יעל כהן-פארן: הוא דיבר אנגלית אמנם, נכון, קורה לפעמים שמגיע, גם כאן בוועדה היה דובר איטלקית אם אני זוכרת נכון ותרגמו אותו, פשוט לא רצו לשמוע אותו, צחקו עליו.

יעל כהן-פארן: הוא לא דובר עברית.

יעל כהן-פארן: אתה לא מבין איזה דיון נוראי זה היה.

יעל כהן-פארן: באמת עצוב לי שזה היה הדיון על החוק הזה, ועכשיו אנחנו באים ומגיעים לתקנות האלה שבאות לתקן את העוול שהחוק הזה עשה כי החוק לא היה צריך לעבור, בטח לא במתכונתו כפי שעבר.

יעל כהן-פארן: התקנות האלה, נכון, אם אני מבינה נכון את הקונסטלציה, במענה המדינה לבג"צ כי החוק לא ראוי, אז הן מחריגות את האוכלוסיות החלשות ביותר.

יעל כהן-פארן: אני חייבת לומר בשיא הכנות, לא צריך לקחת מהם שקל.

יעל כהן-פארן: הרי גם ככה זה להרע את המצב של הכי הכי חלשים ולהפוך אותם לעוד יותר חלשים.

יעל כהן-פארן: אז מה עושים פה?

יעל כהן-פארן: קודם כל ה-20% בכלל לא היה צריך להיות על החלשים ביותר האלה, אז עכשיו מורידים מזה 70%, אז נכון, אתה בא ואומר במקום 20% לוקחים להם 6%.

יעל כהן-פארן: אבל בכלל למה היו צריכים לקחת להם 20%?

יעל כהן-פארן: אותן אוכלוסיות, אלה שמדובר בהם פה הם כמו שאני אומרת, לא מיועדות לגירוש, גם במדיניות הנוראית האחרונה של הממשלה, אבל הן לא מיועדות לגירוש, אז בשביל מה עושים את הפיקדון, כדי לעודד אותם לצאת מהארץ.

יעל כהן-פארן: אבל אותן אוכלוסיות, קטין, הורה לקטין, לא באים לגרש אותם מהארץ ולא אומרים להם "תצאו מהארץ" אז למה עושים להם את חוק הפיקדון הזה בכלל?

יעל כהן-פארן: ומעבר לכל, לא ברור מהם הכספים שנלקחו ממאי, איך הם בכלל יחריגו את עצמם.

יעל כהן-פארן: אותם חלשים שבחלשים עכשיו יצטרכו לעבור פרוצדורות ושימועים, ורשות האוכלוסין איך היא בכלל תתמודד איתם, או שהיא תעשה את הסינון מיוזמתה ותבוא אליהם, אני לא רואה את זה קורה.

יעל כהן-פארן: הרי בישראל צריך לדרוש זכויות, לא לחכות שיגיעו אליך.

יעל כהן-פארן: והחלשים ביותר האלה, אני פשוט לא רואה איך הם עומדים ועוברים את המסכת שעוד לא ברור גם מה היא צריכה להיות כדי לקבל את אותו פטור לפי התקנות האלה.

יעל כהן-פארן: בקיצור אני אומרת שכל החוק הזה, חוק הפיקדון למבקשי המקלט הוא חוק שלא היה צריך לעבור את הכנסת והתקנות האלה באות לתקן את המעט שבמעט והן גם לא עושות את זה טוב, ואני חושבת שאנחנו צריכים להחזיר את זה לדיונים חזרה על כל החוק כי בעצם הן אומרות מה שאנחנו אמרנו בחקיקה שהיא לא ראויה והיא לא נכונה.

יעל כהן-פארן: תודה.

אלי אלאלוף: כן בבקשה עוד מישהו?

אלי אלאלוף: מיכל.

מיכל בירן: אני רוצה ממש בקצרה, עמדותיי ידועות היטב, אני חושבת שעמדותיי ידועות ומוכרות אבל אני רוצה רגע אולי לעשות שניה איזה פרספקטיבה של זמן כי הרעיון של פיקדון והרעיון של תוספת על המעסיק, כל הרעיונות האלה באו באמת כדי להרתיע את העובדים הזרים שנשארים פה מעבר לזמנם ושיעזבו ועכשיו המטרה היא שזה יהווה כלי כדי להשפיע עליהם לצאת בזמן כי אם הם לא יצאו בזמן והם ילכו לכליאה ולא יעזבו שלא מרצון למדינה שלישית, לא יינתן להם כל מלוא הסכום.

מיכל בירן: אנחנו היינו עכשיו, אני לא יודעת אם חברי חבר הכנסת מוסי רז סיפר על זה, שהיינו ברואנדה ואוגנדה פגשנו אנשים שעזבו לפני חודש, שלושה חודשים, ארבעה חודשים, עזבו מיד כשהם התבקשו, לא הלכו לכליאה ולא סירבו לעזוב והם לא קיבלו את כספי הפיקדון ועכשיו לך תחפש עם עורכי דין בישראל והעמותות שיתחילו להעביר להם את הכסף אם הם כמובן לא נשארים ברואנדה וגם לא באוגנדה, וגם את זה כבר הוכחנו.

מיכל בירן: אז לך תחפש את הכסף.

מיכל בירן: זה סוג של גזל של המדינה שלוקחת כסף גם מהעובדים, דרך אגב, גם המעסיקים נגד, כי זה בסופו של דבר מייצר גם העלאה של תשלומים מצד המעסיקים, כי בסופו של דבר מה שמעניין את העובדים זה כמה נטו הוא מקבל ולא מה זז הצידה.

מיכל בירן: כולנו בסוף רוצים לראות בתלוש את הנטו.

מיכל בירן: ומה שחוסכים לנו לכאורה או לא לכאורה אנחנו מה שנקרא כלאם פאדי.

מיכל בירן: אנחנו לא יודעים איפה זה.

מיכל בירן: בין אם זה עוד 60 שנה שאנחנו לא יודעים להתייחס אל זה בכלל כצעירים, או בין אם אנחנו לא יודעים אם זה עם השיטות היום והפנסיות וכדומה, אנחנו לא יודעים בכלל אם זה יחכה לנו מתי שהוא ומה זה יהיה שווה אז.

מיכל בירן: לכן כל הגישה הזאת שאני לא מבינה איך היא מסתדרת, כבר יש חוק שמאלץ אותם לצאת בכפייה ואם לא, מכניסים אותם לכליאה, וכל העניין הזה שגם זה יעמוד מול בג"צ וגם זה אנחנו מבינים שבעייתי.

מיכל בירן: אבל מול זה למה כל הסיפור הזה כבר של הפיקדון וכל הסיפור של הקנס הזה גם על העובדים וגם על המעסיקים, אני חושבת שזה מיותר, בוודאי ובוודאי על אותן אוכלוסיות שלא ניתן להרחיק אותן ולא - - -

אלי אלאלוף: זה לא קנס, מיכל היקרה.

אלי אלאלוף: אני מכיר את העמדות שלך ומכבד אותן אפילו, אבל זה לא קנס.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור.

מיכל בירן: זה קנס מכיוון שבסופו של דבר אני פגשתי את אותם אלה שהועזבו בכוח ואין להם שום דרך לראות את הכסף הזה לעולם, זה יישאר פה בקופת המדינה, בין מה שהם הפרישו, בין מה שהפרישו המעסיקים זה יישאר פה לעולמי עד והם יודעים את זה והם רוצים להשתמש בזה רק כשוט והשוט הזה מיותר אחרי כל הדברים שכבר העברתם כשוטים ומלקות.

מיכל בירן: בעיני הוא מיותר, הוא לא ראוי ודרך אגב הוא לא טוב לשני הצדדים, לא למעסיקים ולא לעובדים.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו מקלים עליהם.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו התקנות האלה מקלות עליהם.

מיכל בירן: אבל מקלים לגבי קבוצות מסוימות שממילא לא יכולות - - -

יעל כהן-פארן: לא ברור איך זה יתבצע, לא ברור איך הם ישיגו את - - -

אלי אלאלוף: עד עכשיו זה נעשה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, כדי להתקדם טיפה, אנחנו רוצים להתחיל את הקריאה של התקנות.

אלי אלאלוף: בבקשה.

מיכל בירן: ביום ביטלו לעובדים בחקלאות.

טלי פלוסקוב: - - אז מה.

מיכל בירן: מה זה אז מה?

מיכל בירן: אז למה להמשיך - - -

אלי אלאלוף: מיכל בבקשה, זה לא נון סטופ התערבות.

אלי אלאלוף: מיכל את רוצה ויכוח עם ידידתי טלי - -

מיכל בירן: טלי אומרת שזה הקלה.

מיכל בירן: אבל ההקלה הזאת אין לה משמעות.

טלי פלוסקוב: לעומת מה שהיה, 20% - - -

מיכל בירן: בסדר, אבל לעומת אפס שהיה צריך להיות מלכתחילה זה לא הקלה.

מיכל בירן: אם ביטלו לכל העובדים הזרים - - - אתם טוענים שאתם ממשלה מושחתת, אני לא רואה משהו מושלם.

מיכל בירן: אני הולכת להצביע נגדכם ברביזיה בוועדת חוקה.

מיכל בירן: אני מתנצלת, אני אשתדל לחזור.

אלי אלאלוף: אני מזמין את האנשים להשתמש במילה "שחיתות" כשמגיע לבית המשפט משהו.

אלי אלאלוף: אל תתחילו לאיים, שחיתות.

מיכל בירן: לא, אמרתי שאני הולכת להצביע על הרביזיה.

אלי אלאלוף: עוד לא ראיתי משהו מושחת שעבר פה.

אלי אלאלוף: לפחות פה.

מיכל בירן: אני אמרתי את המילה שחיתות?

אלי אלאלוף: כן.

מיכל בירן: על מה?

אלי אלאלוף: לא יודע על מה, אמרת.

אלי אלאלוף: זה בורח לכם.

טלי פלוסקוב: לא, היא אמרה שהיא הולכת לוועדת חוקה.

טלי פלוסקוב: כנראה שלא שמעת.

מיכל בירן: אני לא אמרתי את המילה שחיתות.

אלי אלאלוף: עוד לא הגענו לרביזיה של עצמנו.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: בבקשה היועצת המשפטית תתחיל בקריאה.

<נעה בן שבת: "תקנות עובדים זרים (סוגי מקרים ותנאים שבהתקיימם עובד זר שהוא מסתנן זכאי לקבל את כספי הפיקדון לפני מועד עזיבתו את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית), התשע"ח –2018 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 1יא4(ה) ו-1יא5(ב) לחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 (להלן – החוק), בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:

<נעה בן שבת: " הסעיפים האלה, אחד מהם הוא סוגי מקרים ותנאים שבהתקיימם עובד זר שהוא מסתנן יהיה זכאי לקבל את כספי הפיקדון, לפני המועד שליציאתו מישראל, יציאה לא זמנית, והתקנה השנייה היא דרכים ותנאים להעברת הכספים של הפיקדון לעובד זר שהוא מסתנן, כי אנחנו מדברים פה גם על הדרך של העברת כספי הפיקדון.

<נעה בן שבת: התקנות האלה בנויות בשלושה חלקים, יש חלק שאומר מי זכאי, חלק שאומר איזה חלק מהפיקדון הוא זכאי לקבל וחלק שלישי שמבהיר שזה לא שהפיקדון מופרש וכספי הפיקדון אחר כך מועברים אליו במועד מוקדם לפני יציאתו מישראל, אלא בכלל הכספים האלה בכלל לא מנוכים ממשכורתו אלא נשארים בידו.

<נעה בן שבת: תקנה 1 אומרת: "זכאות לקבלת חלק מכספי הפיקדון 1.

<נעה בן שבת: עובד זר מסתנן שהוא אחד מאלה זכאי לקבל חלק מכספי הפיקדון כאמור בתקנה 2 אף לפני המועד האמור בסעיף 1יא4(א) לחוק: (1) קטין; (2) מי שגילו עולה על 60; (3) הורה לקטין הסמוך על שולחנו בישראל; (4) מי שממונה ביקורת הגבולות שוכנע לגביו כי בשל גילו או מצב בריאותו, לרבות בריאותו הנפשית, אי קבלת כספי הפיקדון לפני המועד האמור בסעיף 1יא4(א) לחוק עלולה לגרום נזק לבריאותו כאמור, ואין דרך אחרת למנוע את הנזק האמור; (5) מי שמשטרת ישראל הודיעה לגביו כי יש ראיות לכאורה לכך שנעברה לגביו עבירה לפי סעיפים 375א או 377א(א) או (ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.

<נעה בן שבת: " הרשימה הזאת כפי שהסבירו לנו זה חלק מאותה רשימה שמי שלא נכלא במתקן השהייה, אבל לא כולל נשים, והשאלה היא למה אנחנו לוקחים חלק מהדברים, אתם אומרים קטין, או מי שגילו עולה על 60 שנה, אבל הנושא של מצבו הבריאותי, האם זו לא עילה מצומצמת מדי, האם זו לא עילה סגורה מדי.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים רק על מצב בריאותו וזו העילה היחידה ההומניטרית, שזאת העילה היחידה, שהיא לא שום נתון אובייקטיבי אלא עילה של התחשבות במצב.

<נעה בן שבת: אתם מדברים רק על מצב בריאותו ואתם אומרים, אם לא יהיה לו כסף, אתם אפילו דורשים שאין דרך אחרת למנוע את הנזק האמור.

<נעה בן שבת: זו דרישה מאוד מאוד מחמירה.

אלי אלאלוף: וכשאומרים פה אדם מעל לגיל 60 זה גם אישה.

אלי אלאלוף: גם כתוב שם בסעיף הקודם - - -

<ענת כהן שמואל: היא קראה את זה מהחוק.

<נעה בן שבת: קראתי את זה מהתקנות.

אלי אלאלוף: פה מזכירים את הגבר ולא את האישה.

<אפרת לב ארי: נשים לא נשלחות למתקן השהייה, אבל פה אין החרגה.

<אפרת לב ארי: הזכאות הזאת לא ניתנת באופן אוטומטי לנשים, קודם ציינו את הקשר בין הפגיעה, ציינת איזה שהוא קשר, לא בדיוק הבנתי איזה קשר הצגת בין הפניה לזנות לבין מצב של המסתננים.

<עופר אתר: זה מצוקה כלכלית.

<עופר אתר: המצוקה הכלכלית היא שמובילה נשים להיסחף לזנות.

<עופר אתר: נשים מוכות נמנעות מלעזוב את בני זוגם המתעללים בגלל שהן יודעות שהן לא יצליחו להסתדר לבד.

<עופר אתר: אפילו אם יזכו לשיקום קצר, אחריו אין להן כלים.

אלי אלאלוף: בסעיף 2 למה מדברים בזכר ולא לוקחים בחשבון את הנשים?

<קריאה: סעיף 2 מדבר בזכר אבל הוא חל על כל עובד זר, זה יכול להיות עובדת זרה.

<קריאה: זה רק הלשון הכללית.

<אפרת לב ארי: אנחנו נתייחס.

<אפרת לב ארי: הרשימה הזאת של האוכלוסיות בעלות מאפיינים הומניטריים זו רשימה שלקחנו בחלקה מרשימה קיימת היום בחוק למניעת הסתננות סעיף 32ד, כאוכלוסיות שאנחנו לא מפנים למתקן חולות הקיים.

<אפרת לב ארי: נשים לא נשלחות, לא נשלחו עד כה למתקן חולות מהסיבה שהתנאים של המתקן לא מאפשרים גם שהייה של נשים.

<אפרת לב ארי: אני רק רוצה לדייק, נאמר קודם שזה כליאה במתקן חולות.

<אפרת לב ארי: מתקן חולות הוא לא כלא, הוא מתקן שהייה פתוח, לכן חשוב לנו גם בעניין הזה להעמיד דברים על דיוקם.

<אפרת לב ארי: בהקשר של הפיקדון, כמו שאמרנו האוכלוסיות הללו הן אוכלוסיות שאנחנו מצאנו שהן בעלות מאפיינים הומניטריים.

<אפרת לב ארי: אישה כשלעצמה, לא ראינו בנסיבה ההומניטרית רק כאישה.

<נועה קאופמן: אישה מהגרת פליטה.

<נועה קאופמן: לא אישה.

<נועה קאופמן: לא את ואני.

<אפרת לב ארי: אפשר להתווכח אם היא פליטה או לא, אני לא חושבת שזו המסגרת המתאימה לזה.

<נועה קאופמן: אפשר להתווכח על הרבה דברים במסגרת - - -

<עופר אתר: הנתונים מדברים בעד עצמם כאן.

אלי אלאלוף: לא, חבר'ה, רק ברשות דיבור.

<קריאה: כשאנחנו אומרים עובד זר שהוא מסתנן אנחנו לא כוללים אדם במעמד פליט או כן כוללים אדם במעמד פליט?

<אפרת לב ארי: אדם במעמד פליט שהוכר כפליט מקבל רישיון לישיבת ארעי מסוג א5, הוא לא - - -

<נועה קאופמן: אבל הכסף לא מוחזר לו.

<אפרת לב ארי: כסף כן יכול להיות מוחזר, אנחנו ענינו על זה גם לבג"צ.

אלי אלאלוף: תאפשרו לה לסיים ואחר כך תתערבו.

<אפרת לב ארי: מי שמקבל, ואנחנו אומרים את זה פה לפרוטוקול, אמרנו את זה גם לבג"צ, אנחנו אומרים את זה גם כשאנחנו נשאלים באופן ישיר גם על ידי הארגון שלכם, על ידי קו לעובד, וזה נכון גם לגבי מסתננים וגם לגבי עובדים זרים.

<אפרת לב ארי: מי שמקבל רישיון לישיבת ארעי יכול למשוך את כספי הפיקדון שלו ללא צורך ביציאה מהארץ שלא לצורך זמני.

<נועה קאופמן: זה לא קורה בפועל.

<אפרת לב ארי: אז תעבירי לנו בנפרד, יש לך את פרטי הקשר, את מכירה את יחידת - - - שיש כאן מאחוריי, תעבירי את הפרטים וזה ייבדק.

<אפרת לב ארי: ככלל אני אומרת, מי שמקבל רישיון לישיבת ארעי א5 מקבל את הכסף שלו, זה קרה, יש פסק דין שמתייחס לזה גם, של בית משפט שלום אני לא זוכרת באיזו עיר, זו המדיניות שלנו מזה שנים.

<אפרת לב ארי: אם זה לא קורה, תפני אלינו ונבדוק את זה.

איל בן ראובן: אבל למה להחזיק אותם.

איל בן ראובן: בואו נחריג את כל מי שמועמד לגירוש.

<אפרת לב ארי: נחריג את כל מי שמועמד להרחקה מישראל?

איל בן ראובן: תקראי לזה איך שאת רוצה.

<אפרת לב ארי: ואז מה נעשה איתו, לא הבנתי את ההצעה.

איל בן ראובן: נחריג אותם מפיקדון.

מיכאל מלכיאלי: מה זה שייך?

מיכאל מלכיאלי: היא העלתה משהו אחר.

איל בן ראובן: אני יודע שהיא אמרה משהו אחר.

<אפרת לב ארי: זו לא הנקודה.

<אפרת לב ארי: אני רוצה להתייחס לנתונים של ארגוני הנשים, אתם גם הצטרפתם באמת לעתירה לבג"צ וכמה ימים לפני הדיון הצגתם את הנתונים האלה וניסינו לבדוק אותם.

<אפרת לב ארי: לא הבנו כל כך ביחס לאיזו נקודת זמן הם נבדקו.

<אפרת לב ארי: צוינה עליה דרמטית, לטענתכם, של הסללה לזנות, נדמה לי שזה המונח שהשתמשתם בו.

<אפרת לב ארי: גם היום אין לנו אפשרות, כלומר זה לא איזה שהוא מחקר אמפירי שראינו למה הו א משווה, את מי הוא משווה, את מי הוא בדק.

<אפרת לב ארי: אין לי דרך להתייחס לזה.

<עופר אתר: יש מחקר אמפירי שפורסם בקיץ האחרון.

<עופר אתר: נדמה לי שהיה דיון בנושא רק בשבוע שעבר בוועדה לקידום מעמד האישה.

<נועה קאופמן: אז אל תעבירו את התקנות אם אתם לא יודעים את החומר, סליחה.

<נועה קאופמן: זה חוסר אחריות.

<אפרת לב ארי: זה לא העניין.

<אפרת לב ארי: מה זה לא - - - זה מה שקיבלנו מהם.

<עופר אתר: בדיוק בשביל זה יש את הסיג ושיח הפרלמנטרי מהסוג שאנחנו מנהלים פה.

<עופר אתר: זה הנתונים, זה המצב בשטח.

<עופר אתר: אלו נשים שנמצאות במצב מאוד מאוד קשה.

<עלווה קולן: זה גם נחשף בוועדה לקידום מעמד האישה.

אלי אלאלוף: גברת, אי אפשר.

אלי אלאלוף: תגידי את שמך אם את רוצה לדבר.

<עלווה קולן: עלווה קולן.

<עלווה קולן: הנתונים האלה נדונו בוועדה לקידום מעמד האישה, הם גם יידונו היום, אגב, בהמשך היום יש דיון.

מירב בן ארי: את מדברת על הדיון של נשים חסרות מעמד.

מירב בן ארי: אני ניהלתי את הדיון הזה.

<עלווה קולן: כן.

<עלווה קולן: נוהל שם דיון על קפיצה של כמעט כ-100% בזנות במצב הנשים בזנות.

<עלווה קולן: מעבר לכך, ארגון אסף גם אסף נתונים בחצי השנה לאחר חוק הפיקדון שהראה נתונים של דרישה של מאות אחוזים בחבילות מזון לאוכלוסיית מבקשי המקלט.

<עלווה קולן: כלומר מדובר על הידרדרות משמעותית במצבם של האוכלוסיות והדברים האלה נדונו כבר.

<עלווה קולן: אנחנו לא שולפים את הנתונים האלה משום מקום.

<עלווה קולן: הם נדונו בוועדה למעמד האישה מספר פעמים ויש דו"ח גם שפורסם בקיץ.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: מירב רצית משהו?

מירב בן ארי: לא, אני ניהלתי את הדיון בוועדה למעמד האישה לגבי הנשים אז אני עכשיו רק הגעתי, אבל אם זה הנשים חסרות מעמד, אני לא יודעת איזה הסכמות אתם מגיעים כאן אבל יש שם בעיה מאוד קשה עם הוועדה ההומניטרית כי אלי הגיעו הרבה מאוד פניות של נשים שהגיעו לכאן בעקבות או סיפורי אהבה כאלה ואחרים וגידלו, הביאו ילדים, גידלו כאן ועכשיו בגלל שהן חסרות מעמד אז הן בעצם נשלחות חזרה למולדובה אוקראינה וכדומה.

מירב בן ארי: זה היה דיון אחר שאני ניהלתי בוועדה במקום עאידה תומא.

אלי אלאלוף: כן אבל זה לא המקרה.

מירב בן ארי: זה מה שהיה בוועדה.

אלי אלאלוף: הילה, תרכזי את הסיכום.

אלי אלאלוף: אני חייב לסיים.

<עמיר נאור: אני מארגון חברות הניקיון בישראל.

<עמיר נאור: רציתי רק להעיר שדרך התשלום, במידה ומסכימים לשלם, היא דרך אי ניכוי על ידי המעסיק.

<עמיר נאור: יתרת הפיקדון נשארת בפיקדון.

<עמיר נאור: כלומר הוא לא יכול לקבל כלום, רק אם הוא יעבוד, את החלק היחסי שהמעסיק אמור להעביר לפיקדון, משם הוא יקבל את החלק הזה.

אלי אלאלוף: זה לא ברור לי.

אלי אלאלוף: אתה יכול להסביר?

<עמיר נאור: סעיף 3, דרך התשלום.

<עמיר נאור: אני אקריא לך.

<עמיר נאור: הפיקדון החלקי ישולם לעובד.

<נעה בן שבת: אחרי זה נקרא אותו בצורה מסודרת.

<נעה בן שבת: נגיע לסעיף הזה.

אלי אלאלוף: שיסביר.

<עמיר נאור: "הפיקדון החלקי ישולם לעובד הזר והמסתנן בדרך של אי ניכוי בידי מעסיקו".

<עמיר נאור: כלומר שאר הפיקדון נשאר בפיקדון.

<קריאה: כן.

<קריאה: 14 חודשים של פיקדון.

<נעה בן שבת: רגע, אחד אחד.

<נעה בן שבת: כרגע אנחנו דנים במי נכנס לקבוצה.

<נעה בן שבת: דיברתם על נושא של נשים, אם אפשר לבקש להשיב לנושא של הנשים, למה לא הכניסו אישה, שזה מופיע בסעיף 32.

<אפרת לב ארי: השבתי לגבי זה קודם.

<אפרת לב ארי: אני כן יכולה לומר שהאוכלוסיות האלה שיש פה כרגע זה אוכלוסיות שאושרו על ידי שר הפנים ושר האוצר.

<אפרת לב ארי: אם רוצים להרחיב לעוד אוכלוסיות, כמובן כל משרד יצטרך לחזור הביתה, להתייעץ עם השר ולראות את העניין.

<אפרת לב ארי: מה שאנחנו מציעים כרגע זה אם יש הסכמות לגבי כל האוכלוסיות לאשר את מה שקיים כרגע.

<אפרת לב ארי: אם שר הפנים ישתכנע ושר הפנים יקרא את הפרוטוקול, אנחנו נשב איתו, משרד האוצר ישב עם השר שלו.

<אפרת לב ארי: אם שר הפנים ישתכנע שיש מקום להוסיף עוד אוכלוסיות, נשים או אוכלוסיות אחרות, אפשר לתקנן את התקנות.

<אפרת לב ארי: אני מניחה שדלתה של הוועדה פתוחה ואפשר להגיע לפה ולתקן את התקנות.

<אפרת לב ארי: כרגע יש אוכלוסיות שאני חושבת שהן לא שנויות במחלוקת.

אלי אלאלוף: אין לך שום סיבה היום למה נדחה הנושא של נשים?

<אפרת לב ארי: לא, הסברתי קודם.

<יוסי אדלשטיין: נשים לא נכנסו לחולות בידיעה מראש, כי לא רצינו להתאים את המתקן גם לנשים וגם לגברים.

<עופר אתר: נשים גם אינן מורחקות.

אלי אלאלוף: שהן לא במצב של סגר.

<אפרת לב ארי: לא ראינו באישה כשלעצמה מקרה הומניטרי.

<עופר אתר: מצד שני הן לא מגורשות לרואנדה.

<אפרת לב ארי: אנחנו נעביר את הדברים האלה הלאה.

<יוסי אדלשטיין: אדוני היושב ראש, כשישבנו על מתקן חולות החרגנו גם משפחות גם נשים עם ילדים כי לא רצינו לבנות מתקן שיהיה בו מורכבות, של להתחיל ייחוד ואיפה ייפגשו, ולכן החרגנו את זה.

<יוסי אדלשטיין: לכן הנשים הוחרגו גם אז.

<עופר אתר: אבל הן גם לא מגורשות.

<עופר אתר: הן נמצאות פה.

<נעה בן שבת: אפשר לחזור שוב לשאלה, אנחנו אומרים בשל גילו או מצב בריאותו.

<נעה בן שבת: אי קבלת הכספים האלה לפני המועד עלולה לגרום נזק לבריאותו ואין דרך אחרת למנוע את הנזק.

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה כתוב בצורה מאוד "אין דרך אחרת למנוע את הנזק" זאת אומרת בלי הכסף הזה, אז אין דרך למנוע את הנזק.

<נעה בן שבת: זו נראית לי דרישה מאוד מחמירה, וגם השאלה אם רק מצב הבריאות, יכול להיות, האם אתם מביאים בחשבון שכר מאוד נמוך או שאלה של אמצעי קיום אחרים.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שלא מקבלת הבטחת הכנסה, הם לא מקבלים סיוע ממקור אחר, אז אם הדבר הזה לא יכול להבחן לפי המקרה, לא באופן גורף אלא לפי המקרה.

אלי אלאלוף: כי פה יש הרגשה שהקריטריון היחיד שלוקחים בחשבון האם יש לו יכולת להיכנס למתקן חולות או לא.

אלי אלאלוף: אם זה זה, אני לא חושב.

אלי אלאלוף: הנושא פה הוא החולשה התפקודית של הפליט ולכן אני חושב שכשאומרים לכם שיש אוכלוסיית נשים שסובלות מעיסוק משפיל פוגעני ושמחליש אותן, אני חושב שהייתם צריכים לקחת אותן בחשבון ולא רק כן או לא במתקן חולות.

<אפרת לב ארי: נכון.

<אפרת לב ארי: כמו שאמרתי קודם שנקודת המוצא ביחס לאוכלוסיות האלה הייתה אוכלוסיות שלא נשלחו לחולות עד כה ומתקן חולות כידוע בשלבי סגירה, אז זה לא רלבנטי לגבי חולות.

<אפרת לב ארי: אלה אוכלוסיות שאנחנו מכירים בהן, הכרנו בהן בעקבות פסיקה של בג"צ.

<אפרת לב ארי: אנחנו יודעים לבדוק אותן, יודעים לאפיין אותן, יודעים לתת להם את האישורים הרלבנטיים.

<אפרת לב ארי: זו גם שאלה שנשאלה פה, איך זה יקרה, מי יבדוק אותם מה יעשו איתם, עוד בירוקרטיה.

<אפרת לב ארי: זה מה שקורה היום, אנחנו יודעים לבדוק את זה ויודעים להפעיל את זה.

<אפרת לב ארי: לכן כמו שאמרתי קודם, אנחנו רוצים כרגע לצאת עם התחלה.

<אפרת לב ארי: להוסיף אוכלוסיות תמיד אפשר.

<אפרת לב ארי: אנחנו נצא מפה כמובן לשר הפנים, נספר לו מה היה, הוא יקרא את הפרוטוקול, הוא ישמע את ההערות האחרות, והוא יוכל לשקול להכניס עוד אוכלוסיות.

<אפרת לב ארי: כרגע אנחנו חושבים שלהחליט זה או הכל או כלום, זה לא משרת את האינטרס של אף אחד מהיושבים כאן.

איל בן ראובן: אני רוצה להגיד אם אפשר, מילה אחת.

אלי אלאלוף: אפשר?

<נעה בן שבת: לא סיימתי להקריא.

<נעה בן שבת: עוד שאלה, אתם מדברים על נפגעי עבירה של החזקה בתנאי עבדות וסחר בבני אדם.

<נעה בן שבת: השאלה אם לא מדובר פה, יכול להיות גם מצבים אחרים כמו למשל נפגעים של עבירות אחרות, שמדרדרים אותם למצב מאוד קשה.

<נעה בן שבת: האם לא צריך להביא בחשבון גם מצבים כאלה ולהתחשב גם בצרכים הכלכליים, אנחנו מדברים פה על כסף, צרכים כלכליים ש- - -

<אפרת לב ארי: כמו מה למשל?

<נעה בן שבת: אני לא יודעת, הפרק הזה של החזקה בתנאי עבדות, יש שם עוד עבודת כפיה או כל מיני עבירות אחרות שכרוכות במצבים האלה, או מצבים קשים אחרים של נפגעי תקיפה או נפגעי אלימות, שגם יכול להיות שמצבם, כמו שדיברו, לא רוצים להיות תלויים בבן זוג מכה או שלא רוצים להיות תלויים באדם אחר שהוא מכה.

<נעה בן שבת: למשל אתם אומרים שבריאות, מביאים בחשבון רק את בריאותו של האדם, אנחנו לא מביאים בחשבון את השאלה אם יש לו בנאדם אחר שהוא תלוי בו שהוא לא ילדו, שהוא עצמו חולה וצריך לטפל בו.

<נעה בן שבת: מה שאני מנסה להגיד זה שיש פה הסתכלות על מקרה מאוד מאוד צר ולא על הסתכלות הומניטרית קצת יותר רחבה, למרות שאתם אומרים שאלה תקנות הומניטריות.

<נעה בן שבת: אתם לא מאפשרים גם בשיקול דעת שלכם עם אישור שלכם להביא בחשבון את התמונה ההומניטרית של הבן אדם.

איל בן ראובן: גם כל דבר, מה זה להוסיף אחר כך?

איל בן ראובן: אפשר.

איל בן ראובן: אנחנו כותבים תקנות - - -

<קריאה: זה לא סוף פסוק.

<קריאה: תמיד אפשר - - -

איל בן ראובן: אמרת בעצמך, אלי.

איל בן ראובן: שיביאו משהו יותר ראוי.

איל בן ראובן: כל דבר שאנחנו אומרים, יהיה אחר כך.

איל בן ראובן: אנחנו יודעים מה יהיה אחר כך?

איל בן ראובן: איך מקבלים את הפיקדון הזה?

מוסי רז: אני רוצה לומר פה בעיקר לחבריי חברי הכנסת, גם מהקואליציה.

מוסי רז: תראו, אנחנו יושבים פה בערך שעה ומשהו בדיון וזה אחרי דיונים ארוכים.

מוסי רז: יש מרחק גדול, ונדמה לי שכל מי שעיניו בראשו, זה ברור שהמרחק בין המילים לבין השטח הוא מרחק גדול.

מוסי רז: השטח מתנהג אחרת.

מוסי רז: בשטח התמונות הן קשות מאוד.

מוסי רז: עכשיו תראו, התקנות האלה מה שברור כרגע, שהתקנות האלה אינן שלמות.

מוסי רז: הן אינן נותנות פתרון או מענה סביר אפילו לבעיית סוגיית המוחרגים, אלה שאנחנו מבינים כרגע שהם לא הולכים להיות מגורשים וגם בעתיד, אני מקווה שהם לא יהיו מגורשים.

מוסי רז: כן או לא, ימים יגידו.

מוסי רז: אבל כרגע הם לא הולכים להיות מגורשים.

מוסי רז: לכן התקנות האלה כפי שנכתבו, הן מתאימות לחוק שניתן בזמן אחר כאשר היו הנחיות אחרות ולכן החוק הזה לא מתאים.

מוסי רז: יותר מזה כבוד היושב ראש, תקנות וחוקים, מאז שאני בכנסת, אנחנו מצביעים על דבר ואנחנו דורשים שהוא יהיה שלם.

מוסי רז: ברור לחלוטין שיש פה דברים שהם לא שלמים, סוגיית הנשים ויש עוד הרבה נקודות אחרות, הסוגיה של עמיר, וגם הסוגיה הטכנית של איך זה יתקיים.

מוסי רז: אני לא קיבלתי תשובות איך זה יתקיים מבחינה טכנית כל האירוע הזה שלא קיבלנו לו תשובות.

מוסי רז: לכן אני מבקש פשוט לדחות כרגע את העניין הזה ולבקש, כבוד היושב ראש, מהאנשים המכובדים שעושים את העבודה ללכת, אני מניח שהרוח פה היא ברורה, לבקש מכם לעשות שיעורי בית ולבוא עם תקנות מלאות עם הרוח כפי שהיא הרוח שיש היום מוחרגים ויש בג"צ, יש אמירות שהרוח השתנתה, ולהתאים את הדבר הזה לכיוון של אותן אוכלוסיות כל כך חלשות, כל כך מוחלשות שבאמת יוכלו להתקיים ולחיות כאן במדינת ישראל.

איל בן ראובן: אולי נדחה את ההצבעה.

איל בן ראובן: לא מתאים.

איל בן ראובן: אפילו ביום שלישי, יום רביעי.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסיים את הקריאה ולהגיע לרגע הקשה.

<נעה בן שבת: "שיעור הפיקדון החלקי שהעובד זכאי לקבל 2.

<נעה בן שבת: עובד זר מסתנן כאמור בתקנה 1 זכאי לקבל חלק השווה ל-70% מחלק העובד כמשמעותו בסעיף 1יא1(א) לחוק (להלן – פיקדון חלקי) אתם הסברתם שאת החלק הזה, אני חושבת שהנוסח קצת מבלבל כי זה כאילו נשמע שהוא מקבל פיקדון חלקי.

<נעה בן שבת: זה צריך להיות את אותו חלק שהוא מקבל לידיו לפני המועד.

<נעה בן שבת: אתם אומרים שזה 70% מחלק העובד, זאת אומרת 70% מתוך ה-20%, זה 6% שזה כמו - - -

<הילה קפלן-רענן: שיעור הניכוי לפי צו - - -

<נעה בן שבת: רק אנחנו צריכים לזכור שאנחנו מדברים על עובד זר שיכולים להיות לו גם ניכויים למגורים וניכויים בעד ביטוח רפואי.

<נעה בן שבת: זאת אומרת שמראש השכר שלו יכול להיות יותר נמוך משכר המינימום.

<יוסי אדלשטיין: אין ניכוי למגורים.

<אפרת לב ארי: לא מדובר פה בהעסקה עם היתר לפי סעיף 1ג לחוק עובדים זרים.

<נעה בן שבת: אבל עדיין חלות החובות - - -

<נועה קאופמן: נכון.

<נועה קאופמן: אתם לא הסדרתם את זה.

<נועה קאופמן: לא הסדרתם בשום מקום את הניכויים - - -

אלי אלאלוף: גברת, יש לך בלעדיות?

אלי אלאלוף: לא תדברי לפני.

אלי אלאלוף: תקבלי זמן, תדברי מתי שתקבלי את הזמן.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<יוסי אדלשטיין: אין ניכוי של מגורים בשכר של מסתנן כי המעסיק לא מחויב למגורים.

<יוסי אדלשטיין: כל אחד גר איך שהוא רוצה.

<יוסי אדלשטיין: אין כזה ניכוי.

<נעה בן שבת: ומבחינת ביטוח רפואי, יש ניכוי לביטוח רפואי לפי החוק.

<יוסי אדלשטיין: הביטוח הרפואי, המעסיק חייב לבטח לו ביטוח רפואי.

<נעה בן שבת: ויכול לנכות מהשכר.

<נעה בן שבת: זאת אומרת שיכול להיות שאנחנו נמצאים מראש עם שכר - - -

<יוסי אדלשטיין: אני לא בטוח, אבל גם אם כך, זה סכום קטן מאוד.

<נועה קאופמן: אני פשוט קצת בהלם.

<נועה קאופמן: בקו לעובד אנחנו מנסים לקבל הבהרות כבר שנים לאיך אמורים להעסיק אותם.

<נועה קאופמן: באופן תיאורטי החוק היחיד שחל עליהם הוא חוק עובדים זרים.

<נועה קאופמן: אז עכשיו אתם אומרים שחלק מהחוקים, נכון, לפי ההיגיון לא צריך מגורים, אבל מה זה לפי ההיגיון?

<נועה קאופמן: מה אמור מעסיק לעשות, לנכות מגורים או לא?

<יוסי אדלשטיין: אף אחד לא מנכה מגורים.

<נועה קאופמן: בסדר.

<נועה קאופמן: דבר שני, ביטוח אפשר לנכות 124 שקלים פלוס ביטוח לאומי פלוס מס הכנסה מלא.

<נועה קאופמן: אז ה-6% זה בנוסף להם.

<נעה בן שבת: "דרך לתשלום הפיקדון החוקי 3.

<נעה בן שבת: הפיקדון החלקי ישולם לעובד הזר המסתנן בדרך של אי ניכויו בידי מעסיקו משכר עבודתו, ובלבד שהעובד הזר המסתנן הציג בפני מעסיקו אישור בכתב מרשות האוכלוסין וההגירה בדבר זכאותו לתשלום פיקדון חלקי.

<נעה בן שבת: " יש לנו פה שני מרכיבים.

<נעה בן שבת: דבר ראשון אומרים לנו שהפיקדון הזה בעצם לא מופקד בכלל לפיקדון אלא הוא לא מנוכה משכר העובד.

<נעה בן שבת: על כך אפשר לשאול האם יכול להיות גם מצב שבו העובד זכאי לקבל לפני יציאתו מישראל הוא יוכל בכל זאת לקבל את החלק מכספי הפיקדון.

<נעה בן שבת: האם יכולים להיות מקרים הומניטריים אחרים.

<נעה בן שבת: נניח שזה עובר כנושא של לא מנכים מראש.

<נעה בן שבת: אבל האם יכול להיות שיהיו מקרים הומניטריים אחרים, עובד למשל במצב בריאותי מאוד קשה, שאמנם הכספים הופקדו לכספי פיקדון אבל בכל זאת הוא יוכל להשתמש בהם בארץ לפני היציאה שלו מישראל.

<נעה בן שבת: האם יכולות להיות נסיבות כאלה, חוץ מהנסיבות האמורות.

אלי אלאלוף: יש מקרים כאלה מבחינה בריאותית שלא מוציאים אותו בכוח עד השלמת הטיפול.

<אפרת לב ארי: מבחינת הדרך, הסמכות לזה היא בדרך של התקנת תקנות.

<נעה בן שבת: השאלה היא למה לא כותבים פה בתקנות מקרה כזה, מקרים הומניטריים אחרים של מצב בריאותי מאוד מאוד קשה, שאז אפשר גם לקבל את כספי הפיקדון.

<נעה בן שבת: נניח שהוא לא נכנס לאף אחת מהקטיגוריות האלה מראש.

<נעה בן שבת: עכשיו כספי הפיקדון נמצאים באותו חשבון פיקדון והוא מבקש לקבל אותם עוד כשהוא נמצא בישראל בגלל המצב הבריאותי למשל.

<אפרת לב ארי: הייתה חשיבה על איזה שהוא סעיף סל כזה שייוחד למקרים הומניטריים כלליים ויופעל לשיקול דעת.

<אפרת לב ארי: הרעיון הזה נפסל, ירד בסופו של דבר.

<אפרת לב ארי: הרעיון הזה נפסל מאחר שהוא פשוט יהווה מסלול לכולם.

<אפרת לב ארי: אנחנו מכירים את זה מתחומים אחרים שרשות האוכלוסין וההגירה עוסקת בהם, שברגע שנפתח מסלול הומניטרי פשוט כולם מתנקזים לתוכו וזו דרך המלך פשוט להגיש בקשות.

<אפרת לב ארי: לכן זה ירד מהפרק.

<נעה בן שבת: עוד שאלה זה נושא אישור בכתב.

<נעה בן שבת: להגיש אישור בכתב על גיל מעל 60, על היותו של אדם קטין, ועל זה שהוא הורה לקטין הסמוך על שולחנו בישראל, האם גם לזה צריך אישור מרשות האוכלוסין.

<נעה בן שבת: דובר פה על הפרוצדורות ועל הבירוקרטיה שזה גורם.

<נעה בן שבת: מדוע נדרש אישור כזה.

<אפרת לב ארי: הרעיון של אישור בכתב נועד להתגבר על שני דברים.

<אפרת לב ארי: קודם כל המעסיק הוא זה שאמור עכשיו לדעת, שהוא לא מנכה במקור את ה-14% אלא רק 6%.

<אפרת לב ארי: הוא צריך לקבל על זה אסמכתא.

<אפרת לב ארי: מעבר לזה אנחנו לא יכולים על דעת עצמנו לשלוח מסמכים למעסיקים כי זה עלול לפגוע בפרטיות של העובד עצמו.

<אפרת לב ארי: אם הוא לא יודע בן כמה הוא, אם הוא קטין או מעל 60, אם יש לו איזה שהוא נייר רפואי או עניין מיוחד, או אם הוא נפגע עבירה, אנחנו מבקשים שה - - -

<נעה בן שבת: עניין רפואי ודבר עבירה אני יכולה להבין, אבל למה קטין - - -

<אפרת לב ארי: אנחנו מבקשים שהעובד עצמי יגיש למעסיק את האישור הזה - - -

<יוסי אדלשטיין: במסגרת התהליך של הארכת האשרה העסקית שהם באים אלינו, הוא יקבל גם את האישור הזה למעסיק.

<נועה קאופמן: אז מי שחידשה אתמול אשרה לחצי שנה, אני מבינה שלא תוכל לקבל את האישור הזה, רק עוד חצי שנה לפי מה שאתם אומרים, כי זה במסגרת הארכת אשרה אז אנחנו מדברים כבר על כמעט שנה וחצי של ניכוי.

<נועה קאופמן: דבר שני, למה באמת לגיל צריך את האישור שלכם?

<נועה קאופמן: יש טופס 101.

<נועה קאופמן: המעסיק יודע אם מישהו נשוי ואם יש לו ילדים, יש טופס שאדם ממלא.

<נועה קאופמן: זה אמנם לא רלבנטי לבריאות, אבל למה אדם שיש לו ויזה שלכם שכתוב עליה תאריך לידה, הוא צריך לבוא אליכם לקבל אישור שהתאריך אכן אומר שהוא מעל גיל 60.

<נועה קאופמן: זה נורא עקום.

<אפרת לב ארי: האישור בכתב מתייחס לכל סוגי האוכלוסיות, אני מבינה מה את אומרת, אפשר יהיה לחשוב על זה.

<אפרת לב ארי: אולי לגבי הגיל לעשות משהו אחר.

<אפרת לב ארי: כרגע זה הכיוון, יכול להיות שבנוהל נמצא פתרון יותר פשוט.

<אפרת לב ארי: אני לא יכולה כרגע להתחייב על זה, אבל זה משהו שנחשוב עליו.

אלי אלאלוף: אוקיי.

<נעה בן שבת: תחילה 4.

<נעה בן שבת: תחילתן של תקנות אלה ב-1 לחודש שבתום שלושה חודשים מיום פרסומן.

<אפרת לב ארי: אנחנו ביקשנו את הדחיה הזאת מאחר שיש לנו צורך בכל מיני אפיונים מיחשוביים שצריכים לעבור התאמות למנגנון הזה.

<אפרת לב ארי: היום המעסיק מפקיד פיקדון עבור עובד זר מסתנן באמצעות טופס מקוון באתר, כשהוא בסך הכל מזין כמה נתונים, נתונים של המסתנן עצמו וגם את נתוני השכר המבוטח.

<אפרת לב ארי: המערכת מתוכנתת כך שהיא מחשבת לו את השיעור של 20%, 16%, והיא יודעת לתת לו את הסכום הסופי שהוא צריך לשלם.

<אפרת לב ארי: אם אנחנו קובעים סוגים נוספים של אוכלוסיות שתהיינה להן הקלות מסוימות הומניטריות והחישוב לגביהן יהיה שונה, צריך לערוך התאמה בטופס המקוון.

<אפרת לב ארי: ועוד התאמות למערכות מיחשוביות.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם ברשותכם.

אלי אלאלוף: למרות האווירה הנינוחה בדיון לעומת מה שהקרבתם, זה לא עושה לנו מצב רוח טוב.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לך.

אלי אלאלוף: כל השאלות המאוד לגיטימיות שחברי הכנסת, כולל - - - לשים אותן באותו מעמד, גם של היועצת המשפטית, זה לדעתי דורש מכם חשיבה נוספת ואני הייתי רוצה, הייתי מוכן להצביע, אבל לא לקחתם על עצמכם שום דבר שמאפשר לכם גמישות יתר כדי לטפל במקרים אם זה הנשים, אם זה הגיל, אם זה מצבי בריאות וכולי.

אלי אלאלוף: הייתי רוצה להשאיר לכם זמן להתארגן, לא רחוק.

אלי אלאלוף: עד יום רביעי בבוקר, כדי שנצביע אחרי שתתנו לנו יותר תשובות על ההתלבטויות שיש כרגע.

אלי אלאלוף: להעביר את זה בצורה, במיוחד שבג"צ מחכה לזה, גם בג"צ יתרשם מהפרוטוקול של הישיבה הזאת, גם הוא ירצה לדעת שנעשו המאמצים.

אלי אלאלוף: ולאור השאלות הלגיטימיות שהיו, אני לא הייתי רוצה להביא להצבעה עד יום רביעי בבוקר.

אלי אלאלוף: תנסו, יש לכם זמן היום ומחר, אין לכם לחצים של אחרים לשמחתכם, ולכן אני מבקש לדחות את ההצבעה ליום רביעי בבוקר.

אלי אלאלוף: ותבואו עם התשובות, תתייעצו עם היועצת המשפטית שלנו.

אלי אלאלוף: חסר לכם כמה - - - אבל אני רוצה להזכיר חברים, זה בכיוון הנכון להקל על הפליטים האלה או המסתננים, כל אחד יקרא להם איך שהוא רוצה.

אלי אלאלוף: יש פה הקלה מסוימת, אבל היא לא מספיקה.

אלי אלאלוף: תחשבו על הדברים שאמרנו, כי בסוף ההרגשה שלי זה בוא נטפל במי שלא הולך למתקן חולות, זה לא הכיוון.

אלי אלאלוף: תנסו לשפר את זה ולחזור אלינו עד יום רביעי בבוקר.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.