ועדת המשנה לבחינה ואסדרה של פעילות רחפנים וכלי טיס בלתי מאוישים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1, 2018-03-12 12:00

חיים ילין: אנחנו מתחילים ישיבה מיום כ"ה באדר בשעה 12:00, מה-12.3.2018.

חיים ילין: אנחנו מתחילים היום את הישיבה הראשונה של מה שנקרא ההסדרה של הפעילות של הרחפנים וכלי טייס בלתי מאוישים.

חיים ילין: לפני שאני פותח את הישיבה נתחיל בלברך ולהודות ליו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה חבר הכנסת אורי מקלב שלמרות שהוא לא ישן בלילות ולמרות שהוא כל הזמן עם הרבנים וגם בכנסת וגם עם המשפחה, מוצא את הזמן להגיע לפה, עם כל הקלחת הפוליטית, להיות יחד איתי.

חיים ילין: תודה לצוות המדע והטכנולוגיה על עבודה מסורה, ענת, איילת שהיא מנהלת ועדת המשנה, לנעמי שנמצאת בחופשת לידה ולרועי.

חיים ילין: תודה לממ"מ שכתב את שני המסמכים בנושא.

חיים ילין: אנחנו נמצאים בעידן בו הרחפנים נהיו מוצר נגיש, זול ופשוט להפעלה.

חיים ילין: על פי דו"ח מבקר המדינה משנת 2017 התקרב מספר הרחפנים בישראל ל-20,000.

חיים ילין: נראה לי שהמספר הזה הוא פסה לחלוטין.

חיים ילין: הם אפילו גבוהים יותר ורק יעלו לאורך השנים, דבר המקנה משנה חשיבות להסדרת התחום במהרה.

חיים ילין: יחד עם הגידול המסיבי ברחפנים אנחנו גם רואים גידול בשימושים שלהם כיוצא מכך גידול בפוטנציאל האיום שלהם.

חיים ילין: בין המקרים שקרו, ואני רוצה לתת כמה דוגמאות, בינואר 2016 חלף מסוק במרחק של 50 מטר מרחפן באזור קו החוף בהרצליה.

חיים ילין: במרץ 2016 באזור הרצליה חלף רחפן באזור טיסה של מטוס והטייס נאלץ לסטות מנתיב הטיסה.

חיים ילין: במאי 2016 מגדל הפיקוח באילת זיהה רחפן שמנע גישה למסלול.

חיים ילין: ביוני 2016 זוהה רחפן כ-2.5 קילומטר ממסלול המראה של מטוס בנתב"ג ותנועת המטוסים הוסטה לנתיב אחר.

חיים ילין: במהלך 2017 חדרו רחפנים למרחב האווירי של בית הסוהר, בדצמבר 2017 רחפן חדר לשטח האווירי של נתב"ג שוב, גרם לסגירת השדה לרבע שעה.

חיים ילין: ועדת המשנה תידון במספר תחומים הנוגעים לרחפנים, הסדרת הרגולציה וכיצד מגיעים לאכיפה יעילה.

חיים ילין: סוגיית רישום הרחפנים, הקצאת התדרים, שמירה על צנעת הפרט וכיצד מקלים על ההתפתחות העסקית והיזמית בתחום.

חיים ילין: אני חייב לציין פה כמה דברים, כאחד שגר על הגבול עם רצועת עזה, אנחנו נרצה או לא נרצה, גם נצטרך לדון בצורה לא חסויה כי החסויה זה בוועדת חוץ ובטחון על האיום שקיים בתוך מדינת ישראל ומחוץ למדינת ישראל שיכול להיכנס פנימה.

חיים ילין: אנו נתחיל היום לדון בהיערכות מדינת ישראל להסדרת והטמעת הרגולציה בתחום הרחפנים בהיבט האזרחי.

חיים ילין: אני אגע במספר נקודות שאני מעוניין לשמוע התייחסות אליהן בדיון.

חיים ילין: חבר הכנסת אורי מקלב בבקשה.

אורי מקלב: אנחנו מברכים על הדיון הראשון של ועדת המשנה של ועדת המדע והטכנולוגיה.

אורי מקלב: ראשית, תחילתו של תהליך שאנחנו חשבנו ובסוף גם הקמנו את ועדת המשנה, זה לאור דיון שהיה דיון כזה לא מרכזי, היה איזו תאונה, איזה אירוע שהיה במדינת ישראל בנושא הרחפנים, הייתה הצעה לסדר או דיון מהיר או חשבנו שזה שווה התייחסות של הגופים וחיפשנו תאונה ומצאנו מלוכה, מהבחינה הזאת שראינו שנושא שלם שמתפתח ומתרחב בארץ בכמה וכמה היבטים גם בתחום הביטחוני-אזרחי אבל לא פחות בתחום המסחרי תעשייתי, וגם בתרבות הפנאי.

אורי מקלב: שמענו דברים רבים, ראינו שיש גופים רבים שאולי אמונים כל אחד בחלק שלו, ההסדרה לא הייתה ברורה, אולי הסדרה ישנה, היו דברים רבים שהצריכו התייחסות.

אורי מקלב: יותר ויותר, ככל שהתעמקנו בעניין, כך ראינו שצריך להקדיש לזה דיונים מיוחדים ותהליך מסודר, מעקב מסודר ומקצועי בליווי או במעקב בהובלת הוועדה ומצאנו את האיש המתאים.

אורי מקלב: יש לנו ניסיון טוב עם חברה כנסת חיים ילין.

אורי מקלב: אני אומר את האמת חיים, ישבנו עם צוות הוועדה ועברנו שם-שם.

אורי מקלב: אמרנו מי יכול לקחת את הנושא הזה ולהוביל אותו כפי שאנחנו רוצים שיוביל אותו.

אורי מקלב: לקחת את הנושא לפרוס אותו לפרוסות, לקחת כל נושא, כל היבט, כל גוף שמטפל בזה, לבדוק איתו, לשבת איתו, להביא אותו לחלק יישומי - - - מניסיון קודם שיש לנו עם חבר הכנסת חיים ילין, זה לא סוד שחבר הכנסת חיים ילין לא נמצא במפלגה שלי, הוא גם לא נמצא במפלגה של קואליציה אבל הוא חבר כנסת מקצועי לחלוטין בנושאים שהוא מטפל בהם שהם נושאים ציבוריים כלליים, הוא בולט בכך שההשתתפות המפלגתית כמעט ולא ניכרת.

אורי מקלב: כל פעם אנחנו שואלים את חיים באיזה מפלגה הוא.

אורי מקלב: הוא לא מקבל את החותמת - - -

חיים ילין: להוריד את זה מהפרוטוקול ושיאיר לא ישמע את מה שכרגע נאמר פה.

חיים ילין: אתה מסבך אותי כהוגן.

אורי מקלב: אני חושב שאפשר להתגאות בפעילות שלך המקובלת והרצון והיכולות לשדר וגם לפעול בצורה מקצועית ואובייקטיבית ואכפתית.

אורי מקלב: הרי כולנו יודעים שרוב הנושאים הם נושאים משותפים, רק מה, אוהבים אולי להבליט את השונה, וכשימשהו רואה עצמו ולוקח את הסיכון האישי בתור חבר כנסת, להתמקד בדברים שבאמת הם חשובים לכולנו, בסופו של דבר אני גם מאמין בזה, שזה בסוף צף ועולה, מי באמת חבר הכנסת שעושה את העבודה היעילה והמסורה ועם השקעה מרבית.

אורי מקלב: לקחת את התחום הזה, חבר הכנסת חיים ילין כבר השפיע רבות עוד לפני הישיבה הראשונה, הוא לא פתח ישיבה וקבע ישיבה ועכשיו הוא רוצה לשמוע.

אורי מקלב: הרבה הכנות היו עם כל הגופים, הוא כבר מכיר את הגופים שמטפלים והגיע בצורה מסודרת, השפיע כדי שהדיונים האלה יהיו יעילים ומעשיים.

אורי מקלב: לכן אני מברך אתכם, אני חושב שאנחנו בסופו של דבר כולנו רוצים, יש לנו דעה אחת, וחבר הכנסת חיים ילין יוביל את זה בדעה אחת לראות את הדברים, איך אנחנו מביאים את כל נושא ההסדרה והפעילות של הרחפנים וכלי טיס בלתי מאוישים להסדרה שמתאימה למצב של היום ורואה פני עתיד.

אורי מקלב: בדיונים האלה, כפי שאנחנו כבר יודעים, קיימנו דיון לפני שנה וחצי, אנחנו כבר נמצאים במקום אחר מכל היבט.

אורי מקלב: הנושא של הרחפנים על כל היבטיו התרחב מאוד וההסדרה חשוב מאוד שתקדים את הפעילות.

אורי מקלב: לא שאנחנו נעשה פעילות ויש כבר מצב בשטח ואנחנו עכשיו צריכים להתאים את ההסדרה שלנו למה שיש בשטח.

אורי מקלב: הרבה יותר יעיל, הרבה יותר מקצועי הרבה יותר חשוב, ולזה אנחנו שואפים שבמה שאנחנו יכולים ודאי נקדים את ההסדרה ונתכנס כולם להסדרה הקיימת.

אורי מקלב: בהצלחה.

חיים ילין: תודה רבה.

חיים ילין: למחוק מהפרוטוקול אבל לרשום לי פתק שאני אעביר את זה לאמא.

חיים ילין: אני רוצה להודות לסתיו היועצת שלי שנמצאת פה לצידי כשהישיבה מסתיימת.

חיים ילין: מי שהכינה את רוב הישיבה והייתה איתי בכל המפגשים לפני, זאת סתיו.

חיים ילין: אז אליה ישירות, לא אלי.

אורי מקלב: היא חלק משיתוף הפעולה בינינו.

חיים ילין: אנחנו נעבור על הרשימה, נתחיל עם רת"א, לוט"ר, משטרת ישראל, אגף הפיקוח על הייצוא, משרד המשפטים, משרד ראש הממשלה.

חיים ילין: רועי, לאחר מכן תתייחס לגבי האמירות שלהם איך הדו"ח שלך מתחבר.

חיים ילין: לאחר מכן נעבור על הרשימה של המוזמנים.

חיים ילין: רת"א בבקשה.

<נועם מילשטיין: שלום אני מפקח מבצעים כלי טייס בלתי מאוישים ברת"א.

חיים ילין: אני אתן לך את המיקוד.

חיים ילין: קודם כל אנחנו רוצים להבין את הרגולציה מארצות הברית והאיחוד האירופי ואיפה אנחנו נמצאים ביחס אליה ומה אנחנו מתכוונים לעשות.

חיים ילין: אני מאוד ממוקד.

חיים ילין: אין מה לעשות.

חיים ילין: אני יותר ראש מועצה לשעבר מאשר חבר כנסת.

חיים ילין: חבר כנסת מקבל לפי מילים משכורת וראש מועצה לפי ביצוע.

<נועם מילשטיין: אני אדבר בתמציתיות, אם יש שאלות ותרצו שארחיב, אני ארחיב.

<נועם מילשטיין: סקרנו את הרגולציות שיש באירופה ויש בארצות הברית ב-FAA.

<נועם מילשטיין: למעשה החלטנו לבחור אחת מהן ולהתמקד בה על מנת לשנות ולתקן את הרגולציה שיש בישראל.

<נועם מילשטיין: הרגולציה האירופאית של - - - מדברת על תפיסת רגולציה מורכבת יחסית, חלוקה להרבה תתי קטיגוריות, מדברים לפי מסות של כלי טייס בלתי מאוישים, גישות שמבוססות סיכון.

<נועם מילשטיין: למעשה רגולציה שבה אתה נאלץ לקבל הרבה החלטות בדרך כמפוקח, כאזרח, לאיזה מהקטיגוריות ללכת.

<נועם מילשטיין: אם היה קשה ללמוד אותה ולהסביר אותה, אני מניח שליישם אותה עוד יותר.

<נועם מילשטיין: הרגולציה של ארצות הברית, קודם כל נסענו והתארחנו ב-FAA, היינו שם במשך יומיים וקיבלנו סקירה מאוד מפורטת.

<נועם מילשטיין: תקנות הכטב"ם מתחת 25 קילוגרם שזה למעשה עולם – אתם אומרים רחפנים – בחוק זה עדיין נחשב רב להב, זה חשוב מאוד כי מי שמחפש רחפן בגוגל יכול למצוא את אותם מצנחים ממונעים ולא את מה שאנחנו מדברים.

<נועם מילשטיין: לכן אני אומר את המילים "רב להב", אני מקווה שנצליח להשריש את זה.

<נועם מילשטיין: רבי הלהב בארצות הברית, אין תתי קטיגוריות, אין דרישות טכניות על הטיסנים או כלי הטיס, הפעלה בקשר עין בלבד ולמעשה כל אזרח יכול ללכת לחנות ולקנות את אותו רב להב והוא בא איתו הביתה והוא צריך לקבל החלטה.

<נועם מילשטיין: הוא צריך לרשום אותו.

<נועם מילשטיין: חובה לרשום אותו.

<נועם מילשטיין: יש מערכת רישום פשוטה יחסית מבחינת מורכבות של תפעול, זה עולה 5 דולר לכל אזרח ובו הוא מחליט האם הרב להב הזה ישמש אותו עבור ספורט ופנאי או האם עבור עבודה מסחרית.

<נועם מילשטיין: הוא בוחר את המסלול שמתאים לו, מקבל את כללי ההפעלה על פי מה שהוא בחר, זה לא משנה, לדוגמה בחר ספורט ופנאי, אומרים לו בעצם מהם הכללים, מהם חוקי ההטסה, איפה מותר, איפה אסור, איזה גובה, איזה מרחק מהאנשים וכדומה, או שהוא בוחר ללכת למסלול של עבודה מסחרית שם הוא יקבל את כללי הבסיס של עבודה מסחרית כאשר כל פעילות שהיא מעבר לאותו בסיס, הוא צריך לבקש מה שנקרא פטור מה-FAA, ולומר "אני כן רוצה לטוס בקרבת אנשים".

חיים ילין: מה זה מסחרי?

<נועם מילשטיין: עבודה מסחרית היא למעשה הטסה לשם תמורה.

<נועם מילשטיין: כל התעשיות שגדלו, מישהו שרוצה שיצלמו את החתונה או שיצלמו את הבית, לצורך העניין כל הפעלה לשם תמורה.

<נועם מילשטיין: יש את ההפעלה הכללית שהיא יותר הפעלה מוסדית, כלומר כל הרשויות המקומיות שרוצות לבצע פיקוחי בניה, עבודות אבטחה כאלה ואחרות שהן לא לשם תמורה אבל הן משמשות ככלי עבודה.

חיים ילין: זה מסחרי.

<נועם מילשטיין: זה מסחרי וכללי.

<נועם מילשטיין: זה הפעלה כללית.

<נועם מילשטיין: המסחרי זה עבור כסף, כללי זה עבור כלי עבודה כמו עירית חולון לדוגמה, שעושה תהליך רישוי ודברים כאלה.

<נועם מילשטיין: נכון להיום ולפי החלטת ממשלה שהתקבלה ב-2014, שבעצם נועדה להוריד את הנטל הרגולטורי, כך אנחנו רואים גם את החקיקה שאנחנו מבצעים היום, אנחנו כותבים אותה, היא בהתאם ל-part 107, של ה-FAA.

חיים ילין: מתי אתם מסיימים את החקיקה?

חיים ילין: הייתם פה לפני שנה, אולי קצת פחות.

חיים ילין: בדיון הראשון.

חיים ילין: ינואר 2017.

חיים ילין: זה שנה.

<נועם מילשטיין: אנחנו שם לדעתי עדיין לא היינו מקובעים על המסלול שאליו אנחנו הולכים, ב-FAA היינו לפני שלושה חודשים.

<נועם מילשטיין: אנחנו בתהליך כתיבה יחסית מתקדם.

<נועם מילשטיין: נמצא איתי פה אבישי פדהצור - - -

חיים ילין: מה עם לו"ז?

<אבישי פדהצור: אני מהלשכה המשפטית ברת"א.

<אבישי פדהצור: כמו שאמר נעם, אנחנו החלטנו שנאמץ בחקיקה הישראלית את part107 של ה-FAR, federal aviation regulation, כי שוב, 1.

<אבישי פדהצור: זה מכסה כ-90% מהבעיה, כלי טייס מוטסים מרחוק עד 25 קילו בקשר עין מתחת ל-140 מטרים או 150, אני לא אכנס למספרים כי אני לא זוכר אותם ולא יודע אותם, כי זו הליבה.

<אבישי פדהצור: ויותר טוב, זה תפסת מרובה לא תפסת.

<אבישי פדהצור: אני אנסה כמו האירופאים שעוד אין להם חקיקה בתוקף, יש להם הצעות שמתקדמות, שהם מקווים להכניס אותן לתוקף בתחילת 2019.

<אבישי פדהצור: להבדיל ממה שיש באירופה שזה רעיון או כוונה, אצל האמריקאים כבר יש שיטה שעובדת עם חולייה ועם יתרונותיה, וזה הדבר שאנחנו מעדיפים להסתמך עליו.

<אבישי פדהצור: אנחנו מיישמים את זה.

<אבישי פדהצור: כפי שאנחנו רואים את זה, ואנחנו זה נועם אני ועוד בחור מרת"א ששייך למחלקת תקינה, אנחנו הצוות שמוביל את זה.

<אבישי פדהצור: אנחנו עכשיו בשלבים מתקדמים של כתיבת היישום של חלק 107.

<אבישי פדהצור: אחרי שהוא יסתיים אנחנו נצטרך גם לבדוק את הרלבנטיות של ההוראות שקבענו שם לגבי טיסנים.

<אבישי פדהצור: יש פה עוד מעבר לזה שנועם חידד בצדק את ההבדל בין רב להב לכלי טייס בלתי מאוישים אחרים, ודרך אגב ההסדרה שאנחנו כותבים היא לא רק לרבי להב.

<אבישי פדהצור: רבי להב זה נחמד, זה איזה שהוא טרנד, אבל יש פה עולם שלם של כלי טייס בלתי מאוישים עם כנף קבועה, יש לנו כבר פטנטים כמו - - - שהוא ממריא כמו מסוק וטס כמו מטוס, צרות שלא מהעולם הזה, ההסדרה שלנו אמורה לכסות את כולם.

חיים ילין: אתה יודע מה הצרה.

<אבישי פדהצור: שצריכים להתקדם יותר מהר.

<אבישי פדהצור: יפה.

<אבישי פדהצור: לשבת יותר ממה שאנחנו יושבים שזה פעמיים בשבוע - - -

חיים ילין: לא דיברתי על זה, אתם תשבו, צריך להיות תכליתי.

חיים ילין: השאלה אם אתה גם רוצה את כולם בחקיקה, אז אני אומר - - -

<אבישי פדהצור: לא, זה מה שאני אומר אדוני.

<אבישי פדהצור: התקנות שלנו עכשיו מכוונות – תיכף אני אחדד קצת את ההבדל המשפטי בין לבין לבין בשביל להסביר את הרצף – התקנות שלנו עכשיו מכוונות למה שאנשי המקצוע מגדירים היום כ-90% מהשוק.

<אבישי פדהצור: רוצה לומר, כלי טיס בלתי מאוישים מתחת ל-25 קילו שמוטסים בקשר עין, אין כזה דבר הטסה מרחוק או הטסה לפי כללי טיסת ראייה מה שנקרא, הטסה רק בקשר עין ועד לגובה של 150 מטר, משהו כזה, זאת אומרת כלי טיס שלא משתלבים בתעופה האזרחית האחרת.

<אבישי פדהצור: זו הליבה, 90% מהכלים אליהם אנחנו מכוונים.

<אבישי פדהצור: שאר הכלים יוסדרו בהתאם לכללים שחלים היום לגבי כלי טיס.

חיים ילין: כמה זמן ייקח לחקיקה להגיע?

חיים ילין: הרי בסוף זה חקיקה ממשלתית, נכון?

<אבישי פדהצור: משחרב בית המקדש אנחנו יודעים למי ניתנה הנבואה.

חיים ילין: תקשיב, ידידי - - -

<אבישי פדהצור: תראה, זה יהיה לא אחראי אם אני אגיד לך חודשיים ובעוד חודשיים - - -

חיים ילין: לא דיברתי במושגים כאלה.

חיים ילין: אני לא מבקש את היום ואת השעה.

חיים ילין: אני לא יודע מה קורה עוד שעה בכנסת.

חיים ילין: לא דיברתי במושגים כאלה.

חיים ילין: "יקח לי שלושה חודשים, יקח לי שישה חודשים, עוד שנה אנחנו נסיים", אתה חייב להסביר כי אנחנו תמיד, אני חייב להסביר לך, אנחנו בכנסת ישראל תמיד החקיקה רודפת אחרי ההתפתחות של כל דבר שזז כמעט.

חיים ילין: מהאופניים עד רבי להב.

<אבישי פדהצור: כלי טיס בלתי מאוישים, אנחנו בעולם הגדול.

<אבישי פדהצור: זה נכון ואדוני יושב גם בוועדות ורואה שחקיקה זה לא דבר טריוויאלי, זה לא גוגל טרנסלייט ויש לנו את זה.

<אבישי פדהצור: אני רוצה להאמין שבתוך – שוב, אני יודע שהדברים מוקלטים ולכן אני אוכל גם בעוד חצי שנה או שנה להגיד "אמרתי לכם שזו השערה במקרה הטוב".

<אבישי פדהצור: אני רוצה להאמין שתוך חצי שנה - - -

חיים ילין: יש מקום בכנסת.

חיים ילין: אתה יכול להיות.

חיים ילין: עם אמירות כאלה אין לך בעיה.

<אבישי פדהצור: הואיל ואני פקיד ואני חייב לנצור את לשוני, ברשותך אדוני אני אנצור אותה.

<אבישי פדהצור: אני מאמין שבתוך כחצי שנה יהיה לנו נוסח שנוכל להוציא אותו לציבור.

<אבישי פדהצור: נוסח זה אומר תיקון לתקנות הטיס, זה אומר גם התייחסות לנושא הטיסנים, שזה מה שהתחלתי לומר קודם שעוד לא הספקתי, עם דברי הסבר, ואז אנחנו צריכים להתחיל תהליך של - - - ושל שיח עם הציבור.

<אבישי פדהצור: לקבל הערות והתייחסויות מהציבור, שזה תהליך שצפוי לקחת לדעתי עוד כארבעה חודשים, כי בסוף יהיו לנו פה תקנות, יהיה לנו משהו כמו 40-50 עמודים של נוסח ודברי הסבר, זה לא עניין של מה בכך, זה שינוי של דברים שקיימים היום.

חיים ילין: אם אני אומר לך תסריט בלהות שאתה לא רוצה לשמוע אותו, שתוך שבועיים שדה התעופה של נתב"ג מושבת לחלוטין בגלל, לא יודע מה הסיבה, אבל שאחד הכלים האלה נכנס פנימה ואני מודיע לך עכשיו, ראש הממשלה, שר הביטחון מורים לך לעשות את זה בשלושה חודשים, תעזוב אותך עכשיו מציבור, אלא אתה צריך תקנות מידיות עכשיו, שלב ראשון, שאפשר גם לשנות אותם בעוד שישה חודשים.

חיים ילין: אבל צריך משהו.

חיים ילין: אתה מסוגל להביא?

<אבישי פדהצור: תראה, קודם כל כבר היום יש הסדרה.

<אבישי פדהצור: צריך להבין, אין פה ואקום.

<אבישי פדהצור: זה דבר שאולי לא הודגש מספיק אדוני, ואם אדוני רוצה אני יכול לפרט.

<אבישי פדהצור: כבר היום אין ואקום.

<אבישי פדהצור: יש הסדרה מאוד מאוד מפורטת לגבי איך מפעילים את הדברים הללו.

<אבישי פדהצור: הדברים האלה יכולים להיות מופעלים – הדברים האלה, רוצה לומר, עצמים מוטסים מרחוק – הדברים האלה יכולים להיות מופעלים בשתי תצורות.

<אבישי פדהצור: או בתור כלי טיס או בתור טיסנים.

<אבישי פדהצור: אם אני עושה בזה שימוש למטרות פנאי וספורט זה טיסן.

<אבישי פדהצור: אם זה טיסן, יש לי היום חקיקה שאומרת בדיוק מה מותר ומה אסור.

<אבישי פדהצור: אסור מעל שדות תעופה, אסור מעל גובה מסוים, אסור באזורי פיקוח של שדות תעופה וכולי.

<אבישי פדהצור: אם אני מפעיל את הדברים האלה ככלי טיס יש לי היום הסדרה מאוד מאוד מפורטת לגבי איך מטפלים בכלי טיס.

<אבישי פדהצור: תעודת כושר טיסה שלא רלבנטית להרבה מאוד מכלי הטיס הבלתי מאוישים כמוצרי מדף, חובת רישיון אישי וכולי.

<אבישי פדהצור: התיקון שאנחנו מנסים לעשות בא להקל על ההסדרה הזאת.

<אבישי פדהצור: זה לא שיש היום ואקום ויש מערב פרוע.

חיים ילין: סלח לי, הקראתי פה, סתיו הביאה לי חמישה מקרים שזה נראה לי יותר מערב פרוע מאשר מדינה מתוקנת למרות שיש את כל החוקים ואת כל התקנות שאתה מדבר עליהם.

<אבישי פדהצור: תראה, אני לא יכול להתייחס לאכיפה.

<אבישי פדהצור: גם יש לך במדינת ישראל הרבה מאוד תאונות דרכים והרבה מאוד עבירות תנועה.

חיים ילין: מי אחראי על האכיפה?

<אבישי פדהצור: יש כמה היבטים של אכיפה, אם אדוני רוצה לדבר.

<אבישי פדהצור: לפי חוק הטיס יש לנו שני כלי אכיפה עיקריים.

<אבישי פדהצור: האחד זה סעיף 38 לחוק הטיס, פעולה כלפי רישיון, השני זה פרק י' לחוק הטיס שזה הטלת עיצום כספי.

<אבישי פדהצור: בנוסף יושבים במדינת ישראל גם לפי חוק הטיס וגם לפי חוק העונשין עבירות פליליות.

<אבישי פדהצור: אם יש לנו התנהגות שהיא הפרה של הוראות לפי חוק הטיס והיא מצדיקה ביטול רישיון אנחנו פועלים לביטול רישיון.

<אבישי פדהצור: אנחנו עושים את זה כאשר זה נדרש לגבי בעלי רישיונות לכלי טיס.

<אבישי פדהצור: אם יש לנו מקרה מתאים ויש לנו מדיניות אכיפה שמופיעה באתר רת"א, ואומרת מתי הולכים על עיצום כספי ומתי הולכים על רישיון, אנחנו מפעילים את הכלים האלה.

<אבישי פדהצור: הבעיה שלך עולה, אדוני, למשל כשאדם עושה את הדברים האלה באופן לא חוקי בלי רישיון.

<אבישי פדהצור: אם אני עושה פעולה שאני צריך בשבילה רישיון בלי רישיון, אין רישיון לקחת לי ואז הכלי היחידי שיש במדינת ישראל הוא הכלי הפלילי.

<אבישי פדהצור: למשל אם אני נוהג באוטו שלי בלי רישיון, בית המשפט לא יכול לשלול רישיון שאין לי.

<אבישי פדהצור: הוא יכול אולי לאסור עלי לקבל רישיון בעתיד.

<אבישי פדהצור: מי מטפל בי?

<אבישי פדהצור: מטפלת בי משטרת ישראל, בשביל זה צריך שיהיה מי שיגיש תלונה.

<אבישי פדהצור: אז שוב, אני לא יודע על אילו אירועים מדובר ומה בדיוק נעשה בהם, אם אדוני רוצה אפשר לברר את זה, אבל במקרים המתאימים מידע שמגיע לרת"א מטופל במישור האכיפה המנהלי, רוצה לומר פעולה נגד רישיון או הטלת עיצום כספי ובמקרים המתאימים פונים למשטרת ישראל, מגישים תלונה, ומשטרת ישראל מטפלת בזה בעזרתנו, יש לנו שיתוף פעולה מתמשך עם משטרת ישראל גם בידע, גם במומחיות, גם בעזרה הדדית ולכן התחושה שמנסים ליצור כאילו אין דין ואין דיין, אני חושב שהיא לא לחלוטין מבוססת.

חיים ילין: אני רוצה להקריא לך: "השר לביטחון פנים לא הסמיך את מפקחי רת"א להפעיל סמכויות חקירה לצורך אכיפה פלילית של הוראות חוק הטיס ומאידך גיסא המשטרה אינה רואה עצמה אחראית לאכיפת כלל העבירות המנויות בחוק".

חיים ילין: אני רק מקריא לך את המשפט הזה, אני לא אקריא את הכל.

חיים ילין: חבר'ה, תקשיבו, אם לא היה כשל ולא הייתה בעיה, לא היינו יושבים פה.

חיים ילין: אם כל אחד ייקח על עצמו את האחריות או כל דבר שאני אגיד כרגע הוא לוקח את זה באופן אישי, אז לא הצלחנו להתקדם ולעשות שום דבר.

חיים ילין: כשאני שואל כמה זמן ומה צריך ומי האכיפה, זה אומר שעדיין לא קרה שום אסון במדינת ישראל, כי במדינת ישראל אנחנו מטפלים בדברים רק כשקורה אסון.

חיים ילין: אני לא הייתי מוכן לזה, אני לא רוצה את זה.

חיים ילין: אני לא באתי מהמקום האזרחי, באתי מהמקום הביטחוני.

חיים ילין: ראיתי ב-2012 את הרחפן הראשון עובר מרצועת עזה לעבר השטחים החקלאיים, משם התחלתי את המלחמה הזאת.

חיים ילין: אני לא רוצה שנצא למלחמה – תסלחו לי – ל-50 יום להשמיד מנהרות שידענו עליהם ולא היו לנו כלים להתמודד איתן.

חיים ילין: אני רוצה שנדע כולנו ביחד שיש לנו פה אחריות נגד האיום הזה של הכלים האלה שהם יכולים להיות בידיים טובות, הם גם יכולים להיות בידיים הרות אסון.

חיים ילין: אנחנו מכירים את כל הסרטים.

חיים ילין: לכן אני רוצה להתקדם.

חיים ילין: הקראתי לך עכשיו דו"ח של מבקר המדינה.

<אבישי פדהצור: שוב, אנחנו את ההתייחסות שלנו לדו"ח מבקר המדינה העברנו, אני לא הולך לקיים על זה עכשיו שוב דיון.

<אבישי פדהצור: אנחנו רשות התעופה האזרחית, כשמה היא, מתייחסת בתעופה אזרחית ולתעופה אזרחית.

<אבישי פדהצור: כאשר יקום מחר פעיל ארגון טרור כזה או אחר, לא האכיפה לפי חוק הטיס היא שתמנע בעדו.

<אבישי פדהצור: לא זה שהוא יצטרך לרשום את הרחפן שלו – בכל הכבוד אני אומר את זה – זה מה שיגיד לו עכשיו שהוא חוזר בתשובה ומצטרף ל - - -

חיים ילין: נכון.

חיים ילין: אתה צודק במיליון אחוז, אבל אני אסביר לך משהו.

חיים ילין: כשאתה מסדיר את הרוב, אז אתה יודע לטפל באותם כלים שעוברים על החוק.

חיים ילין: זה כמו בדיוק אותו אדם שעובר את הגבול, מבחינתנו הוא מחבל עד שהוא לא נתפס, לכן כל מי שלא יהיה לו רישיון, כל מי שיעבור על החוק מבחינתנו הוא בא לפגע.

חיים ילין: לכן יש הבדל בין שכל כלי בא לפגע לבין שרק אלה שלא מזוהים באים לפגע.

חיים ילין: זה שונה לחלוטין ואני מתחבר למה שאתה אומר ש-90% אם אתה מצליח להסדיר, אנחנו במדינה אחרת לגמרי.

חיים ילין: אנחנו נמצאים בשליטה אחרת לחלוטין, מה שהיום לא מוסדר.

<אבישי פדהצור: על זה אדוני אני מדבר, היום ה-90% הללו, היום 100% למעשה מוסדר.

<אבישי פדהצור: התיקון שאנחנו מנסים לעשות נועד להתאים את ההסדרה למציאות, למה?

<אבישי פדהצור: כי אם היום אני קונה רב להב בחנות ואני הולך להפעיל אותו לצורך העסק שלי או אפילו לראות את הצאן שלי, זאת אומרת מה שנקרא הפעלה כללית, ואני צריך ללכת לרת"א ולקבל עליו תעודת כושר טיסה, שזה מה שצריך בשביל כלי טיס אמיתי, נקרא לו, שמיוצר לפי סטנדרטים תעופתיים, ואין כזה דבר כי לא מייצרים כזה דבר אז אני צריך לקבוע עכשיו הסדרה שלא תהיה מגוחכת.

<אבישי פדהצור: אז אני עושה את ההתאמה הזאת.

<אבישי פדהצור: אם למשל היום בשביל להפעיל חברת תעופה, שעוסקת בהפעלה מסחרית של כלי טיס, אני צריך שיהיו לי ארבעה אנשים כי זה ממונה על מבצעים וקצין בטיחות וכולי.

<אבישי פדהצור: והיום החברות הללו שעושות הפעלה מסחרית עם כלי טיס בלתי מאוישים, הן לפעמים חברות של אדם אחד.

<אבישי פדהצור: אני הולך, קונה את זה, מבקש מרת"א רישיון, מקבל רישיון, עושה את ההפעלה בצורה בטוחה.

<אבישי פדהצור: אני העסק שלי.

<אבישי פדהצור: אני לא מטיס אנשים, אני לא מטיס סחורות, אבל לפי החוק והתקנות היום אני צריך רישיון הפעלה אווירי.

<אבישי פדהצור: אני צריך ארבעה אנשי מקצוע.

<אבישי פדהצור: למעשה החוק היום מטיל מעמסת יתר על מי שרוצה להפעיל כלי טיס בלתי מאוישים בהפעלה מסחרית.

<אבישי פדהצור: שוב, אנחנו מדברים על עד 25 קילו, קשר עין וכולי.

<אבישי פדהצור: לכן שוב, ההסדרה שלנו באה לפשט את מה שקיים היום ולמנוע עומס יתר.

<אבישי פדהצור: בהמשך או בהתאם למה שאדוני אומר, כל הנושא הביטחוני והנושא הפלילי – דרך אגב, יש גם שימושים של פשיעה חמורה בכלים הללו, אנחנו לא רוצים לתת הצעות ודוגמאות לאף אחד.

חיים ילין: נשמע ממשטרת ישראל.

<אבישי פדהצור: גם השימושים הללו מצד אחד זה לא משהו שרת"א תמנע באמצעות עיצום כספי של 500 שקלים אבל מצד שני, כמו שאדוני אמר, כאשר אנחנו בונים מארג של הסדרה, שזה מה שאנחנו בונים עליו עכשיו, חובות רישום ומבחני ידע וכולי, זה כן עוזר לכלים השלובים שלנו עם משטרת ישראל, עם גופי בטחון אחרים במיפוי הבעיה, וכמו שאדוני אמר בלנסות להפריד את העמית מהטורף.

חיים ילין: אוקיי.

חיים ילין: אנחנו עוברים ללוט"ר.

חיים ילין: בדצמבר האחרון יצאה החלטת קבינט הנוגעת לעניין חלוקת האחריות בין הגופים ואני מבקש שנתמקד בזה כי בעצם אנחנו שומעים פה את רת"א, אנחנו שומעים שיש גם אכיפה ויש גם חוק, אבל בפועל תכלס שום דבר לדעתי לא קורה.

<יואב זקס: צהריים טובים לכולם.

<יואב זקס: אני רח"ט טכנולוגיה במל"ל בתוך האגף ללוט"ר.

<יואב זקס: באמת נכון לציין את החלטת הקבינט כנקודת השינוי בהיערכות של המדינה להתמודד עם נושי רבי הלהב, אפילו שאני חייב להתחיל ולומר שרבי להב זה לא רק איום וכל העולם וגם אנחנו רואים את זה גם כברכה.

<יואב זקס: הרגולציה בארצות הברית ובאירופה היא קודם כל מכוונת לאפשר טיסה של הרבה כאלה בשטחים צפופים ולאפשר לאנשים להפעיל אותם ולא רק לראות אותם כסכנה.

<יואב זקס: אף על פי כן, מרגע שהתקבלה ההחלטה של הקבינט ולגורמי המדינה השונים הוגדרו תחומי אחריותם, מה שאנחנו עכשיו צריכים לעשות זה להסתכל על התמונה הכוללת וזה מה שאני רוצה להציג בארבעה משפטים.

<יואב זקס: כל אחד מגורמי הביטחון, צה"ל המשטרה השב"כ וגורמים אחרים יודע כרגע לפי החלטת הקבינט מהי אחריותו.

<יואב זקס: תוך חצי שנה מהחלטת הקבינט צריכים כולם להשלים את תפיסת ההתמודדות שלהם.

<יואב זקס: כל אחד מהם צריך להגדיר לעצמו את התפיסה שאותה הוא רוצה לממש, כל אחד מהם לפי האחריות ולפי סדרי העדיפויות שהוא קובע וכמובן גם לפי סוגיית המשאבים, שלא דיברנו עליה.

<יואב זקס: כדי לאפשר לכולם לממש את האחריות שלהם, מי שמוביל פיתוח עבור כולם זה משרד הביטחון או צה"ל שכבר הקים גוף.

<יואב זקס: לפי דעתי הם גם יהיו המהירים ביותר להגדיר תפיסה ולאפשר לבנות סל כלים לאנשי הביטחון בכל אחד מהגופים שיממשו את האחריות שלהם לפי התפיסה שלהם, אותה תפיסה שטרם אושרה.

<יואב זקס: אנחנו נדאג לזה שבתוך התפיסות של כל אחד מהגופים לא יהיו חורים ולא יקרה מקרה שבו אירוע נופל בין הכיסאות ואין מי שיטפל בו.

<יואב זקס: אחרי שכל זה נאמר, צריך לומר עוד שלושה משפטים.

<יואב זקס: אחד – נחיה עם התופעה הזאת, עם היכולת הטכנולוגית הזאת לנצח וזה ישתפר וילך ויגדל ויתרבה, לכן גם המבט שלנו להתמודדות עם האיומים הוא מבט ארוך טווח.

<יואב זקס: אנחנו רוצים שחלק מהאחריות על הניהול הנכון של כמות גדולה מאוד של כלים שנמצאים בשמיים יהיה על היצרנים.

<יואב זקס: יצרני הרחפנים.

<יואב זקס: הם מציעים דרכים מסוימות של שמירה על השמים כדי למנוע מהרגולטורים במדינות השונות להגביל אותם במכירות שלהם.

<יואב זקס: אנחנו רוצים לפעול בסיוע ידידים בארצות הברית וכמובן באיחוד האירופי, שיכפו על יצרני הרחפנים תקנים שאנחנו נוכל להיעזר בהם כדי לאפשר לאנשי הביטחון לממש את האחריות שלהם.

<יואב זקס: למשל, אם יוגדר תקן שמאפשר לאיש בטחון לקחת שליטה על כלי שמאיים, ואם התקן הזה, תקן תקשורת למשל, אני אומר תמונה של דבר שכרגע לא קיים אבל אנחנו רואים אותו בעתיד מתרחש.

<יואב זקס: אז בסופו של תהליך אנחנו רוצים שיהיה מצב שכל האנשים הנורמטיביים יפעלו לפי אותם כללים שרת"א תגדיר, רת"א הוא הרגולטור, ומי שהוא לא נורמטיבי ומסכן ציבור או מסכן רכוש, אותו גורם בטחוני שמופקד על אותו איום, למשל הגנה על שדה התעופה בן גוריון, למשל הגנה על בסיס צבאי, למשל הגנה על הפגנה בכיכר העיר.

<יואב זקס: כל אחד מהגופים האלה זה גורם בטחוני אחר.

<יואב זקס: אותו גורם בטחוני שמופקד, שאחריותו היא לוודא שאותו אירוע מתרחש בבטחה, יעמוד לרשותו כלי שהמדינה מפתחת שיאפשר את ההרחקה של הרחפן בעת סכנה ויהיה לו נוהל עבודה שבו הוא מרחיק את הכלים הנורמטיביים, נשאר להתמודד עם הכלי המסכן ואז בהדרגה עד שהוא מפעיל את הכוח שיש בידו כדי ליירט אותו.

<יואב זקס: התהליך הזה ייקח לנו זמן לממש אותו, אבל זה החזון.

<יואב זקס: לשם אנחנו הולכים.

<יואב זקס: אנחנו נמצאים כרגע כמו שאמרתי בשלב - - -

חיים ילין: בשישה החודשים הראשונים.

<יואב זקס: בששת החודשים הראשונים.

<יואב זקס: עדיין לא אושרו כל התפיסות של כל הגופים.

<יואב זקס: אנחנו עדיין לא מחזיקים ביד את כל ארסנל הכלים ואת היוזמה שאותה הצגתי קודם לגבי הטלת חלק מהאחריות על יצרני הרחפנים אנחנו הצגנו כבר גם באיחוד האירופי, גם לארצות הברית, אנחנו נמצאים איתם בדיונים ואני מקווה שנקבל מהם תמיכה משום שפה הכוח הוא בידי השווקים הגדולים, אין מה להשוות את השוק האירופאי, למשל אם האיחוד האירופי שנותן את הדעת היום ברצינות רבה לנושא הרחפנים, יקבע שזה כלל מחייב, אנחנו גם נהנה מזה.

חיים ילין: הבנתי.

חיים ילין: זאת אומרת שאנחנו מחכים לאיחוד האירופאי, שהם קונים פי אלף ויותר ממה שמדינת ישראל, לנו עקב זה שאין לנו כוח קניה אין לנו גם כוח ללחוץ עליהם מה אנחנו רוצים, בסוף 99% מיוצרים בסין, באותה מדינה, באותו מקום.

חיים ילין: אנחנו תלויים בשוק האירופאי.

חיים ילין: כמה זמן ייקח?

<יואב זקס: אנחנו לא תלויים בשוק האירופאי.

<יואב זקס: הרעיון הזה הוא רעיון שאנחנו העלינו.

חיים ילין: אבל כמה זמן יקח?

<יואב זקס: אנחנו יכולים לפעול בתחום הזה בכמה כיוונים.

<יואב זקס: אני הצגתי את זה רק כי הרעיון הזה עושה שכל וקל להסביר אותו.

<יואב זקס: קל להסביר את זה שיצרן רחפן, אם יחויב, יכול להשאיר ערוץ תקשורת פתוח לאיש בטחון שיוכל להשתלט על הכלי בעת סכנה.

<יואב זקס: זה דבר שברור לכולם.

<יואב זקס: יש עוד דרכים.

<יואב זקס: כמה זמן זה ייקח, אני לא יודע את התשובה לזה.

<יואב זקס: אנחנו בערך כל חצי שנה מעכשיו נבחן את הכלים הטכנולוגיים שעומדים לרשותנו ולאט לאט יתפתח לנו ארסנל של כלים.

חיים ילין: נגיד שלאירופאים לא בוער להם, כמו שלא בוער להם כלום, מה אכפת להם, הם חיים באטמוספירה אחרת לגמרי, זה לא המזרח התיכון ולא השכונה שלנו, קשה לי שאנחנו גם ברמה העסקית גם ברמה הביטחונית, הבטיחותית וכל מה שאתה רוצה, תלויים במישהו אחר שיכריח את היצרנים.

<יואב זקס: אנחנו בשום אופן לא תלויים בהם.

<יואב זקס: אנחנו נקבע את הכללים שמתאימים לנו.

<יואב זקס: אבל חייבים לראות את הנושא של הרחפנים כאירוע רב עולמי שאין לו גבולות, שטס ממקום למקום, שעובר גבולות בין מדינות.

<יואב זקס: צריכים לראות את זה בהקשר הזה ולכן יהיו פה תקנים מחייבים עולמיים, אין ספק בכך.

<יואב זקס: אנחנו לעצמנו, למטרות שלנו, אנחנו אימפריית יירוט, נדע ליירט כל כלי שנרצה.

<יואב זקס: העבודה כבר החלה, יש כבר צוות שעובד בצה"ל בשיתוף פעולה עם יתר הגורמים ועוסק בנושא הזה.

<יואב זקס: יהיו לנו כלים שלנו, אנחנו רוצים שיהיו לנו גם ארסנל כלים רחב יותר בראייה שאותה הצגתי.

חיים ילין: תודה.

חיים ילין: יש נציג של משטרת ישראל?

חיים ילין: יש כאן כמה דברים שארצה להתייחס אליהם.

חיים ילין: קודם כל האכיפה.

חיים ילין: ענישה לא באחריותך אבל אכיפה כן.

חיים ילין: נשאל את משרד המשפטים, אלא אם תגיד לי שאתה גם אכיפה וגם ענישה.

<אמיר ליפשיץ: אני אגיד לך משהו אחר.

חיים ילין: תגיד לי מה שאתה רוצה להגיד.

חיים ילין: ואיך הסנכרון, או הקשר שלך מול רת"א כי בעצם אני מחפש איפה יש כשלים ואיפה אנחנו יכולים להשתפר.

חיים ילין: שמענו פה גם את נציג בתי הסוהר בפעם הקודמת, הוא התייחס לזה גם, בנושא של האפשרויות של הברחת סמים ופלאפונים ועוד כלים כאלה ואחרים במקומות שאנחנו לא רוצים שיהיו, איך ההגנה.

חיים ילין: מה שאתה לא יכול להגיד, אל תגיד.

<אמיר ליפשיץ: טוב אדוני.

<אמיר ליפשיץ: אני היועץ המשפטי של אגף התכנון במשטרה.

<אמיר ליפשיץ: הדיון פה הוא בעצם דילג בין כמה נושאים אז אתחיל קודם דווקא בנושא הרגולציה.

<אמיר ליפשיץ: הרגולציה מקודמת על ידי רשות התעופה האזרחית כאשר ההיבט הביטחוני או יותר נכון הצרכים הביטחוניים לא רק שלנו, אלא של כל הגופים הביטחוניים, גם של הצבא, גם של גופים ביטחוניים אחרים, מתוכללים בצורה מסודרת על ידינו ואנחנו בקשרים מסודרים עם רשות התעופה האזרחית כדי שההיבטים הביטחוניים יבואו לידי ביטוי ברגולציה האזרחית.

<אמיר ליפשיץ: בסופו של דבר התקנות והחוקים הם חוקי טיס אזרחיים במהותם והם נועדו לתת מענה באמת לצרכים אזרחיים.

<אמיר ליפשיץ: אבל יש גם צרכים שלנו, יש רצונות שלנו כדי להתמודד כמו שיואב מהמל"ל פירט פה, וכמובן יש כאן היבטים של איום, לא רק היבטים של הזדמנויות.

<אמיר ליפשיץ: אנחנו התחלנו בחודשים האחרונים בתהליך של קשרי עבודה הדוקים גם בפן הטכנולוגי בצורה מאוד מאוד משמעותית, גם בפן של תפיסות ההפעלה, גם בגיבוש תפיסה שלנו כדי להתמודד עם האיום כי בסופו של דבר היא לא הייתה מגובשת עד היום.

<אמיר ליפשיץ: עד היום לא התמודדנו עם איום שכזה ולאחר החלטת הקבינט בנושא אנחנו התחלנו בתהליך סדור והכל בשיתוף פעולה עם רת"א, וכשאני מדבר על שיתוף פעולה עם רת"א אני מדבר על פגישות עבודה גם בדרגים הגבוהים ביותר, ראש רשות התעופה האזרחית למול ראש אגף התכנון של המשטרה, פגישות עם ראש אגף מבצעים, פגישות מהדרגים הגבוהים ועד צוותי עבודה כדי לנסות ולקדם את התהליך שבסופו של דבר אנחנו נוכל לממש את האחריות שלנו להתמודד עם האיום.

<אמיר ליפשיץ: אני לא אפרט לפרטים מה בדיוק האחריות שלנו ביחס לגופים האחרים כיוון שזה מגולם בהחלטת קבינט שהיא סודית.

<אמיר ליפשיץ: אבל התהליך מתבצע.

<אמיר ליפשיץ: הוא מתבצע בהתאם לאבני דרך, לסד זמנים קבוע שמוגדר בהחלטת הממשלה.

<אמיר ליפשיץ: זה לא בעתיד לא ידוע, והדברים מתבצעים במקביל.

<אמיר ליפשיץ: זאת אומרת הפן הטכנולוגי נבדק במקביל, הצד של התפיסות לצד של הרגולציה, בתקווה שהכל יסונכרן לכדי מענה כולל אחד.

<אמיר ליפשיץ: זה בנושא של הרגולציה.

חיים ילין: שאלה לגבי הרגולציה עצמה ומי שעובר על התקנות או על הרגולציה, או כל דבר שלא יהיה.

חיים ילין: על הכביש, כמו בדוגמה שנתנו, יש לנו את מתנ"ע, שהיא אמונה על כל מי שעובר על התקנות ממהירות או כל דבר, הוא חוטף קנס, או המצלמה או לא משנה.

חיים ילין: אותי לא מעניינת הטכנולוגיה כרגע.

חיים ילין: אותי מעניין מי אחראי.

חיים ילין: אתם הולכים עכשיו לדרוש תקציבים כדי להקים יחידה מיוחדת?

חיים ילין: מה אתם הולכים לעשות?

חיים ילין: כי באופניים לדוגמה החקיקה דיברה על זה שאנחנו נותנים כוח לפקחים העירוניים ואז לא צריכים להגדיל את כח האדם ואת התקציבים.

חיים ילין: השאלה איך אתם מתכוונים לעשות את זה, כי היום זה לא קיים.

<אמיר ליפשיץ: אין לי תשובה טובה בשבילך.

<אמיר ליפשיץ: זה בדיוק התהליך שמתבצע בימים האלה.

<אמיר ליפשיץ: זה בדיוק התהליך שבו אנחנו שוקלים איך נכון יותר לתקוף את התופעה הזאת.

<אמיר ליפשיץ: האם נכון יותר להקים יחידה שתוכל להתמודד עם האיום באופן ייחודי, האם נכון יותר לבזר את זה ליחידות בשטח.

<אמיר ליפשיץ: מה הם האמצעים שעומדים לרשותנו כיום ומה הם האמצעים שצפויים להיכנס בעתיד הקרוב כדי שנוכל להפעיל אותם בצורה המיטבית.

<אמיר ליפשיץ: נתת את הדוגמה מהתנועה בכבישים אז באמת הוקם ענף התנועה שמטפל באופן ייחודי בדרכים הבין עירוניות כדי להתמודד עם התופעה בצורה הטובה ביותר.

<אמיר ליפשיץ: מכיוון שכאן יש תהליך בהתהוות, תהליך חדש שהולך ומתעצם בצורה משמעותית, אנחנו עוד לא מגובשים.

<אמיר ליפשיץ: אני עוד לא יודע לבוא ולהגיד לך הדרך הטובה ביותר היום היא באמצעות הקמת יחידה שתמנה כך וכך וזה יהיה המבנה שלה, וזה מה שאנחנו הולכים לדרוש.

<אמיר ליפשיץ: אני עוד לא מגובש וכל הצוותים של דרג העובדים גם באגף השיטור אצלנו, גם באגף התכנון, בסיוע של הייעוץ המשפטי, בוודאי הטכנולוגיה, כל הגופים הרלבנטיים, כל הגופים האלה כרגע נמצאים בצוותים שעובדים בשיתוף עם גופי הביטחון האחרים, כי אנחנו חייבים להתחבר אליהם, כדי לראות איך אנחנו מתמודדים עם התופעה הזאת.

<אמיר ליפשיץ: ההתמודדות שלנו היא במגוון רחב של היבטים, כמו שאמרת, גם בהיבט הפלילי.

<אמיר ליפשיץ: יש לנו היום חשש מפלילי ויש לנו גם חשש בטחוני.

<אמיר ליפשיץ: הדברים משולבים אחד בשני.

<אמיר ליפשיץ: אנחנו לא באמת יודעים אם הרחפן הלא מזוהה, האם מי שעומד מאחוריו יש לו כוונות פליליות או יש מאחוריו כוונות חס וחלילה חבלניות או שהוא תמים לחלוטין, שזה סתם ילד שהחליט להטיס רחפן.

<אמיר ליפשיץ: הדברים האלה כרגע מתגבשים.

<אמיר ליפשיץ: אין לי תשובות מוחלטת לתת לך, אדוני.

חיים ילין: יואב, הרי החלוקה במדינת ישראל היא שכל מה שעף בתוך מדינת ישראל זה אחריות בטחון פנים.

חיים ילין: כל מה שמגיע מחוץ לגבולות מדינת ישראל זה צה"ל/משרד הביטחון.

חיים ילין: הדבר הזה ברור או שגם פה אתם דנים איך זה הולך להיות?

<יואב זקס: החלטת הקבינט מאוד ברורה, לכל אחד מהגופים מוגדר תחום האחריות שלו.

<יואב זקס: ככלל מוביל, החלטת הקבינט עוקבת אחרי מה שבמילא החוק קובע.

<יואב זקס: כלומר אחריות הצבא היא איומים שמגיעים מבחוץ, לשירות הביטחון את האחריות שיש לו על המשימות שלו, גופים נוספים האחריות שלהם, למשטרה יש את האחריות שלה על שטחי הפנים במגבלות מסוימות, לא חשוב כרגע הדיוק הספציפי.

<יואב זקס: האחריות הזאת לא שונה מאחריות שיש למשטרה על הגנת הרכוש והנפש בכל נושא.

<יואב זקס: זה עוד אחד מתחומי האחריות שלה.

חיים ילין: מאה אחוז.

חיים ילין: אתה רוצה להוסיף?

<אמיר ליפשיץ: לא.

חיים ילין: בשלב זה קיבלתי את התשובה שלא רציתי לקבל, אבל היית מספיק כן כדי להגיד לי - - -

<אמיר ליפשיץ: נכון, שזה תהליך.

חיים ילין: כמה זמן אתה מעריך שייקח?

<אמיר ליפשיץ: רק הערה ברשותך.

<אמיר ליפשיץ: זה לא אומר שאנחנו בתקופת ואקום.

<אמיר ליפשיץ: מאוד מאוד חשוב להבהיר, משטרת ישראל פעלה ופועלת ותמשיך לפעול ברגולציה הקיימת.

<אמיר ליפשיץ: שלא יישמע שאנחנו מחכים ומסדירים.

חיים ילין: בכנסת ישראל כשפותחים ועדה או צוות, בדרך כלל אתה רוצה להרוג נושא.

חיים ילין: אני לא קמתי פה בשביל להרוג את הנושא הזה אלא לפתח אותו.

חיים ילין: מה שאני מנסה לומר לך, ברור לי שכולכם עובדים, אין לי ספק.

חיים ילין: שאלתי רק כמה זמן ייקח עד שתהיה לכם תפיסה.

<אמיר ליפשיץ: אנחנו צפויים, מהחלטת הממשלה תוך כחצי שנה.

חיים ילין: שישה חודשים זה אומר יוני.

חיים ילין: אתה צריך לעמוד בלוח הזמנים.

<אמיר ליפשיץ: אלה דברים שמתבצעים.

<אמיר ליפשיץ: זה יבוצע בהתאם להחלטת הממשלה, בתקווה שהדברים יוסדרו.

<אמיר ליפשיץ: כמובן יש המון פערים בתחום הזה, ואין לנו עדיין תפיסה סדורה, הנושא בעבודה.

<אמיר ליפשיץ: רק כדי בכל אופן להוסיף הערה משמעותית שהתחלתי ואני אגיד, גם בנושא הפעולות של משטרת ישראל, משטרת ישראל פועלת לא רק בתחום התכנוני.

<אמיר ליפשיץ: שוטרי משטרת ישראל פועלים היום בשטח כנגד רחפנים במקרים המתאימים, ככל שאנחנו מקבלים תלונה מסודרת מרשות התעופה האזרחית, נפתחים תיקי חקירה, הדברים נבדקים, אנשים מוזמנים לחקירות במידה ויש חשש לעבירות פליליות, אנשי מקצוע מטעם רת"א מסייעים בביצוע החקירות, אני לא יכול להיכנס לפרטי תיקים כמובן ולפרט אבל הדוגמאות שאדוני נתן בתחילת הישיבה באמת דוגמאות מטרידות, אלה דוגמאות שוליים שבהחלט על פניו נראה שמדובר בעבריינות, והדברים מוסדרים.

<אמיר ליפשיץ: אז אולי לא ברגולציה החדשה שאמורה לפשט ולייעל ולהקל עלינו את העבודה, ולכן אנחנו היום נתקלים בקשיים בתחום של האכיפה, בהחלט.

<אמיר ליפשיץ: גם רשות התעופה האזרחית שגם בה יש תחום גם של אכיפה וגם של פיקוח, אבל בהחלט הדברים מבוצעים במקביל, גם חשיבה וקידום וגם פעולה בשטח יום יומית.

<אמיר ליפשיץ: חשוב מאוד שהדברים יובהרו.

<אמיר ליפשיץ: תודה אדוני.

חיים ילין: רק הערה אחרת לגבי מה שאמרת.

חיים ילין: קודם כל הקסאמים הראשונים, היו פוליטיקאים ואנשי מקצוע שקראו לזה צינורות מעופפים.

חיים ילין: אני לא הולך לספר את ההיסטוריה כי כולכם מכירים אותה.

חיים ילין: אני גם היום קצת מודאג מהנושא הזה, לא מהצינורות, שהם כבר פאסה, אלא מהצינורות החדשים שאני מקווה שלא יקראו להם צינורות מעופפים.

חיים ילין: אגף הפיקוח על היצוא במשרד הביטחון בבקשה.

<רחל חן: שלום.

<רחל חן: אני ראשת אפ"י, אגף פיקוח על הייצוא הביטחוני.

<רחל חן: א.

<רחל חן: יש חוק במדינת ישראל מ-2006, חוק הפיקוח על הייצוא הביטחוני.

<רחל חן: מתוקף החוק יש את צו ציוד לחימה.

<רחל חן: אותו צו שבעצם מגדיר שכלי טיס לא מאוישים מפוקחים, הצו וגם החוק אינו מתייחס לרחפנים, הוא מתייחס אך ורק לכלי טיס לא מאוישים.

<רחל חן: הצו הזה כנראה כשנכתב ב-2008 רק מלפני עשור, אבל כנראה שאף אחד לא העריך שנהיה כל כך עמוק בתוך הכלים הקטנים הללו.

<רחל חן: כמה דברים שנמצאים על הפרק מבחינת הפעילות שלנו בשלוש השנים האחרונות, בדגש.

<רחל חן: דבר ראשון, האגף עבר בסוף 2015 שינוי מבנה ארגוני באופן כזה שיש היום חטיבה ספציפית שמטפלת בכל הבקשות בנושאים של כלי טיס בלתי מאוישים, רחפנים וכל העולם הזה שאנחנו מדברים עליו כאן כעת.

<רחל חן: היתרון הבולט הוא שאם בעבר יצואן שהיה מגיע לאפ"י נדרש היה לעבור דרך מספר אנשים, היום יש יחידה ספציפית שמכירה את עולם התוכן של הכלים הבלתי מאוישים, שמבינה את עולם המושגים, שמכירה את התחרות המוגברת בתחום הזה ויודעת לתת שירות מצוין.

<רחל חן: זה מבחינת העשייה שלנו מ-2015.

חיים ילין: שאלה, חלק מהדברים שעלו בדיוני הרקע, הטענות שיש לגבי ההליך הבירוקרטי לקבלת אישור מכם שהוא ארוך מדי.

<רחל חן: אני אתייחס ברשותך לעובדה שביוני 2016 שר הביטחון הניח הצעה לעדכון צו ציוד לחימה, זאת אומרת היה לנו שיח מאוד פורה עם התעשיינים, עם היצואנים, הבנו שאנחנו נמצאים באיזה שהוא פער אל מול 2008 ובסופו של עניין סיכמנו וכך גם יצאה בקשה לעדכון צו.

<רחל חן: אמנם את הנוסח הסופי אנחנו נצטרך עוד לטייב, אבל הרעיון המסדר אומר שאנחנו נוותר על אותה תוספת מחמירה של מדינת ישראל שקובעת היום שכל כלי טיס בלתי מאויש מפוקח, מבלי לעשות הבחנה האם הוא פותח לשימושים צבאיים, האם הוא רחפן שקנית ב"טויז אר אס" או האם הוא רחפן - - -

ענת ברקו: אפשר לעשות הסבות.

ענת ברקו: אנחנו יודעים את זה.

ענת ברקו: אנחנו לוקחים כלים שהם לא מאיימים ואפשר לעשות הסבות.

חיים ילין: אני תיכף אתן לך.

ענת ברקו: אני שואלת, אין לי משהו מיוחד להגיד.

ענת ברקו: אני פשוט רוצה לשאול.

ענת ברקו: זה עקב אכילס.

<רחל חן: לכן הרעיון המסדר הוא שאנחנו מבקשים באמצעות עדכון הצו לאמץ את הפיקוח שמוגדר בוסנאר.

<רחל חן: זה הסטנדרט בעולם שבעצם מגדיר איזה כלים נדרשים לפיקוח ומה שמתחת לקטגוריה המוגדרת לא נדרש לחלוטין.

חיים ילין: יש לי שאלה.

חיים ילין: אנחנו דיברנו פה על כלים שעד 25 קילו.

חיים ילין: איך ההתייחסות שלכם בנושא הזה?

<רחל חן: וסנאר לא מתייחס בכלל למשקל, הוא מדבר על משך זמן טיסה, הוא מדבר על אפשרות להטיס ללא קשר עין, הוא מדבר על משבי רוח, הוא לא מתייחס למשקל הפלטפורמה.

ענת ברקו: ואנחנו ניקח את זה כתקינה ולא נחמיר?

<רחל חן: אנחנו נמצאים כיום בהחמרה ואנחנו כן רוצים להיצמד לפיקוח כפי שהוא בעולם.

חיים ילין: בואי נעשה סדר.

חיים ילין: זה קצת סותר את כל מה ששמעתי עד עכשיו.

חיים ילין: אין לוגיקה לשיח פה.

חיים ילין: תעשי לנו סדר.

<רחל חן: אני אסביר.

<רחל חן: המצב הנתון היום הוא שרחפנים שתעשיות אזרחיות לחלוטין מפתחות היום על מנת לתת שירותי פיקוח לאתרי בניה בעולם, שזאת דוגמה מאוד רווחת, נדרשים היום לקבל ממני רישיון בתהליך דו שלבי.

<רחל חן: דוגמאות, אמרתי אתרי בניה, חקלאות לדוגמה, גם שם אני פוגשת לא מעט יצואנים – לא מעט, אין לנו מאות יצואנים בתחום הזה, דרך אגב יש עשרות בודדות – יחד עם זאת כן לתחומי החקלאות יש פניות לא מעטות של אותם כלים, אותם רחפנים שהבקשה היא להפעיל אותם לשימושים אזרחיים ובעצם כשאני מסתכלת על וסנאר ועל מה שהוא מגדיר, הקריטריונים שלו מחמירים ברמה מסוימת.

<רחל חן: זאת אומרת, אם אנחנו מסתכלים על משך זמן טיסה ואם הרחפן הזה טס מתחת ל-30 דקות והוא יוצא מפיקוח, אנחנו יכולים להניח איזו יכולת יכולה להיות לרחפן שיש לו יכולת שהיה באוויר של 30 דקות.

<רחל חן: כך העולם מפקח, כפי שאמרתי.

<רחל חן: זאת אומרת שאנחנו נוציא את אותם רחפנים לחלוטין מפיקוח.

<רחל חן: אנחנו גם נעשה דברים נוספים.

<רחל חן: אנחנו נקל במקומות נוספים אבל לא נשחרר מפיקוח.

חיים ילין: תני לי להבין.

חיים ילין: עד עכשיו השיח פה היה דו ממדי.

חיים ילין: את מביאה עכשיו את הדיון לתלת ממד.

חיים ילין: את מביאה אותנו למקום שונה לחלוטין.

חיים ילין: משקל – לא, גובה טיסה – לא, זאת אומרת שהפרמטרים שלך הם שונים לחלוטין.

<רחל חן: הם לא שלי, הפרמטרים.

חיים ילין: זה לא אישי.

חיים ילין: אמרתי בתחילת הדיון.

<רחל חן: הפרמטרים גם לא של מדינת ישראל, זו הכוונה.

<רחל חן: הפרמטרים הם פרמטרים מוגדרים בהסדרים בין לאומיים.

ענת ברקו: אבל הגודל של המדינה הוא מאוד מאוד קטן והשאלה אם אנחנו לא צריכים לעשות אדפטציה.

<רחל חן: אנחנו מדברים על יצוא, לא על יבוא.

<רחל חן: אני מטפלת ביצוא בטחוני ולא שום דבר שנוגע ליבוא.

חיים ילין: את אומרת שאת מדברת במושגים בין לאומיים, בכלל לא של מדינת ישראל.

חיים ילין: אני עוד פעם נכנס פנימה ושואל איך אנחנו עושים - כי זה מתחבר לתעשייה המקומית - איך אנחנו עושים שהתעשייה המקומית תוכל לפתח את עצמה בלי או עם פחות רגולציה.

<רחל חן: זה בדיוק מה שאני מתארת.

חיים ילין: אני שואל, שמעתי את המשפט הזה.

חיים ילין: אני רוצה להבין.

חיים ילין: לפני שנה בדיון פה הייתה לנו בעיה לא רק אתכם, גם עם התדרים.

<רחל חן: אני לא חושבת שיש איתנו בעיה, אם אני אוכל - - -

חיים ילין: גם עם התדרים.

חיים ילין: חלק מהתדרים שוחררו, זה אני יודע.

חיים ילין: עכשיו אני אתכם.

<רחל חן: ביוני 2016 הנחנו את הבקשה לעדכן את הצו.

<רחל חן: יחד עם הבקשה לעדכן את הצו הנחנו בקשות לעדכון של תקנות נוספות, תקנות על בקשות לרישיונות שיווק, תקנות לרישיונות יצוא, לא בהכרח להקשר של רחפנים אלא בכלל, אנחנו נמצאים בתהליך מאוד נרחב של רפורמה שאנחנו מובילים, והשיח עם ועדת חוץ ובטחון עד עתה הגיע לסיכום רק בנושא מסוים.

<רחל חן: אני מעריכה שבחודשים הקרובים נזומן לוועדת חוץ ובטחון ונשלים את השיח גם לגבי אותה הקלה ברגולציה עבור היצואנים.

חיים ילין: אוקיי.

חיים ילין: משרד המשפטים מי מציג?

<ניר גרסון: אני ממונה משפט בטכנולוגיה ברשות להגנת הפרטיות.

<ניר גרסון: אני מהרשות להגנת הפרטיות שאמנם אנחנו אדמיניסטרטיבית במשרד המשפטים, אבל אנחנו עצמאיים מבחינה מקצועית.

<ניר גרסון: אני אומר את זה כי אני לא מייצג, למשרד המשפטים יכולים להיות הרבה אינטרסים שהוא עוסק בהם בסוגיה, אני אדבר על האינטרס שאנחנו אמונים עליו.

<ניר גרסון: זו הגנה על הפרטיות.

<ניר גרסון: האינטרס עליו אנחנו אמונים בכלל ספציפית לנושא הזה הוא צמצום הסיכונים לפרטיות שצפויים מצילום ומאיסוף כלח מיני סוגים של מידע אחר באמצעות רחפנים.

<ניר גרסון: דיברתי על זה בישיבות קודמות ואני לא אחזור, אבל זה מקפיץ את האיום לפרטיות בכמה סוגי גודל.

<ניר גרסון: זה באמת קו פרשת מים, השימוש הרווח ברחפנים.

<ניר גרסון: גם אצלנו אין ואקום, יש חוק קיים, יש הנחיה שלנו בנושא שימוש במצלמות במרחב הציבורי שפרסמנו ב-2012, ואנחנו גם עומדים בזמן הקרוב לשחרר איזה עדכון להנחיה הזאת שמסדיר ומפרט את ההיבטים המשפטיים בעינינו של שימוש ברחפנים.

<ניר גרסון: זה בדרך כלל על ידי ארגונים עסקים ורשויות מסוגים שונים שבאופן כללי אנחנו מבהירים את הצורך לבחון לפני שאתה פועל ומפעיל רחפן, את ההשלכות של זה על הפרטיות ולתכנן את החומרה והתוכנה באופן שיצמצם למינימום את הפגיעה בפרטיות, יישום של מה שנקרא עקרון העיצוב לפרטיות, privacy by design, וגם יידוע הציבור, דאגה לאבטחת מידע וכך הלאה.

<ניר גרסון: אנחנו לא עוסקים בבטיחות ולא בביטחון.

<ניר גרסון: אז במובן זה האינטרס שלנו הוא קצת שונה משאר היושבים פה לשולחן.

<ניר גרסון: עם זאת, אני חושב שבהחלט אפשר לשלב את ההקפדה על שיקולי פרטיות ובאמת עולם שבו כל דכפין יוכל לצלם ולקלוט תשדורות מאיפה שהוא רוצה באיזה זווית שהוא רוצה, בחלונות, מעל מתחמים רגישים, בתי חולים, הוא עולם שאנחנו לא רוצים להיות בו, לכן זה לא בטיחות ולא חיי אדם אולי באופן ישיר, אבל זה אינטרס מאוד חשוב.

<ניר גרסון: בהקשר של הדיון היום הייתי רוצה שוב להדגיש את האפשרות ואת הצורך לשלב שיקולי פרטיות גם ברגולציה מסוגים אחרים שהוזכרה פה היום, במידת האפשר.

<ניר גרסון: ברשויות תעופה בעולם, גם האירופאים, ממליצים לשלב בתנאי רישיונות למשל גם שיקולי פרטיות.

<ניר גרסון: גם לפי החוק הקיים אפשר לחשוב אם מדובר על קביעת עבירות מנהליות, אפשר לשלב שיקולים של פרטיות אם נעברת עבירה, בשיקולים אם להעמיד לדין פלילי או להטיל קנס או בשיקולים אם יש עניין לציבור.

<ניר גרסון: שוב, גם במידת האפשר להטמיע ברגולציה מסוגים אחרים גם שיקולים של הקפדה על פרטיות.

<ניר גרסון: זה לא הזמן להרחיב יותר, אבל שוב אנחנו מתכוונים בזמן הקרוב לפרסם טיוטה ואחר כך הנחיה ספציפית בנושא של שימוש - - -

חיים ילין: מי שנרשם עכשיו לדבר זה עו"ד אורי וולובלסקי, בבקשה.

חיים ילין: מהמסלול האקדמי במכללה למינהל.

חיים ילין: אחרי זה נתי קציר.

<אורי וולובלסקי: תודה.

<אורי וולובלסקי: אני רוצה להתחבר למה שנאמר על ידי - - - וגם להוסיף מספר נקודות.

<אורי וולובלסקי: בנושא של הפרטיות, חוק הגנת הפרטיות נותן איזה שהוא מענה, אבל בחקיקה אחרת הטכנולוגיה תמיד תקדים את הפרטיות וכטב"מים בעניין הזה לא שונים.

<אורי וולובלסקי: אנחנו צריכים אבל לזכור שברגע שמידע פרטי נחשף, הוא קיים שם.

<אורי וולובלסקי: אי אפשר יהיה לעשות ריטריב ולהחזיר אותו אחורה.

<אורי וולובלסקי: שתי דוגמאות מדוע להבנתי החקיקה הישראלית נמצאת בעמדת נחיתות ביחס לחקיקה בארצות הברית ובאירופה, אני שם את הנושא של ההיבטים הביטחוניים שדיברתם עד כה במקומם הראוי, אני רוצה לקחת את הדיון ולעשות שיפטינג קטן.

חיים ילין: לא, הדיון הוא לא בטחוני, הוא כולל את כל הסוגיות.

חיים ילין: תתייחס למה שאתה רוצה.

<אורי וולובלסקי: הדוגמה הראשונה שאני רוצה לומר בנושא של המשטרה, כללי הראיות לא מסדירים היום את הנושא של שימוש בכטב"מים.

<אורי וולובלסקי: עדיין לא עמדה בפני בתי המשפט השאלה האם שימוש בכטב"מ על ידי המשטרה להשגת ראיות זה דבר שהוא מותר או אסור.

חיים ילין: יש התייחסות - - -

<אמיר ליפשיץ: אני לא אענה לגופו של תיק או מקרה.

חיים ילין: לא תיק.

חיים ילין: משהו עקרוני.

חיים ילין: אני אשאל.

חיים ילין: כטב"מ, מצלמה שעכשיו מונחת על רב להב מצלמת עכשיו.

<אמיר ליפשיץ: שלנו?

<אמיר ליפשיץ: משטרתי?

חיים ילין: לא משטרתי.

חיים ילין: פרטי לחלוטין.

חיים ילין: בלי כוונה, בכוונה, וזה הופך להיות בסופו של דבר אירוע של רצח או של פציעה או מה שלא יהיה.

חיים ילין: זה תופס או לא תופס משפטית?

<אמיר ליפשיץ: אני לא נדרשתי, אם הוא טוען שיש עם זה קושי, אני בטוח שיש קשיים משפטיים כאלה ואחרים, הנושא ככל הידוע לי לא בא למבחן כמו שהוא אמר.

<אורי וולובלסקי: לא בא, אבל אני מתחבר לתשובה שנאמרה שבארצות הברית ובאירופה כן יש חקיקה ספציפית שמדברת על הנושא הזה.

חיים ילין: אני חי במזרח התיכון.

חיים ילין: אני יודע שרת"א לומדים מהם וגם אנחנו אבל תגיד לי מה חסר פה במדינת ישראל, לא מה יש במקומות אחרים.

<אורי וולובלסקי: אני לוקח את הדוגמה משם ומיישם אותה פה כי הם לא המציאו את הגלגל במובן הזה שהבינה שיושבת שם יכולה לשבת גם פה.

<אורי וולובלסקי: אם המשטרה תיקח על עצמה או באופן וולונטרי מגבלות בשימוש בכטב"מים או לחלופין שהמחוקק יבוא ויגיד, רק בחשד לעבירה לדוגמה מסוג רצח, או רק לעבירה מסוג משהו אחר ספציפי אפשר יהיה לחיות עם זה אבל צריכה להיות איזו שהיא הסדרה בנושא הזה כי להבנתי התחום הזה פתוח לחלוטין.

חיים ילין: שאלה לי אליך.

חיים ילין: אני עכשיו כבנאדם פרטי לוקח מצלמה ומצלם אירוע, זה תופס משפטית?

<אמיר ליפשיץ: אולי זה לא תחום העיסוק - - - אני לא יכול - - -

חיים ילין: כולם מגמגמים פה, כי מה ההבדל בין זה שאני מחזיק את הפלאפון לבין זה שמישהו למעלה מחזיק את הפלאפון.

<אבישי פדהצור: אף אחד מאתנו אני לא חושב שכתב על זה דוקטורט, ואני חושב שבעניין הזה כמו במצלמות אבטחה של סופרמרקטים בעוונותינו אנחנו חיים בעולם כזה, חלים כללי החוק הרגילים של מהימנות, קבילות.

<אבישי פדהצור: זה לא איזה כלי גדול - - -

<ניר גרסון: יש סעיף בחוק הגנת הפרטיות שמאפשר לבית המשפט לפסול ראיה שהושגה תוך פגיעה בפרטיות.

<ניר גרסון: אבל זה בהנחה שאתה מניח שיש פגיעה בפרטיות.

<אמיר ליפשיץ: זה חריג של החריג.

<ניר גרסון: אני לא יודע אם זה לדיון הזה.

חיים ילין: חברים אני שמח שעוררנו את הנושא ועוררת את הנושא.

חיים ילין: השאלה אם כלי שהוא לא חוקי טס באוויר ומצלם משהו, פשע, הראייה הזאת על כלי לא חוקי הופך להיות ראייה בבית המשפט, אני לא רוצה לפתוח את הדיון הזה, אבל נתחיל משם, לא מצלמות - - -

<אורי וולובלסקי: עוד נקודה אחת ברשותך, זווית אחרת אולי היא תהיה פחות אמוציונאלית או יותר, השאלה אם חוק המקרקעין והסגת גבול במקרקעין שנעשית על ידי כטב"מ היא משהו שנחשב כחוקי או לא חוקי.

<אורי וולובלסקי: יוסיפו פה ויגידו שיש מגבלות וכדומה, זה נכון.

<אורי וולובלסקי: אבל היכולת לזהות את כלי הטיס בזמן אמת ולמנוע את ההטסה שלו, אולי זה גם באיזה שהוא ממשק לתחום הביטחוני, הוא משהו שיהיה צריך לתת עליו את הדעת ויכול להיות שגם בנושא של חוק המקרקעין ובהגדרה הספציפית של הסגת גבול במקרקעין גם יצטרכו לתת ביטוי בסוגיה הספציפית הזאת.

חיים ילין: אתה יודע שיש חקיקה עכשיו שעברה בקריאה ראשונה, חקיקה של תלת ממד לגבי הקרקע עצמה.

חיים ילין: אני לא יודע אם אתם מודעים.

חיים ילין: זה גם יעזור לרת"א ולהרבה מאוד גורמים לעשות סדר סוף סוף מה קורה מעל פני השטח מתחת לפני השטח ומה קורה על הקרקע עצמה.

<ניר גרסון: לצרכי קידוח נגיד?

חיים ילין: כמעט כל דבר שאתה עושה, הרי בארצות הברית אם אתה בעל הקרקע אז אתה אחראי על הכל.

חיים ילין: פה ניסינו לעשות איזה שהוא מיפוי שנותן תלת ממד, מתחת, פני הקרקע ומעל הקרקע.

חיים ילין: זה צריך לעזור במיוחד לממשלת ישראל או לכל הגופים שצריכים לחוקק חוקים מעל פני הקרקע.

<אורי וולובלסקי: פחות לאנשים פרטיים שיצטרכו.

חיים ילין: חד משמעית.

<אורי וולובלסקי: תודה רבה.

חיים ילין: נתי קציר בבקשה.

<נתן קציר: אני מקלוב התעופה לישראל.

<נתן קציר: אני דווקא רוצה להתמקד יותר על מעל 90% מהכטב"מים בארץ שהם לא מוסדרים וגם לא יהיו כל כך מוסדרים.

<נתן קציר: הוועדה פה מדברת עבור כלים שהם מסחריים ובהפעלה כללית ורת"א יודעת לעשות שם את העבודה, עובדה, יש שם סדר, יש כללים, יש נהלים, יש מבחנים וכל מי שמטיס מסחרי בתוך המסגרת יודע בדיוק מה הוא עושה ובדרך כלל הוא גם עושה את זה בטוח ובצורה טובה.

<נתן קציר: זה 5%.

<נתן קציר: יש עוד 95% שהם לא שם בכלל.

<נתן קציר: זה אותו אזרח פרטי שקונה לעצמו רב להב ותוך חמש או עשר דקות מוצא את עצמו מעל מרכז תל אביב בלי ידע, בלי ניסיון, וזה האסון הבא, הכתובת על הקיר כמו שציינת.

<נתן קציר: אנחנו לא מתייחסים לזה, אף אחד לא שם על כך את הדעת.

<נתן קציר: אני בקלוב התעופה כמתנדב, מדריך ועוזר ונותן לכל החברים שם את הידע שיש לי בתחום התעופה כדי כן להטיס נכון, כדי להטיס בטוח, כי בסוף הצרה הגדולה שדבר כזה ייפול על כביש סואן ויגרום לתאונת שרשרת, הכלי הזה ייכנס במטוס נוסעים וייפול לנו מעל גוש דן ואוי ואבוי, וסוגרים לנו את השמיים, שלא יעמוד במבחן בג"צ, אבל זה רוב הכלים.

<נתן קציר: אנחנו פה מדברים על עשרות כלים שכן מאושרים והכל בסדר, ואני לא דואג להם, אף אחד לא דואג להם אני חושב, כי הם עושים את העבודה ויעשו עוד יותר טוב כשנתאים את עצמנו ל-part 107, של ה-FAA ואז בכלל יהיה בסדר.

<נתן קציר: אבל זה האחוזים הקטנים.

<נתן קציר: באחוזים הגדולים אף אחד לא מתייחס.

<נתן קציר: גם הממשלה והמשרדים לא עושים שום דבר בנדון.

<נתן קציר: אז יש את קלוב התעופה לישראל שהוקם ב-1933 וחרט על דגלו ללמד בתחום התעופה ולהדריך, יש את ארגון הרב להב שגם התחילו לעשות משהו בנושא, אבל זה פרטי ובהתנדבות.

<נתן קציר: אני חושב שהממשלה כן צריכה לקחת את הדברים לידיים וכן לגרום להנגיש ידע לקהל הרחב שכן משתמש ברחפנים, מה מותר ומה אסור.

<נתן קציר: רת"א הוציאו מן דף הסבר מה לעשות ולא לעשות, זה בסדר גמור, אנחנו בקלוב התעופה גם מנסים להדריך, אבל זה אחוז מאוד קטן כי היום באמת כל אזרח יכול לעבור באבן גבירול בתל אביב, לקנות רחפן, בתוך חצי שעה הוא מוצא את עצמו באוויר, גם בסכנת חיים.

<נתן קציר: לשם אנחנו צריכים לגשת.

<נתן קציר: פה מקור הבעיה.

<נתן קציר: משרד התקשורת ידאג באיזה שהוא שלב לפנות לנו תדרים, מל"ל יעשה את העבודה שלו, רת"א כבר עושים, הכל בסדר.

<נתן קציר: אבל זה באחוזים קטנים.

<נתן קציר: אנחנו צריכים לחשוב גם על האחוזים המאוד גדולים והמאוד מסוכנים, והציבור מטיס בלי להבין כמה לפעמים הוא מסכן את הציבור.

חיים ילין: שאלה אחת לפני שאני נותן לעורך הדין פדהצור לענות.

חיים ילין: מה אתה היית עושה?

חיים ילין: איתרת בעיה, שמת את הבעיה, יש פה מחלה.

חיים ילין: מבחינתך מה התרופה שהיית נותן?

<נתן קציר: אני אתן דוגמה מאתמול בערב.

<נתן קציר: בשעה שמונה בערב ראיתי בפריים טיים פרסומת - - -

חיים ילין: עזוב, אני שואל אותך מה היית עושה.

חיים ילין: מה היית נותן, כל מי שקונה מקבל רישיון, כל אחד צריך לרשום את עצמו.

<נתן קציר: הדרכה.

חיים ילין: מה זאת אומרת הדרכה?

<נתן קציר: הדרכה כדי לתפעל את הכלי.

חיים ילין: זאת אומרת אתה אומר שהוא צריך לעבור חמישה שיעורים עד שהוא מקבל רישיון.

<נתן קציר: הלוואי.

<נתן קציר: זה לא יהיה מעשי.

<רועי שוסברגר: אפשר להתערב?

<רועי שוסברגר: אני מייצג את הארגון הישראלי לרב להב.

<רועי שוסברגר: לפני הכל התחביב שלנו, ואני מסתכל פה על הצד של התחביב.

<רועי שוסברגר: זה תחביב מאוד מאוד יפה.

<רועי שוסברגר: אם אפשר להסתכל, כבר היום אנחנו רואים לא מעט פעמים את הסרטונים של מטיס חובב נמצאים בהסברה הישראלית והם עושים שם המון לייקים וכל הדברים האלה.

<רועי שוסברגר: אנחנו כרגע בתחילת שיתוף פעולה עם משרד המדע והטכנולוגיה.

<רועי שוסברגר: מה שאנחנו הולכים ועושים זה הדרכות, בדיוק מה שנתי התחיל ואמר, הדרכות למטיס קצה.

<רועי שוסברגר: לאותו אדם שכרגע נכנס לחנות, קנה את ה רחפן ואין לו מושג מה לעשות איתו.

<רועי שוסברגר: יש לנו מספר שלבים ומספר רמות הדרכה, מרמה של אדם מתחיל ועד למתקדם ביותר שכבר יודע להטיס והכל.

<רועי שוסברגר: כבר היום אנחנו עושים שיתופי פעולה רבים עם מתנ"סים, עם בתי ספר וכיוצא בזה להדרכת הדור הצעיר שלנו.

<רועי שוסברגר: אנחנו מגיעים בהתנדבות מלאה לבתי ספר ומכשירים אותם מה זה רחפן, מה זו הטסה נכונה, כל ה-עשה ואל תעשה.

<רועי שוסברגר: אז כפי ששאלת, לגבי הפתרון, הפתרון היעיל ביותר זה חידוד כל תחום ההדרכות וההכשרות.

<קריאה: אני רוצה לציין שזה לא נוגע למסחרי, כל מה שהוא דיבר.

<קריאה: זה פנאי וספורט.

חיים ילין: ברור לחלוטין.

<נתן קציר: רק כדי להשלים את הדברים, זה באמת מה שצריך לעשות ואני חושב שגם הממשלה צריכה לתרום קצת בנושא הזה.

<נתן קציר: כדי להדריך, זה עולה כסף.

<נתן קציר: אנחנו בינתיים מתנדבים.

<נתן קציר: אבל באיזה שהוא שלב הממשלה כן צריכה לתמוך, למצוא, כמו שיש למשל היום שידורים בפריים טיים - - -

חיים ילין: אם תעשה גוגל, המשפט הכי פופולארי זה "הממשלה צריכה לתמוך".

חיים ילין: זה הכי פופולארי שיש.

<נתן קציר: אנחנו האזרחים כבר עושים, עכשיו הממשלה צד שני.

<נתן קציר: אנחנו האזרחים עושים כבר.

חיים ילין: אני אסביר לך משהו.

חיים ילין: אני לא ממשלה, אני אופוזיציה.

<נתן קציר: אתה נציג.

חיים ילין: אני נציג הכנסת לצורך העניין.

חיים ילין: בסוף כשהשמיכה קצרה, או שאתה בא ואתה נותן למשטרת ישראל עוד 20 שוטרים שפותחים את מתנ"ע אווירי לצורך העניין, או שאתה נותן להדרכה.

חיים ילין: בסוף ככה זה תמיד עובד.

חיים ילין: אני לא ראיתי, ואני אומר את זה בגלוי, שממשלת ישראל מקבלת החלטה, לא הממשלה הזאת וגם לא הקודמת, החלטות אסטרטגיות שנוגעות לחמישה-שישה משרדים.

חיים ילין: אין חיה כזאת.

חיים ילין: אני כבר אומר לך, חוץ מהחלטת הממשלה ל- - - בגדול ברגע שזה יוצא במשרד אחד הכל בסדר, ברגע שיש לך שני משרדים כבר יש לך כשל ניהולי, לא פוליטי.

חיים ילין: כשל ניהולי.

חיים ילין: זה א'-ב' של ניהול ושל פוליטיקה.

<נתן קציר: אז יש לנו בעיה והיא תמשיך להיות.

חיים ילין: אני מבין מה שאתה אומר.

צבי סגל: אני רוצה להוסיף על הדברים שנאמרו כאן.

חיים ילין: עו"ד פדהצור, בסוף תענה.

צבי סגל: אני לובש כמה וכמה כובעים.

צבי סגל: אני ג'יפאי, אני חובב רדיו והצטרפתי לארגון רב להב כאזרח ישראלי, מתוך דאגה.

צבי סגל: אני זוכר כשאיציק הקים את הארגון, ישבנו והטסנו בכמה פורומים ונחרדנו.

צבי סגל: אמרנו שאם התופעות האלה נמשכות פשוט יהיה ריצ'רץ'.

צבי סגל: הרגולטור יבוא ולא יאפשר להטיס יותר.

צבי סגל: אגב, זה קרה בגרמניה, בגרמניה סגרו את השמיים.

צבי סגל: אסור להטיס מעל שטחים פרטיים, דה פקטו אי אפשר להטיס בגרמניה.

צבי סגל: אחד האנשים הכי פופולאריים ביו טיוב נאלץ לבוא לישראל וזה יצא לנו טוב כי אז הוא מקדם גם את ישראל, אני אשלח אחרי זה לסתיו סרטונים של הבחור.

צבי סגל: אמרנו "וואלה, אם לא ייעשה פה איזה מעשה", והמעשה הוא בתחום ההדרכה, בדיוק מה שנתי אמר.

צבי סגל: חיים אני רואה שאתה ממש פרגמטי והולך למרוט את השערות כשאתה לא הולך לקבל פתרונות למחר.

חיים ילין: אין לי שיערות אבל תמשיך הלאה.

צבי סגל: הבעיה כמו שנתי העלה אותה ורועי דיבר עליה, 95% זה "אבא תקנה לי", עובר בחנות, קונה את הרחפן.

צבי סגל: אגב, אני אשלח לסתיו אחרי זה סרטון שהבת שלי צילמה.

צבי סגל: הוא ייראה מקצועני לחלוטין וכשהיא גמרה להטיס היא אמרה "וואלה, כמה זה פשוט להטיס את הרחפן הזה" אבל בפעם הבאה שהיא תטיס היא תרסק אותו.

צבי סגל: אני מקווה לא על משהו אחר.

צבי סגל: כי אבא הכין לה את הרחפן ואבא סידר לה את הגרסה האחרונה ואבא וידא שהיא לא נכנסת בעמודי חשמל, אבל בפעם הבאה כשהיא תטיס לבד, וואלה, סיכוי גדול מרוב זה שהיא חושבת שזה פשוט להטיס, היא תרסק אותו.

צבי סגל: אני מקווה שזה לא ייפול על מכונית או על משהו אחר.

צבי סגל: למה?

צבי סגל: כי היא פשוט לא עברה הדרכה.

צבי סגל: זה לא רק שאין מודעות, נהפוך הוא, אנשים חושבים ש"מה זה פשוט להטיס את הדבר הזה".

צבי סגל: עכשיו אני רוצה להיות פרגמטי.

חיים ילין: תעשה את זה בשתי דקות כי יש פה עוד כמה אנשים ואתה מה שנקרא, עקפת את התור.

צבי סגל: עכשיו בשביל להיות פרגמטי, יש כמה ארגונים, ארגון הרב להב הוא אחד מהם, זה נעשה בהתנדבות, שורה שלמה של מערכות של הדרכות ואחד האתגרים הכי גדולים זה לעודד אנשים להצטרף לזה.

צבי סגל: אני רואה את זה גם מהתחביבים האחרים שלי.

צבי סגל: איזה ערך מוסף ארגון כזה נותן לבנאדם בשביל שהוא יבוא ויצטרף.

צבי סגל: נכון שאנחנו נותנים ביטוח ונותנים הדרכות, אבל כמו שאתה מכיר את האזרח הישראלי המצוי "זה יעלה לי כמה מאות שקלים, אז וואלה, אני אדע להסתדר בלי זה".

צבי סגל: הדרך לדעתי לתת את הערך המוסף זה לעשות דיפרנציאציה ברגולציה.

צבי סגל: זאת אומרת, מי שקנה את הרחפן "אבא תקנה לי", שיוכל להטיס אותו מחר, שלא יעבור הדרכה, שלא יעבור כלום, אבל לתת לו מעטפת מאוד מצומצמת.

צבי סגל: נניח ברחפן של TGI, יש משהו שנקרא beginners mode, מוד למתחילים, זה מאפשר לו להטיס ברדיוס של 30 מטר, שיטיס, שיעשה שם מה שהוא רוצה, הסיכוי שיעשה נזק הוא מאוד נמוך.

צבי סגל: אבל מה, מי שיעבור הדרכה ויקבל את ההסמכה מאחד הארגונים כמו קלוב התעופה, כמו הרב להב, וואלה, ייפתחו לו השמיים.

צבי סגל: הוא יוכל לעמוד בתקנות של ה-250 מטר משטח בנוי ועד 50 מטר גובה וכל המעטפת טיסה כזאת.

חיים ילין: מה שאתה אומר, אופניים לא צריכים רישיון אבל אופנוע 50 סמ"ק כבר צריך.

צבי סגל: בדיוק.

חיים ילין: הבנתי.

חיים ילין: בבקשה.

<אבישי פדהצור: ברשותך אדוני, כמה מילים ובקצרה.

<אבישי פדהצור: אמרתי את זה בראשית דבריי, אחד האגוזים הקשים שנצטרך לפצח אחרי שנגמור את נושא הכטב"מים, זה את נושא ההסדרה של הטיסנים.

חיים ילין: הקיימים פה.

חיים ילין: לא מה שיבוא.

<אבישי פדהצור: נתחיל עם הקיים, זה יחול גם על מה שיבוא.

<אבישי פדהצור: עכשיו מה הדילמה?

<אבישי פדהצור: וזו דילמה שמשותפת לישראל , היא משותפת לחקיקה העדכנית של יאס"א שתיכנס לתוקף, הם מקווים בתחילת 2019, ולאמריקאים.

<אבישי פדהצור: היום לפי האמריקאים בוודאי, כשאתה רוצה להטיס טיסן של - - - אתה צריך לבחור באחד מהשניים.

<אבישי פדהצור: או שאתה מצטרף למועדון כזה, מועדון חברים.

<אבישי פדהצור: זו לא התנדבות, הרגולטור כופה אותך לזה.

<אבישי פדהצור: נוציא את המרצע מן השק.

<אבישי פדהצור: אני לא אומר שזה טוב או רע, אבל זה מצב הדברים.

<אבישי פדהצור: לא הצטרפת למועדון כזה- תלך תעבור תהליכי רישוי מלאים, תלמד להטיס, תקבל ידע וכולי.

<אבישי פדהצור: הברירה הזאת קיימת היום גם בתקנות והיא לא באמת מיושמת ואחד מהאגוזים שאנחנו עד עכשיו לא הצלחנו לפצח זה מה מערכת היחסים או מה האחריות ההסדרתית של אותו מועדון כלפי המטיס.

<אבישי פדהצור: כלומר, האם זה סתם מועדון חברים או שמא כשאותו מטיס מבצע הפרה, זה על הראש של המועדון שהוא חבר בו.

<אבישי פדהצור: זו שאלה אחת.

<אבישי פדהצור: אצל האירופאים קיימת אותה דילמה, גם כן האם מועדון, האם הכשרה פרטית או מה שהוצע פה, המודל השלישי שהם מדברים עליו, ושוב, עוד לא מיושם, אולי בעזרת האל הטוב ב-2019, הטסה ב"כלובים".

<אבישי פדהצור: יהיו מרחבים מוגדרים מבודדים שבהם תטיס כאוות נפשך.

<אבישי פדהצור: איפה תימצא במדינת ישראל הצרה המצומצמת והעמוסה לעייפה ממילא מרחב כזה?

<אבישי פדהצור: קטונתי.

<אבישי פדהצור: אבל שוב, כמו שאמרתי, אלה דברים שהם אצלנו על השולחן, אלה דברים שהולכים להיבחן ואלה דברים שבעוונותינו נהיה חייבים להכריע בהם כי זה חלק מהאחריות לבטיחות התעופה האזרחית.

<אבישי פדהצור: גם למה שקורה באוויר וגם למה שקורה על הקרקע.

<אבישי פדהצור: לכן זה שזה לא על שולחנו של המאסדר, זה כן.

<אבישי פדהצור: אבל מה אנחנו לא עוסקים בו?

<אבישי פדהצור: אנחנו לא עוסקים בתמיכות - - -

חיים ילין: לא, לא ביקשתי.

<אבישי פדהצור: ואני גם אגיד בעדינות, אנחנו לא עוסקים בלייצר עבודה לאף אחד.

<אבישי פדהצור: איפה שיהיה צורך, ניישם אותו.

<אבישי פדהצור: איפה שלא, בהתנדבות, בשמחה, רת"א לא כופה התנדבויות.

חיים ילין: עו"ד פדהצור, אני רוצה להגיד לך משהו.

חיים ילין: לא זאת הכוונה.

חיים ילין: אנחנו לא פה לגיוס כספים.

חיים ילין: בסוף יש ממשלה.

חיים ילין: אתה צריך לשים את הרגולציה.

חיים ילין: האם בסוף אתה תקבע שבכל מדינת ישראל, תראה, זה כמו במשפט.

חיים ילין: מותר לך להטיס בכל מקום שאסור לך, או מותר לך רק במקומות שאני אומר לך עכשיו.

חיים ילין: זאת הסוגיה.

חיים ילין: זאת אומרת, השאלה אם אני הולך עם שקית עם הכלב שכל מקום שהוא מחרבן אני אוסף, או שיש רק מקומות מסוימים בבאר שבע, בתל אביב, שמותר לי לתת לכלב להסתובב.

<אבישי פדהצור: זאת בדיוק אדוני אחת מהשאלות.

<אבישי פדהצור: אני הרי לא יכול להגיד לך עכשיו מה תהיה התוצאה כי אנחנו צריכים לקיים שיח עם הציבור ולקבל החלטה.

חיים ילין: אבל אתה צריך להבין דבר אחד, עד שתקבלו את ההחלטות ובקצב הצמיחה של הענף הזה, אנחנו נמצא את עצמנו, אתה יודע מתי הגיעו לפה הדיונים על אופניים ביום הראשון שהגעתי לכנסת, אם אני לא טועה בוועדת הפנים?

חיים ילין: כבר היינו ב-250,000 אופניים.

חיים ילין: כבר היינו ב-250,000 בלי רגולציה.

חיים ילין: היה כתוב עד 20 קמ"ש, תלך למוסכניק, הוא ישים לך 40 קמ"ש, יחליף לך את הפלאגים, יחליף לך שם, הכל היה מותר לעשות ובסופו של דבר התחלנו לשלם בחיי אדם.

חיים ילין: לכן אני לא רוצה להגיע למצב הזה.

חיים ילין: תראה, שירתי ביחידה ובדקתי את מה שהיה שם, 450 ריג'קטים היו באותו מתקן שנתנו לי.

חיים ילין: שאלתי "למה הוצאתם אותו" אמרו לי "אם לא היינו מוציאים אותו לעולם גם לא היה סימן 2, 3, 4, 5".

חיים ילין: אני אומר לך את הדברים האלה, אנחנו מחפשים את המושלם, אבל לפעמים אין.

חיים ילין: מספיק שתוציא רגולציית ביניים עם עדכונים כל כמה חודשים, האמינו לי, זה הרבה יותר פרקטי מאשר לחכות למצוין.

חיים ילין: לא יהיה.

<אבישי פדהצור: מבלי שזה יתפרש חלילה בעל פה או בפרוטוקול לרעתי, אנחנו רחוקים מלחפש את המושלם.

<אבישי פדהצור: אנחנו מחפשים את המעשי והישים.

חיים ילין: אוקיי.

חיים ילין: צביקה סגל.

צבי סגל: אני גנבתי את זכות הדיבור.

צבי סגל: אני אדבר אחרי זה עוד פעם אם תיתן לי.

חיים ילין: יש עוד מי שנרשם ורוצה להתייחס?

<אבי לזוביק: אני מחברת פאראזירו, אני רוצה לגעת בנקודה שלא הוזכרה פה יותר מדי, הייתה נגיעה מסוימת אבל זו סוגיית הזיהוי מרחוק.

<אבי לזוביק: מה שקוראים לזה בארצות הברית remote id, זה פותר הרבה מהבעיות שעלו פה.

<אבי לזוביק: בעצם מה שזה אומר, זה לשים איזו שהיא לוחית זיהוי על רחפן.

<אבי לזוביק: לוחית זיהוי על רחפן בגובה 100 מטר לא נוכל לראות אותה, אז צריכה להיות איזו שהיא אפליקציה עם יכולת לזהות מרחוק.

<אבי לזוביק: בארצות הברית כנראה שזה הולך לחול על כל רחפן שהוא מעל 250 גרם, שזה כרגע מה שמוגדר שם, הרחפנים שצריך לרשום אותם מלכתחילה ולא משנה אם זה מסחרי או לא מסחרי.

<אבי לזוביק: יהיו לזה כמה רמות כנראה, זה עוד לא פורסם אבל הם מדברים על זה די בגלוי.

<אבי לזוביק: רמה אחת שלא צריך שום remote id וזה באיזה בועות כטב"ם כאלה באזורים מסוימים שבהם מותר להטיס, רמה שניה שבעצם מטיסים בתוך טווח ראיה ואז יש תקשורת סלולארית שמעלה את מיקום הטייס, אגב, שיותר חשוב ממיקום הרחפן, ואת מספר הרישיון שלו.

<אבי לזוביק: אחר כך המשטרה או רת"א יכולים לבדוק במסד הנתונים לראות מי זה ומה זה ואיזה אישורים יש לו, והרמה השלישית שהיא קצת רחוקה יותר, זה מי שמטיס מעבר לקו ראייה, שם צריך טכנולוגיות של ADSB, זה מה שיש במטוסים ברמה נמוכה, הרבה מהחששות והאיומים שיש זה יכול לפתור, אם רואים רחפן באזור שדה התעופה, אפשר די בקלות לזהות מי זה.

<אבי לזוביק: אם אין לו זיהוי, המשטרה או מי שאחראי על זה יכול לפעול להוריד אותו.

<אבי לזוביק: אם אין לו זיהוי אז הוא פועל בניגוד לחוק, הוא בעצם עבריין.

חיים ילין: כן אבל אין את זה היום.

<אבי לזוביק: אני יודע שאין את זה - - -

חיים ילין: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים להגיע לשם, שאתה מסדיר 90% מהכלים ומי שלא הוא עבריין, ואו שאתה מוריד אותו או שאתה תופס אותו.

<אבי לזוביק: בדיוק.

<אבי לזוביק: אבל זה הרגיש שלא ממש היה פה דיבור על היכולות של גורמי האכיפה להשתלט על רחפנים.

<אבי לזוביק: אני לא מכיר דיבור כזה באירופה או בארצות הברית וגם לחייב את היצרן לשים משהו כזה נראה לי קצת רחוק ואני לא מכיר את זה מטכנולוגיות אחרות.

<אבי לזוביק: היה את כל הסיפור של אפל והאפ.

<אבי לזוביק: בי.

<אבי לזוביק: איי שלא ממש נתנו גישה לגורמי האכיפה, זה משהו שנראה קצת רחוק.

<אבי לזוביק: מצד שני לתת איזה שהוא מספר, לוחית זיהוי, להעלות את זה למסד נתונים, יש גישה מאוד קלה, המשטרה יכולה לבדוק מי זה, מה זה, אם יש לו אישור וכולי, זה פותר הרבה מאוד מהבעיות.

חיים ילין: בבקשה אלון אונגר.

<אלון אונגר: אני יו"ר UVID כנס כלים בלתי מאוישים.

<אלון אונגר: אני נמצא פה בתור אחד ממומחי התוכן בתחום.

<אלון אונגר: לפני שאני אתייחס ספציפית למה שאני רוצה להגיד מראש, שניים-שלושה דברים כדי אולי לעזור בהמשך הדיון ולמקד.

<אלון אונגר: אחד – בנושא רת"א בקיצור זמנים שיכול להתאפשר, אחרית תהליך החקיקה והתקינה יבוא תהליך טכנולוגי שבעצם לשים את הדבר הזה בתוך איזה שהן מערכות ממוכנות.

<אלון אונגר: אפשר לנסות לקצר זמנים בלהתחיל לעבוד על המערכות הממוכנות, איך להירשם בהמשך, במקום לקחת את הזמן שייקח לבנות את המערכת יש כבר דברים שאפשר לקדם בתהליך הזה, זה יקצר זמן.

<אלון אונגר: תחום נוסף כבר שאפשר לפעול בו מידית מול לוט"ר, חברת TGI שמולה אנחנו עובדים כאחד האיומים המרכזיים מאפשרת על ידי הנחיות ממדינה להעביר אזורים של no flight zone.

<אלון אונגר: ככזה, כבר היום אפשר לצבוע את גבולות המדינה כאזורים שלא ניתן לחצות אותם ומי שאינו מנסה בצורה מאוד יזומה, וזה הליך מאוד מהיר, מאוד פשוט.

<אלון אונגר: גם לא מחייב לסמן מתקנים ביטחוניים מורכבים שאותם לא ירצו להיכנס, זה יגרום לעליית מדרגה במורכבות לעבור את הקו.

חיים ילין: מה זה משנה?

חיים ילין: היום כשאתה שם תצ"א אתה רואה שחור.

חיים ילין: מה זה שחור?

<אלון אונגר: חשבתי לעצמי במהלך הדיון האם אפשר לסמן אזורים מורכבים גם ככאלה שיצרו בעיה.

חיים ילין: מה זה משנה?

חיים ילין: כאילו אף אחד לא יודע.

<אלון אונגר: אבל לשאלתך, אפשר כבר היום לחסום את הגבולות בצורה מסוימת די פשוטה בתקשורת מול החברה שמחזיקה 80% מהשוק.

<אלון אונגר: זה לא מחייב תהליכי חקיקה מיוחדים, רק תקשורת מסודרת של המדינה ומי שמותר לו לפעול שם, אותה חברה מאפשרת פתיחה של הדבר הזה לגופים שמותר להם לפעול שם, ובזה קידמת מאוד את אחד הדברים שאתה מוטרד מהם ביותר.

<אלון אונגר: הנושא השלישי, לנושא שהועלה פה כבר היום דברים שנמצאים כן בסמכות הוועדות כדוגמת הוועדה הזאת, זה כן להשתמש בחוקים שמאפשרים חינוך ופרסום.

<אלון אונגר: באמצעות חינוך ומדיה, דברים שכן קיימים היום בתקנות ובחוק להקצות שם כספים, בהחלט להעלות מודעות כמו שאמרת, בשעה 20:00 איזו שהיא מודעה שמציגה, זה נעשה בעולם.

<אלון אונגר: אז אנחנו שומעים מדי פעם את ההודעה שזה - - - אפשר ללכת לחינוך כדבר ראשון, אלה שלוש פעולות מידיות שמוציאות כבר מהחדר הזה כבר מחר בבוקר אקשן אייטמז שאפשר לעשותן ללא מאמץ רב.

<אלון אונגר: רציתי לגעת בסיבה שהגענו לפה ונפגשנו גם לפני כן, מבחינתי בקצרה, אחד הדברים שכגופים שמתעסקים בתחום הזה לאורך שנים, אני זיהיתי וגם כמה חברים איתי, גם מחברת פאראזירו, שבעצם לגופים כמוכם, לרגולטור, אין גוף מקצועי בארץ לעבוד מולו אם הוא רוצה עזרה או איזה שהוא מקור לעבוד מולו ברמה שמאגדת 30 יצרנים, אין לו את מי לשאול.

<אלון אונגר: הוא שואל אותם אחד-אחד.

<אלון אונגר: כבר היום אנחנו מתגבשים, עדיין ברמת רעיון וייסוד, מתגבשים מול איגוד לשכות המסחר להקים איגוד ישראלי לכטב"ם, הוא יכיל ארגונים אחרים, אין בכוונתנו להחליף גופים אחרים אבל הוא יכיל ארגונים אחרים שבוחרים להתמקד בנישה ספציפית או בוחרים לעסוק בתחום מסוים, למשל ארגון רבי הלהב, מבורך מאוד, אבל צריך לשים משהו, ארגון גג שנותן לכל הגופים לדבר עם מישהו.

<אלון אונגר: התחלנו את התהליך הזה עכשיו, אנחנו מתחילים לגבש את איזה קבוצה ובמה הגוף הזה יעסוק אבל אנחנו בדרך לשם, התארגנות של גופים, מוסדות, כלומר גם אם האקדמיה רוצה למצוא את הבית שלה שבו היא תבין מה התהליכים המקצועיים, זה אותו ארגון.

<אלון אונגר: מצאנו כרגע את הבית שהוא רלבנטי, כנראה תחת איגוד לשכות המסחר והתהליך נמצא בהתהוות.

<אלון אונגר: דבר נוסף, אחד הדברים שאנחנו מזהים, מעבר לחוסר בגוף שכזה, שבעצם איזה שהוא מייצג מול רגולטורים וגם מול גופים אחרים, זה בעצם שגם בצד הממשלתי, גם בצד המחוקק ומשרדי הממשלה יש פער בהבנה שמה הם צריכים לעשות, או מה הפערים שלהם.

<אלון אונגר: כלומר לדוגמה, האם במשרד האוצר מבינים שצריך לטפל תחת אגף הביטוח ולייצר תהליך ביטוחי לדבר הזה.

<אלון אונגר: האם מישהו מסתכל על זה שם?

<אלון אונגר: ויש משרדים נוספים שצריכים להבין את הפער שלהם, נכון להיום אין אף אחד שאני מכיר, אולי יש וקורים תהליכים, של להבין בכל אחד ממשרדי הממשלה איזה דברים המהפכה הטכנולוגית הזאת מביאה.

<אלון אונגר: הדוגמה הייתה של משרד האוצר והביטוח אבל פה נמצא תחום הגנת המידע שזה קופץ ישר כי יש מצלמה ותחום התקשורת, אבל יש עוד המון דברים גם ברמה של הגופים המחוקקים והמשרדים המשתמשים, וגם ברמה ששאלת את המשטרה המכובדת בנושא של אכיפה, אבל לא שאלת אותם על השימוש, והם אחד המשתמשים העיקריים.

חיים ילין: הם רכשו עכשיו.

<אלון אונגר: נכון.

<אלון אונגר: אבל האם התהליך של הבניה, האם תהליך ההתעסקות במשטרה כגוף שצריך את הטכנולוגיה הזאת כדי לייצר לעצמו חדשנות בתחום בטחון הפנים, עד כמה משתמשים בזה.

חיים ילין: אלון, הם עשו בדיוק מה שאתה אמרת.

חיים ילין: להתחיל את הטכנולוגיה לפני החקיקה, זה בדיוק מה שהם עשו.

חיים ילין: הם קנו בשביל להבין, מה אתה רוצה.

<אלון אונגר: אני חושב שאחד הדברים שאפשר לעזור לוועדה הזאת לחשוב בכיוון של מחשבות לעתיד והחזון, זה כמו שיש גופים במדינה שמסתכלים על טכנולוגיה רוחבית ואומרים "אני מתעסק שם" ייתכן והחזון של הוועדה הזאת להגיד "רבותי, צריך להקים משהו כזה שיעזור לכולנו להבין לאן הטכנולוגיה הזאת הולכת, איזה חוקים צריך לייצר ולהבין את היקף הפוטנציאל ולא רק את היקף הבעיה".

חיים ילין: אי לכך אני אגיד לך שקיבלנו תשובה גם מהמל"ל/לוט"ר מיואב, הכתובת היא כרגע שם.

חיים ילין: הם המתכללים מטעם משרדי הממשלה.

חיים ילין: נכון שזה משהו שבהתהוות, אבל לפחות אני אגיד לך את זה, עוד לא היה איום או הזדמנות או סיכון בסדר גודל כזה שממשלת ישראל לוקחת על עצמה לפתח את הנושא ולהבין אותו.

חיים ילין: מבחינתי זו התקדמות בלתי רגילה.

חיים ילין: אני לא אגיד לך שלחצנו, אני לא אעשה פוליטיקה מזה.

חיים ילין: אבל מבחינתי אני מפרגן, גם אם אני חושב שזה נעשה אולי באיחור או מוקדם או שעדיין לא עומדים בקצב שאני רוצה.

<אלון אונגר: כשמישהו לוקח אחריות זה מצוין, הנקודה היא שמעבר למה שאמרת, מורכב שמשרד הביטחון הוא הגוף המוביל של אירוע שכזה.

<אלון אונגר: זה מורכב מאוד וזה הרבה יותר מחובר לוועדה שאנחנו נמצאים שעוסקת בוועדת המדע, ויותר מחובר למשרד הכלכלה.

<אלון אונגר: אלה האירועים שמובילים כזה שינוי טכנולוגי ומשרד הביטחון הוא שחקן מרכזי, אבל הוא לא יכול להיות השחקן המוביל או לפחות כשהוא השחקן המוביל, זה אירוע מורכב יותר.

חיים ילין: אוקיי.

חיים ילין: רן קליינר בבקשה.

חיים ילין: אני צריך לסיים ב-13:50.

חיים ילין: תקצרו, כי אני צריך גם לסכם.

<רן קליינר: אני מנכ"ל "עם הרוח", עוסק בתחום של כלי הטיס הבלתי מאוישים כבר שנים רבות, בין השאר יזמתי את כנס הרחפנים של ישראל שהתקיים זו השנה השלישית.

חיים ילין: היה פה ריב כי ועדת האתיקה לא נתנה לי אפשרות להיכנס לשם.

<רן קליינר: אני מקווה שפתרתם את זה.

חיים ילין: פתרנו את זה.

<רן קליינר: זה באמת כנס שמכוון לפוטנציאל וקידום של תחום השימוש של רחפנים או כלי טיס בלתי מאוישים לצרכים אזרחיים.

<רן קליינר: יש פה משהו חדש, יש פה בעצם הרחבה פיזית של עולם האינטרנט, עולם הסייבר, זה הרחפנים האלה, אנחנו קוראים להם מטוסים, אנחנו קוראים להם כלי טיס וכולי, יש פה משהו אחר, מבינים את זה, מתחילים לראות פוטנציאל אדיר של לעשות שינויים והוא כבר מחולל בהמון המון תחומים.

<רן קליינר: בסוף זה יגיע כמובן להעברה של דברים פיזיים ממקום למקום בעולם בתלת ממד וגם תחבורה.

<רן קליינר: לשם זה יגיע, אנחנו מדברים כרגע על קשר עין, 25 קילו, זה בטח הצעדים המאוד ראשוניים של התחום הזה.

<רן קליינר: יש לו פוטנציאל מסחרי כלכלי עצום למדינת ישראל, הוא מחבר לפחות שלושה תחומים שישראל היא מובילה עולמית בהם.

<רן קליינר: אחד זה תחום הכטב"מ, השני הוא תחום הסייבר והשלישי תחום הרכב האוטונומי, שהכל מתחבר ביחד ואנחנו יכולים פה לתת בוסט מאוד רציני לכלכלה על ידי הובלה של הטכנולוגיה הזאת בעולם.

<רן קליינר: אז מהבחינה הזאת אני חושב שיש פה פוטנציאל עצום קודם כל, שמביא איתו כפי שדיברנו היום הרבה מאוד איומים שצריך לתת עליהם את הדעת.

<רן קליינר: כמה דברים שאני רוצה להגיד, א.

<רן קליינר: מבחינת ההסדרה, באמת צריך לקחת בחשבון את הטכנולוגיה לא רק במובן של הרחפנים עצמם אלא גם ככלי להתמודד עם ההסדרה.

<רן קליינר: אנחנו מדברים היום על שוטר שעומד ומסתכל, יתפוס מישהו, הזכירו פה – יש אמצעים טכנולוגיים היום שיאפשרו להסדיר את התחום הזה בצורה יותר קלה.

<רן קליינר: לפקח, לבקר, לראות מי נמצא איפה, מי נמצא איפה שהוא לא אמור להיות, מי בכלל אסור לו להטיס, עוד פעם, באמצעים טכנולוגיים שאני חושב שחשוב שיהיו חלק מהרגולציה, חלק מההסדרה.

<רן קליינר: לא להשאיר את זה פתוח אלא גם להציע את הכלים הטכנולוגיים.

<רן קליינר: לכן צריך לקיים דיונים טכנולוגיים שפורשים ואומרים "אוקיי, במה אפשר להשתמש ואיך זה יכול לעזור לנו כדי לקדם את העניין של ההסדרה בעתיד".

<רן קליינר: עוד דבר מבחינת הרגולציה, יש באמת תהליך מאוד מבורך שקורה כרגע ברת"א של ההסדרה של עד 25 קילו גם לחובבים וגם לתחום המקצועי.

<רן קליינר: אני עצמי עוסק בסיוע לחברות בתחום של רישוי מקצועי והדרכה לחברות מקצועיות, לא לחובבים.

<רן קליינר: התחום הזה של עד 25 קילו זה באמת עיקר המסה.

<רן קליינר: אני חושב שבהתחשב במשאבים המוגבלים אבל גם כבר לחשוב הלאה, ואני יודע שזה מתבצע אבל לא להזניח.

<רן קליינר: הבשורה האמיתית, השינוי האמיתי יהיה במה שנקרא מחוץ לקשר עין, כשהדברים האלה יתחילו להתעופף בין חיפה לתל אביב.

<רן קליינר: לשם זה הולך, לשם זה מתכוון, לשם החברות הגדולות מכוונות, לשם התעשיות הגדולות מכוונות, אמזון וגוגל ומייקרוסופט ואינטל וכשהם מדברים על רחפנים הם לא מדברים על קשר עין לצלם - - -

חיים ילין: ולא על 25 קילו.

<רן קליינר: ולא 25 קילו, אנחנו רואים שכבר איירבאס עושים ניסויים.

<רן קליינר: אז באמת להסתכל קדימה ולראות לאן זה הולך באמת מול איזה גוף.

<רן קליינר: כמו שאלון אמר, היום כשאני בא לעבוד מול רת"א אומרים לי "מי אתה" בעניינים שלי כמובן אם יש לי עניינים אישיים שאני מקדם איזה שהוא מיזם וכולי, כמובן שנותנים לי את מלוא הסיוע, אבל להסדיר משהו כגוף שמייצג, אין היום גוף שמייצג את התעשייה, את הטכנולוגיה ואני חושב שבאמת חשוב שנפעל כדי לקדם את הדבר הזה וגם שנוכל להסדיר את היחסים שלנו עם הרגולטור כדי לעזור ולקדם ולסייע.

<רן קליינר: לגבי פיקוח על היצוא הביטחוני, אני יודע שזה לא הקריטריון היחיד אבל פעם היינו המובילים בתחום הכטב"מ ובאמת היה תהליך מאוד חשוב במשך שנים ארוכות שהגביל את היצוא כדי לשמור את הידע הזה ולשמור לאן תגיע הטכנולוגיה.

<רן קליינר: מן סכר כזה שאומר "הטובים יקבלו והרעים לא יקבלו ולא יהיה להם והם לא יוכלו" היום הסכר הזה נפרץ, בטח בתחום של הרחפנים.

<רן קליינר: היום כשאנחנו מסתכלים על דאעש, הם לא מחכים לנו שאנחנו נביא את הבשורה של הרחפנים, הם קונים את זה בעלי באבא, באלי אקספרס מסין, הסינים לא עושים חשבון לאף אחד, ובזה הם משתמשים, גם חברות אירופאיות ואמריקאיות שמחויבות לכל מיני הסכמים בין לאומיים, בסוף היכולת של הרעים או מחבלים או טרוריסטים או איך שתקראו להם, להשיג את הטכנולוגיה הזאת, הם לא צריכים אותנו, לא מחכים לנו.

חיים ילין: זו הסיבה שכבר שלושה שבועות אין לי קליטה בדרום, אם הבנת.

<רן קליינר: כן.

<רן קליינר: אז צריך לראות שאנחנו לא יורים לעצמנו ברגל כביכול מונעים מהעולם את היכולות שלנו אבל בעצם אנחנו מונעים מעצמנו יכולת להתחרות ובאמת להיות מובילים בתחום הזה, כשבעצם אותם טרוריסטים או אותם אנשים שרוצים לאיים, אנחנו לא משפיעים עליהם בכלל.

<רן קליינר: אז בשביל מה בכלל כל הפיקוח בתחום הזה אם הוא היום חופשי לכולם.

<רן קליינר: זו גם שאלה שצריך לשאול.

<רן קליינר: אולי מילה אחרונה - - -

חיים ילין: זהו ידידי סיימנו.

חיים ילין: תשאיר את זה לפעם הבאה.

<רמי ניר: צהריים טובים, אני מנהל חטיבת הביטחון מנתב"ג.

<רמי ניר: אני מן הסתם לא מייצג רק את התחום הביטחוני, אני אומר כמה מילים ולא ארחיב.

<רמי ניר: כמובן אני מוביל את זה, רת"א מוביל את זה אבל אני מתכוון יותר לתחום בטיחות הטיסה, נאמרו פה הרבה דברים על הדרכה ועל הסמכה, אני חושב ש-90% מהרחפנים שמסתובבים במרחב של נתב"ג מסכנים את התעופה, בד בבד כשמתעסקים במה יקרה בעתיד עם רחפנים שיובילו לכל מיני מקום, אנחנו צריכים להסתכל היום מה קורה, כי מטוס עם 200 נוסעים, שלא להגיד 400 נוסעים, זה איום ממשי ומיידי.

<רמי ניר: רוב הרחפנים שמסתובבים באזור שלנו הם רחפנים של אנשים טובים, נחמדים שלא מתכוונים לפגוע בכוונות פיגוע, והיעדר הידע שלהם וההבנה מה זה עושה בתעופה, זה יכול להביא לנו את הסיכון.

<רמי ניר: אני חושב שפה אנחנו צריכים להתמודד עם זה.

<רמי ניר: לנו יש פעילות מאוד ענפה בעניין הזה, ביום שישי אנחנו מבצעים ניסוי בנתב"ג עם מערכת חדשה שרכשנו מארצות הברית, אנחנו מקווים שהאיתור יהיה נכון.

חיים ילין: מתי הניסוי?

<רמי ניר: ביום שישי.

<רמי ניר: בכל מקרה אנחנו מנטרלים את התעופה.

<רמי ניר: אם יש איתור, אין לנו מה לעשות עם זה.

<רמי ניר: או באמצעות טכנולוגיה אופטית או באמצעות עין של אדם, אנחנו מיד מפסיקים את התעופה.

<רמי ניר: הרציפות התפקודית שאתה דיברת עליה קודם, אדוני, היא חשובה מאוד.

<רמי ניר: לנטרל את נתב"ג זה קשה, זה לא טוב.

<רמי ניר: אבל הפוטנציאל הסיכוני בפגיעה במטוס מחייבת אותנו קודם כל לעצור את הפעילות.

<רמי ניר: מטוסים שנמצאים באוויר עושים את הפניה שלהם, מסתובבים באוויר, שגם זה סיכון, ורק אז, אחרי שאנחנו מזהים שהרחפן נעלם.

<רמי ניר: לעניין האכיפה, כמובן שאנחנו מחוברים למשטרת ישראל, הם לא יודעים לתת לנו מענה מיידי, גם כשאנחנו אומרים להם "באזור אור יהודה או יהוד יש מי שמטיס", אין להם כלים משפטיים, אכיפתיים כאלה ואחרים לטפל בנושא.

חיים ילין: חברים אני - - -

<דיויד בראל: רק בהקשר לדברים האלה שנאמרו לגבי הדרכה, אני רוצה להדגיש דבר אחד.

<דיויד בראל: באמת רוב האזרחים בישראל אנחנו רואים אותם כנורמטיביים ואם הם מטיסים את הרב להב שלהם במקום שאסור בגלל שהם לא יודעים והם לא קיבלו הדרכה ובאמת החוק לא הגיע אליהם, באפריל אנחנו עולים עם קמפיין ברדיו בגל"צ, גלגל"צ, שיפנה את כל האזרחים לאתר רת"א ששם זה יהיה מאוד נגיש בעמוד הראשי, לקבל את כל הפרטים והמידע איפה מותר ואיפה אסור.

<דיויד בראל: הקמפיין אמור להיות מסיבי ואגרסיבי ברמה שיש חוק וצריך לדעת איפה להשיג אותו והמידע יהיה נגיש, ועל ידי כך אנחנו מקווים שכשיגיע מישהו לנתב"ג זה לא יהיה בגלל שהוא לא ידע אלא זה בגלל שהוא בא לשם על מנת לעשות נזק או פשוט לא אכפת לו ואז יהיה הרבה יותר קל לסנן את האנשים.

<דיויד בראל: זה יעלה באפריל, אני מקווה שזה יהיה יעיל.

<דיויד בראל: זה כבר אושר.

חיים ילין: מה הקנס היום דרך אגב?

<אבישי פדהצור: העיצום הכספי על מה?

<אבישי פדהצור: על הטסה בלי רישיון?

<אבישי פדהצור: זה נע בין 250 ל-500 ₪.

<אבישי פדהצור: יותר טוב מכלום, אדוני.

חיים ילין: אני מודיע לך חגיגית שמאז ששמו 750 שקל על קקי של כלב, כבר כלבים לא אוכלים לדעתי כי אין חירבונים בכביש.

חיים ילין: אז אני אומר לך שאם אתה תעשה - - -

<אבישי פדהצור: ידעו לקשור את הפרה - - - לאכוף אותה.

חיים ילין: מה שלא מובן בהדרכה ובחינוך מובן דרך הכיס, מהר מאוד.

<אבישי פדהצור: רק להשלים את זה, אפרופו מה שאדוני אמר - - -

<אלון אונגר: החרמה של כלי לשאלתך, יותר יקרה ויותר פשוטה.

<אבישי פדהצור: אנחנו מתנים היום אישורי יבוא לארץ בזה שהיבואן מצרף לקופסה של אותו רב להב דף עם אותם כללי דרך שיהיו בפרסום, אבל הוא נפגש עם זה.

<אבישי פדהצור: זה דף שאומר איפה אסור, איפה מותר.

<אבישי פדהצור: יש את כל המגבלות, עד גובה מסוים, לא בקרבת שדות תעופה.

<אבישי פדהצור: מי שרוצה יכול להגיע למידע הזה כי הוא מונח מול עיניו.

חיים ילין: אין שום בעיה, אנחנו לא נולדנו הורים, נכון, וכל פעם שאמרו לנו לא, אני לא רוצה להגיד לך מה אנחנו עושים כילדים, אבל אמרנו שעד 250 גרם אנחנו מבינים שכמעט אין פגיעה, ואני מקווה מאוד שאותם אלה שכתוב להם "לא" ועושים כן זה עד 250 גרם, אז אנחנו יכולים לחיות עם זה.

חיים ילין: חברים אנחנו מסיימים את הישיבה.

חיים ילין: אחד הדברים שברור לי שאנחנו גג שישה חודשים, יואב, ביוני, קודם כל אנחנו יוצאים לפגרה, עזבו את הפוליטיקה, מבחינתי ב-2 למאי חוזרים לכנסת ולעבודה, אנחנו נתארגן וביוני זה שישה חודשים שבעצם אנחנו צריכים לקבל כבר עדכונים פה.

חיים ילין: אנחנו נעשה עוד ישיבה נוספת ונקבל את העדכונים.

חיים ילין: מה שכן אני אנסה לעשות, קודם כל לגבי האוצר, נעלה את הנושא הביטוחי, אנחנו מחוברים לאוצר כי אנחנו גם בוועדת רפורמות.

חיים ילין: יכול להיות ששם צריך להעלות את הנושא הביטוחי, נעלה את זה עם סתיו מיידית.

חיים ילין: לגבי חינוך ומדע, אני בכוונה מציין את ועדת החינוך וועדת המדע.

חיים ילין: יש לנו חיבור ישירות עם משרד המדע, מה שחשוב זה להעלות לוועדת החינוך את הנושא הזה, אני אדבר עם מנכ"ל משרד החינוך בנושא הדרכה.

חיים ילין: אני לא חושב שזה פותר את כל הבעיות אבל אני כן שומע מכולם, וברגע שכולם אומרים כנראה שיש משהו בנושא הזה.

חיים ילין: הנושא השלישי שאצא איתו מיידית זה הנושא של משרד הכלכלה.

חיים ילין: מישהו יודע אם במשרד הכלכלה יש מישהו שמטפל בתעשייה הזאת, האם יש כתובת?

<אבישי פדהצור: לא.

חיים ילין: אוקיי.

חיים ילין: אנחנו ננסה לאתר או להכריח אותם שתהיה כתובת.

חיים ילין: אני כן רואה בהתפתחות התעשייתית ובקידום כל הנושא הזה אפשרות למקומות עבודה, לא רק בעניין סייבר, לא רק בנגב ולא רק בבאר שבע כמו שזה נעשה, אלא להרחיב את האופקים עוד יותר.

חיים ילין: יש לנו בעיה עם נתב"ג.

חיים ילין: אני אומר בגלוי את מה שכן מותר להגיד.

חיים ילין: לפחות כל נושא המיסוך או נושא ההגנה נגד התדרים המסוימים גם פוגע בטיס עצמו, זה כלי שאתם לא יכולים להשתמש בו בכלל, אתם מוגבלים מאוד שם.

חיים ילין: גם במרחקים וגם בכלים שאתם משתמשים, ועדיין זה בין 200 ל-400 איש.

חיים ילין: אני לא רוצה להסביר יותר מזה, אני מקווה שהניסוי יצליח ותצליחו לבצע את המשימה.

חיים ילין: תודה רבה חברים, ניפגש ביוני.