ועדת המשנה לבטיחות בדרכים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 15, 2018-02-13 12:00

יעקב אשר: אם היה בכלל.

יעל כהן-פארן: זה גם מכשור יקר.

יעל כהן-פארן: זה הדיון, לא?

<קריאה: יש לו את הצפצפות, יש לו הכל, אל תדאג.

יעקב אשר: לא רק למשאית.

יעקב אשר: אני מדבר גם לאוטו.

יעקב אשר: זו המחשבה שעברה בראשי.

<גבי בן הרוש: לרכב, מערכות טכנולוגיות מה שאנחנו מייבאים, עם כל המערכות, האוטובוסים והמשאיות נכנסות לארץ עם המערכות האלה.

יעקב אשר: לא דיברתי כרגע על המשאית, דיברתי על הרכב הפרטי שהתנגש במשאית.

יעקב אשר: וגם במשאית, אני לא יודע, שוב, זה גם אחד הדברים שאני גם ארצה לדעת פה.

חמד עמאר: מאיזה מודל.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: מאיזה מודל.

<גבי בן הרוש: מ-2012.

יעקב אשר: אמנם המשאית נשארה כמעט שלמה חוץ ממה שהיא מחצה את האוטו, לא שמתי לב איזה מודל זה, אבל מה שבאמת הייתי רוצה בישיבה הזאת זה באמת לראות האם אנחנו מנצלים עד תום את הטכנולוגיה, איך אנחנו, משרד התחבורה, המדינה, ממשיכה לעודד או לחייב או לתת הטבות באגרת הרישוי או בדברים אחרים, איך אנחנו יכולים להגביר את זה ואני גם רוצה יותר מזה, לדעת סטטוס של מה שקורה עכשיו.

יעקב אשר: כי ההטבה ברישוי החלה באוקטובר 2017, איך זה עובד בשטח, כמה הצטרפו, כמה לא הצטרפו, איך אפשר לחזק את זה יותר והאם משרד התחבורה גם חושב בעניין הזה על אמצעים כאלה או אחרים טכנולוגיים גם לאופנועים, ששם ראינו שוב את הקפיצה של שנה שעברה.

יעקב אשר: לכן הייתי מציע בדיון הזה להתחיל דווקא עם משרד התחבורה שייתן לנו סקירה על מה קורה, מה אתם מתכננים, האם יש תכניות נוספות ברתימת הטכנולוגיה.

יעקב אשר: אני רוצה להזכיר גם שבאותה ועדה ממשלתית שעמד בראשה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אחת ההחלטות שלהם הייתה להשקיע הרבה מאד בטכנולוגיה.

יעקב אשר: הוא התכוון לחלק בטכנולוגיה של מצלמות יותר חדשניות ודברים יותר תשתיתיים ואכיפה, אבל גם בנושאים האלה שהם בעצם אזהרה לנהג או אזהרה לנוסע או דברים מהסוג הזה והיה חשוב לי שנשמע גם סטטוס של מה שקורה היום, מה עוד יש בקנה, יישאלו שאלות ואחר כך אנשים יוכלו לומר את שלהם.

יעקב אשר: בבקשה משרד התחבורה.

<משה ויצמן: אני מנהל אגף הרכב במשרד התחבורה.

<משה ויצמן: בתחום מערכות בטיחות עשינו פעילות ענפה בשנתיים האחרונות.

<משה ויצמן: אני אתן בריף קצר על מה בוצע.

<משה ויצמן: בסוף 2016 חייבנו ברכבים כבדים התקנת מערכת בטיחות של סטייה מנתיב ושמירת מרחק.

<משה ויצמן: זה פורסם באוקטובר 2016, עד אוקטובר 2017 הותקנו 60,000 רכבים.

<משה ויצמן: יש לי פה גרף שעוד מעט אעביר אליך, שאנחנו רואים תחילה של מגמה בירידה של כמות תאונות ברכבים שעליהם מותקנים המערכות.

יעקב אשר: זה חובה?

<משה ויצמן: חובה.

<משה ויצמן: זה תקנה.

<משה ויצמן: זה כל רכב משנת 2012.

<משה ויצמן: ניסינו ללכת אחורה כי הדירקטיבה האירופאית מחייבת כבר ב-2015 רכבים כבדים במערכות בטיחות כולל מערכת אקטיבית.

<משה ויצמן: כל רכב שנכנס מ-2015, חדש, מחויב במערכת אקטיבית, לא רק מערכת שמתריעה, אלא מערכת שגם בולמת.

יעקב אשר: וזה היום קיים?

<משה ויצמן: קיים.

<משה ויצמן: עובד.

יעקב אשר: רק במשאיות ובאוטובוסים, כל רכב כבד.

<משה ויצמן: אוטובוסים, משאיות, כל מה שמוגדר - - -

יעל כהן-פארן: אבל זה חובה להתקין?

<משה ויצמן: חובה להתקין.

יעל כהן-פארן: בחדשים?

<משה ויצמן: בחדשים זה מגיע - - -

יעקב אשר: הוא אומר שיש שתי סוגי מערכות.

יעקב אשר: מערכת אקטיבית ומערכת התראתית.

יעקב אשר: מערכת אקטיבית היא חובה בכל רכב חדש.

יעל כהן-פארן: חדש, אבל לא בישנים.

<משה ויצמן: בישנים, אמרתי מ-2012, מערכת התראה בלבד.

יעקב אשר: כי אי אפשר להתקין אחורנית.

<משה ויצמן: אפשר.

יעקב אשר: אקטיבית גם?

<משה ויצמן: לא, אקטיבית לא.

יעקב אשר: זה מה שהסברתי לחברת הכנסת.

<משה ויצמן: אני אחדד.

<משה ויצמן: התראה מ-2012 חובה, עד 2015.

<משה ויצמן: מ-2015 הדירקטיבה, כל משאית שנכנסה גם חייבת במערכת אקטיבית.

<משה ויצמן: זו הדירקטיבה האירופאית, מחויב בדרישות החובה שלנו להתאים את זה לדרישות האירופאיות ולכן הם מגיעים עם המערכות.

<משה ויצמן: זה לגבי רכבים כבדים.

<משה ויצמן: ב-2017 הוצאנו תקנה להפחתת אגרת רישוי לרכבים, זה פורסם באוקטובר 2017 לאחר תהליך ארוך ולא פשוט.

<משה ויצמן: נכון להיום 15,000 רכבים כבר התקינו.

<משה ויצמן: 15,000 רכבים משומשים התקינו מערכות בטיחות, הקצב הוא 3,000 מערכות לחודש.

יעל כהן-פארן: אתה מדבר על רכבים כבדים?

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: לא.

יעל כהן-פארן: אה, עכשיו זה פרטיים.

<משה ויצמן: רכבים פרטיים.

יעקב אשר: הוא עבר - - -

<משה ויצמן: סיימתי עם הרכבים הכבדים עכשיו אני עובר לרכבים הפרטיים המשומשים.

יעל כהן-פארן: אז התמריץ הוא הפחתת אגרה?

יעקב אשר: מדובר על 1,500 שקל לכל רכב שמתקין, המחיר של המערכות זה בערך 2,100 שקל.

יעקב אשר: כל מי שמתקין מקבל במשך שלוש שנים את ההחזר באגרת הרכב ובמידה והוא כמובן פונה לחברת הביטוח והוא מקבל סכום הנחה של בין 150-200 שקל.

יעקב אשר: שזה כבר תלוי בשוק החופשי של חברות הביטוח.

יעל כהן-פארן: זה אמור להחזיר לו את זה.

<משה ויצמן: זה בגדול סוגר את הפער מול התקנת המערכת ואנחנו רואים תהליך של האצה בהתקנת המערכות.

<משה ויצמן: היינו שמחים לסיים במספרים הרבה יותר גבוהים, אבל עדיין 3,000 - - -

יעקב אשר: מה הייתה ההערכה שלכם?

<משה ויצמן: לא הייתה לנו הערכה, אנחנו בגדול שריינו לטובת העניין הזה יחד עם האוצר 180 מיליון שקל ואנחנו מקווים שעד סוף השנה נשתמש בכסף הזה.

<משה ויצמן: האם זה יקרה, בקצב - - -

יעקב אשר: ואותם 10,000 שאמרת, כמה זה בכסף מתוך ה-180 מיליון?

<אלי מורגנשטרן: זה 1,500 לכל מערכת.

<אלי מורגנשטרן: 10,000 זה יהיה 15 מיליון.

<אלי מורגנשטרן: נכון?

<משה ויצמן: כן.

<משה ויצמן: נכון לעכשיו.

<משה ויצמן: אבל שוב, יש האצה - - -

יעקב אשר: 180 מיליון שקל זה לשלוש שנים?

יעקב אשר: או זה 180 שנתי לשלוש שנים?

<משה ויצמן: לשנתיים.

יעקב אשר: 180 לשנתיים סך הכל?

<משה ויצמן: ה-180 ניתנו לשנתיים ו/או עד לסיום ה - - -

<אלי מורגנשטרן: זה לא כל כך, בפועל ההחזר מתחלק לשלוש שנים.

<אלי מורגנשטרן: כי אי אפשר להחזיר את הכל בבת אחת.

<אלי מורגנשטרן: האגרה הנמוכה ביותר היא 700.

<אלי מורגנשטרן: אז זה בכל מקרה מתחלק ל-3.

<אלי מורגנשטרן: זה פשוט תלוי כמה התקינו.

יעקב אשר: בתקציב הזה יש 180 מיליון שנוצלו כרגע 15 מיליון עד השלב הזה.

יעל כהן-פארן: אתם בודקים למה לא מנצלים?

<משה ויצמן: כן.

<משה ויצמן: יש דיון שלם שביצענו מול החברות המתקינות וניסינו להבין למה לא מתקינים יותר.

<משה ויצמן: עדיין, 3,000 זה מספר בסדר גמור להתחלה.

<משה ויצמן: מתמקד סביב עולם הפרסום ורצון של האזרחים לקבל את זה בפעם אחת.

<משה ויצמן: זה בעייתי, יכול להיות שנממש את זה למרות הבעייתיות.

יעקב אשר: זאת אומרת אתם חושבים היום על איזו שהיא תכנית בצורה אחרת לעשות את ההחזר הזה?

<משה ויצמן: אנחנו חושבים - - -

יעקב אשר: אל תפחד, כל עוד שאתה לא מבטיח זה בסדר.

יעקב אשר: כי זה בדיוק מטרת הדיון, כדי א.

יעקב אשר: לדעת מה הרעיונות שנמצאות בקנה, איך היישום של הדבר הזה.

<גבי בן הרוש: בסופו של יום לא מחזירים.

יעקב אשר: זו השאלה הבאה שלי.

יעקב אשר: זו הייתה שאלה שאני כבר, אבל בוא נשמע את החלק מבחינתך.

<משה ויצמן: מחזירים את הכסף, יש הרבה מאוד אזרחים ששולחים מכתבי תודה 3,000 מתקינים בחודש זה מספר גדול.

<משה ויצמן: אנחנו באמת רוצים יותר, אבל עדיין זה מספר יפה.

יעקב אשר: איך מחזירים, איך זה קורה בפועל?

יעקב אשר: אני אזרח, יש לי כרגע רישיון בתוקף על הרכב שלי, אני בא ומצטרף למבצע הזה.

יעקב אשר: איך אני מקבל חזרה את הכסף?

<משה ויצמן: אתה לא עושה כלום, אתה פשוט מתקשר לאותה חברת התקנה והיא עושה בשבילך הכל.

<משה ויצמן: אתה מתקשר או למובילאיי או לחברת איוואקס או לחברת אדי מערכות, מתאם איתם התקנה וכל התהליך הוא אוטומטי, הם עושים את העבודה.

<משה ויצמן: באגרה הראשונה שתופיע לו הוא יקבל הנחה של 700 שקל, שנה אחרי זה 700 נוספים ושנה אחרי זה 100 שקל נוספים ואז משלימים את ה-1,500 ומחזירים את הכסף.

יעקב אשר: למה אי אפשר היה לעשות אולי הפוך שישירות בחברה, המדינה תסבסד, הרי המדינה אישרה את החברות, אולי לעקוף את סדרת התשלומים הזאת דרך הרישיון?

<משה ויצמן: זה מה שעשינו, דרך הרישיון, דרך האגרה.

יעקב אשר: לא, לעקוף את זה, הפוך.

<משה ויצמן: הדרך היחידה שאפשר לחשוב עליה אבל להערכתי היא לא נכונה גם ערכית, לתת ישירות לחברה המתקינה ואז ההחזר יהיה לחברה ולא לאזרח.

<משה ויצמן: אבל בעיני זה מקום - - -

יעקב אשר: אבל החברה לא תגבה מהאזרח את הסכום המלא.

יעקב אשר: זה לא שהחברה תרוויח מזה.

<משה ויצמן: ברור ברור, עדיין אנחנו רוצים שהכסף יגיע לאזרח.

יעקב אשר: אז על איזה פתרונות אתם כן חושבים, מה אתם כן חושבים?

יעקב אשר: אמרת קודם שאתם בודקים האם אפשר - - -

<משה ויצמן: ראשית, פרסום.

<משה ויצמן: להביא את זה לידיעה לכל בית בישראל שהמדינה מחזירה כסף.

<משה ויצמן: אנחנו מגלים שלא מעט לא מכירים את זה.

יעקב אשר: היה בכלל איזה שהוא פרסום בעניין?

<משה ויצמן: היו הודעות דוברות סביב זה.

יעקב אשר: בעיתונות בלבד.

יעקב אשר: קמפיין פרסומי לא היה?

<משה ויצמן: קמפיין לא היה.

<משה ויצמן: פרסום ושוב חשיבה למחיר של האגרה בפעם אחת.

יעל כהן-פארן: למה אין קמפיין פרסומי של המשרד על עצם המהלך?

<משה ויצמן: אנחנו נצא לקמפיין פרסומי.

יעל כהן-פארן: מתי?

<משה ויצמן: עוד השנה.

<משה ויצמן: אני מעריך שבחודשים הקרובים.

יעקב אשר: יש בתכנית שלכם - - -

<משה ויצמן: יש, יש.

יעקב אשר: תגיד.

יעל כהן-פארן: לא, אנחנו דולים מידע.

יעל כהן-פארן: יש תקציב לפרסום למשרד?

יעקב אשר: אנחנו כבר מתעייפים מלהרים את הדלי.

<משה ויצמן: זה ארוך מאוד ומורכב, יש מסמך מסודר שהכנו אני אגיש אותו.

<משה ויצמן: זה כולל פרסום, זה כולל חשיבה לשינוי האגרה אבל זה מורכב כי זה שינוי תקנה.

<משה ויצמן: בעניין הזה אני לא יודע להבטיח אם זה יקרה או לא יקרה אבל יש גם חשיבה כזאת.

יעקב אשר: זה שינוי תקנה שמחייב אישור ועדה וכולי?

<משה ויצמן: כן.

יעקב אשר: מישהו פנה כבר בעניין הזה?

<קריאה: --

יעקב אשר: אה, ועדת כספים.

יעל כהן-פארן: אבל הם עדיין לא פנו.

<משה ויצמן: עדיין לא כי לא סיימנו את עבודת המטה סביב זה.

<משה ויצמן: כשנסיים.

יעקב אשר: זאת אומרת הערכה שלכם שהשנה אתם מגישים את זה כבר לוועדה ומנסים להתקדם עם העניין?

<משה ויצמן: כן.

יעקב אשר: ואתה אומר שלא תצא לקמפיין פרסומי כל עוד אתה לא יודע את השיטה ואת הדרך?

<משה ויצמן: זה יותר מזה, אנחנו גם מחכים לנתונים.

<משה ויצמן: בינתיים אני גם את זה, הרי יש נתונים שמראים שבאותם רכבים שהתקינו מערכות יש ירידה בכמות התאונות.

<משה ויצמן: זה נתון שהוא מאוד חשוב להכניס בקמפיין.

<משה ויצמן: אנחנו מחכים לביסוס הנתונים.

<משה ויצמן: כרגע יש לנו עד שלושה חודשים, אחת שזה יהיה מגמה מתמשכת אני חושבת שהקמפיין - - -

יעקב אשר: מה אומרים הנתונים על שלושה חודשים, מה שאתה כן יכול להגיד?

<משה ויצמן: שיש ירידה דרמטית בכמות התאונות.

<משה ויצמן: זו הירידה מול ההתקנה של המערכות, שזה גם חדש וגם משומש.

יעקב אשר: זה הנתון של שלושה חודשים?

<משה ויצמן: כן.

יעקב אשר: אתה רוצה לתת נתונים לפרוטוקול?

<קריאה: אני מעריך את האיש הזה מאוד דרך אגב, אבל אני שומע את מה שאתה שואל וכמה שזה נכון במציאות הצהרות יש פרסומים יש, כסף לא ראינו חזרה.

<קריאה: אני אסביר.

<משה ויצמן: מי זה אנחנו?

יעקב אשר: תיכף.

יעקב אשר: נציג את זה מסודר.

יעקב אשר: בוא תציג לנו את עיקרי הממצאים על שלושת החודשים הללו.

<משה ויצמן: ניסינו לקחת רכבים שהתקינו מערכות ולראות מה מידת השותפות שלהם בתאונות דרכים.

<משה ויצמן: הסתכלנו לאורך השנים, כדוגמה ב-2015, 25% מהרכבים החדשים התקינו מערכות בטיחות, בממוצע ל-100,000, 318 השתתפו בתאונות דרכים.

יעל כהן-פארן: אבל ההשוואה מה הממוצע של מי שלא התקין את המערכות?

<משה ויצמן: ניטרלנו את זה.

<משה ויצמן: זה רק לגבי אותם רכבים שלקחנו, 100,000 רכבים.

יעל כהן-פארן: אבל אין לנו מושג אם 318 זה הרבה או מעט.

<משה ויצמן: 318 יחסית ל-100,000 רכבים.

יעל כהן-פארן: מה מספר הכולל למכוניות במעורבות בתאונות ל-100,000 רכבים?

יעל כהן-פארן: זה המספר שצריך להסתכל עליו, זה המבחן.

<משה ויצמן: כן אבל אני בוחן תפוחים לתפוחים.

יעל כהן-פארן: זה בדיוק לבחון תפוחים לתפוחים.

יעקב אשר: אתה בוחן את התפוחים הנכונים זה בסדר, אבל תמיד טוב לראות את הארגז כולו.

<משה ויצמן: אין בעיה.

<משה ויצמן: אני שוב אומר, לקחנו את הכניסה של המערכות ברכבים חדשים, את אחוז הכניסה ועל אותם רכבים הפעלנו מנגנון של בחינה מה מידת השותפות שלהם בתאונות דרכים.

יעל כהן-פארן: כן אבל אתה מבין שאין לזה שום משמעות אם אתה לא עושה איזו שהיא קבוצת בקרה.

יעל כהן-פארן: הרי זה ניסוי מדעי, אתה רוצה לבחון כמה זה עזר לעומת מצב שאין לך את המערכת, זו הבדיקה.

<משה ויצמן: אבל זה עדיין 100,000 רכבים שאנחנו מסתכלים, המדד הוא אותו מדד לאותה קבוצה - - -

יעקב אשר: רגע, בוא תמשיך עם הנתונים שלך, חברי הרשות, אתם בינתיים תמצאו לנו את הנתון המשלים.

<קריאה: של היפגעות רכב כבד ביחס ל - - -

יעקב אשר: לא דיברנו על כבד.

<קריאה: היפגעות רכב פרטי ביחס ל-100,000.

יעקב אשר: אוקיי, בוא נשמע כרגע את הממצאים שלך.

<משה ויצמן: אנחנו מסתכלים על המגמה ב-2016 יש מגמה - - -

יעקב אשר: התחלת עם רכבים חדשים שבעצם שם מותקנים באופן אוטומטי את המערכות.

<משה ויצמן: רכבים חדשים שהתקינו מערכות.

<משה ויצמן: ב-2016 זה ירד ל-291 וב-2017 זה ירד ל-256 רכבים.

<משה ויצמן: זה אותם נתונים.

<משה ויצמן: אותה קבוצת מחקר.

<משה ויצמן: כשאנחנו מדברים על 2013 אנחנו מדברים על 343, מדובר על ירידה דרמטית.

<משה ויצמן: שוב, אני מסתכל רק על הרכבים שהתקינו מערכות ומידת ההשתתפות שלהם בתאונות דרכים.

<משה ויצמן: אותה אוכלוסייה.

יעקב אשר: אז אתה אומר שבחודשים הקרובים, חודש, חודשיים הקרובים ניחשף לתכנית גם של הקמפיין וגם של התקנות?

<משה ויצמן: נכון.

יעקב אשר: והתקנות, אתם עדיין לא סגורים על השיטה?

<משה ויצמן: אנחנו לא סגורים על השיטה ואנחנו לא סגורים אם זה אפשרי, זה בעבודת מטה אנחנו נבחן את זה, זה ביחד עם האוצר ובסוף זה יגיע לכנסת אם נחליט שכן.

יעקב אשר: אם תחליטו לשנות.

<משה ויצמן: אם נחליט לשנות.

<משה ויצמן: עדיין האזרחים - - -

יעקב אשר: והקמפיין בעצם במקביל יכול להתחיל באיזה שהוא שלב?

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: יש לי שאלה.

יעל כהן-פארן: הרי אחת המסקנות שלכם שזה לא מספיק מתניע כי גם לא יודעים, אין פרסום, וגם אולי זה לא תמריץ כלכלי מספק.

יעל כהן-פארן: אז בתמריץ הכלכלי המספק אתם עוד דנים בזה - - -

<משה ויצמן: לא, זה תמריץ מספק - - -

יעקב אשר: התמריץ הסך הכל כן.

יעקב אשר: השיטה שלו.

<משה ויצמן: פרוש לשלוש שנים.

יעל כהן-פארן: השיטה שלו.

יעל כהן-פארן: אז אתם דנים בזה.

יעל כהן-פארן: אבל בפרסום אין מניעה לפעול יותר מהר.

יעל כהן-פארן: זה לא מחכה לתקנה - - -

<משה ויצמן: לא, הפרסום אנחנו בעבודת מטה, שוב אני חוזר, אני ביקשתי להמתין עם זה מתוך רצון להביא בקמפיין גם נתונים שזה מציל חיי אדם, כדי שמשפחה שתראה את זה שהיא מקבלת 1,500 וגם מציל, זה יעשה אפקט יותר דרמטי.

<משה ויצמן: והנתונים כרגע - - -

יעקב אשר: להערכתך, מתי יצא הקמפיין לאור?

<משה ויצמן: אני מעריך סביב שלושה חודשים.

יעקב אשר: והתקציב של הקמפיין הזה הוא מתוך ה-180 מיליון האלה או שזה תקציב פרסום שלכם?

<משה ויצמן: יש תקציב - - -

יעקב אשר: זה אני מדבר לאוצר, לא מתוך ה-180 מיליון שאמורים להיות ל - - -

<אלי מורגנשטרן: אני מאגף תקציבים באוצר.

<אלי מורגנשטרן: אני לא יודע להגיד מה שאני לא מכיר.

<אלי מורגנשטרן: אבל אני חייב לציין כהערה שהחברות מפרסמות, המון.

<אלי מורגנשטרן: אנחנו מדברים פה על סגנון אחר או רובד אחר של פרסום.

<אלי מורגנשטרן: חברת מובילאיי, חברת - - -

יעקב אשר: זה רובד וסגנון כמו שאמרת.

יעקב אשר: האבא הגדול, מה שנקרא, משרד התחבורה.

<משה ויצמן: החברות בהחלט מפרסמות ובאגרסיביות רבה.

<משה ויצמן: יש הבדל בין פרסום של חברה שהיא בעלת אינטרס לבין מדינה שבאה ואומרת "זה גם מאוד בטיחותי וגם חינם".

יעקב אשר: יש הבדל.

<משה ויצמן: לא סיימתי כי המשכנו עם מערכות הבטיחות.

<משה ויצמן: למעשה מ-1.1.2018 חייבנו שכל רכב חדש שנכנס לישראל מחויב במערכת התראה סטייה מנתיב ושמירת מרחק.

<משה ויצמן: זאת אומרת אם בשנה שעברה היו סביב ה-60% התקנה, השנה אנחנו מדברים על 100% התקנה של מערכות בטיחות.

יעקב אשר: זה התקנה או שזה מגיע כבר מותקן?

<משה ויצמן: חלקם מגיע כמובן כחלק מהמערכות שהיצרן נותן, אבל חלק לא ואנחנו חייבנו בתקנה בחקיקה.

יעקב אשר: החיוב הוא על היצרן או החיוב הוא על זה שקנה את הרכב?

<משה ויצמן: החיוב שכל רכב שנכנס לישראל חייב במערכת.

<משה ויצמן: אז זה גם היבואן וגם אזרח שמביא ביבוא אישי וגם יבואן זעיר, כל אחד שמכניס למדינה רכב מחויב במערכת בטיחות.

<משה ויצמן: על כל זה יש כבר פרויקט מ-2013 של הקלה במיסי קניה לרכבים שמתקינים מערכות בטיחות, ובגדול אנחנו רואים מגמה של כניסה גם של מערכות אקטיביות.

<משה ויצמן: הסיבה היא אחת כי היצרנים הבינו שזה תורם לבטיחות בצורה דרמטית, אנחנו הבנו את זה לאור מחקרים שאספנו בארץ ובעולם, ובגדול שינינו את הניקוד כבר מתחילת השנה הנוכחית כך שמי שמגיע עם מערכות אקטיביות מגיע עם אחוז הטבה גבוה יותר במסי הקניה.

<משה ויצמן: ולמעשה אנחנו רואים מגמה של כניסה של מערכות אקטיביות.

יעקב אשר: אתה מדבר על רכב פרטי?

<משה ויצמן: רכב פרטי.

<משה ויצמן: על משאיות דיברנו, זה כבר קורה, זה כבר מחויב.

<משה ויצמן: לא מחויב בחוקים של ישראל, מחויב בעולם להתקין את המערכות לרכבים כבדים.

<משה ויצמן: אנחנו סוגרים את הפאזל עם רכבים פרטיים.

<משה ויצמן: שנה שעברה 46% מהרכבים שנכנסו, נכנסו עם מערכות אקטיביות.

<משה ויצמן: השנה אני מעריך שנגיע סביב ה-60% מהרכבים וגם שנה הבאה הכוונה היא לשנות את הניקוד כך שהוא יכסה את הפרש בין מערכות התראה למערכות אקטיביות ואני מעריך שב-2020, אני מעריך שמירב הרכבים אם לא כולם יגיעו עם מערכות אקטיביות שזה מערכת בלימה, סטייה מנתיב, מערכות שמונעות, גם אם לא שמת לב הן יעצרו אותך - - -

יעקב אשר: מוריד את הגז, מוריד את ה- - - יש בזה צורות שונות כשאתה מדבר על מערכת אקטיבית?

יעקב אשר: או שאתה מדבר על פעולות מסוימות שהיא צריכה לעשות, לא משנה מאיזו חברה, אבל זה פעולות מסוימות שהן הבסיס של מה שאתה קורא לו מערכת אקטיבית?

<משה ויצמן: בגדול כן.

<משה ויצמן: נכון.

יעקב אשר: ויש לזה הגדרה ברורה?

<משה ויצמן: יש לזה הגדרה ברורה.

<משה ויצמן: כן.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: זה הסטטוס על המצב הקיים.

יעקב אשר: איזה דברים אתם במשרד התחבורה חושבים לגבי הנושא של אופנועים?

יעקב אשר: איזה מערכות אנחנו יכולים לנסות ולחשוב בנושא הזה של אופנועים?

יעקב אשר: כי המערכות האלה לא כל כך רלבנטיות לאופנועים אם אני מבין נכון.

<משה ויצמן: האופנועים נמצא על השולחן בשנה האחרונה.

<משה ויצמן: אותו רעיון כפי שעושים עם הרכבים, עם הקלה במסי קניה, אותו דבר אנחנו מיישמים לגבי מערכות בטיחות לאופנועים.

יעקב אשר: שזה קיים כיום, ההקלה במסי הקניה לאופנועים?

<משה ויצמן: אותם אופנועים שמגיעים עם המערכות הספציפיות.

<משה ויצמן: הבעיה שבאופנועים לאורך השנים במערכות המחשוב לא ניתן היה לחבר בין המערכת לדגם.

<משה ויצמן: זה משהו שאנחנו מטפלים בו כדי לשנות אותו במערכות המחשוב שלנו, כדי שזה כן יתאפשר.

<קריאה: יש תקדים לזה בעולם, למערכות שאתה מדבר עליהן?

<משה ויצמן: למה, לאופנועים?

<קריאה: לא במערכות בטיחות, במערכת דוגמת מובילאיי.

<קריאה: אתה מכיר בעולם מערכות כאלה לאופנועים?

<משה ויצמן: לא, אני לא מדבר על מערכות מובילאיי לאופנועים.

<משה ויצמן: אני מדבר על מערכת בקרת יציבות.

<קריאה: זה אנחנו מכירים.

<קריאה: הוא שאל על מערכת - - -

יעקב אשר: לא דיברתי על שם, דיברתי השאלה האם נושא של מניעת התנגשות, צפצוף או צפצוף אדום אני קורא לו.

<משה ויצמן: לא, אני לא מדבר על זה.

<משה ויצמן: אופנועים זה מערכות שונות - - -

<קריאה: בדיוק על זה אני מדבר.

יעקב אשר: השאלה אם יש איזו שהיא מערכת, האם אתם חושבים על כיוון כזה כי יש את הנושא של יציבות והדברים שהם יותר קשורים לאופנועים, אני מבין שזה קיים בצורה כזאת או אחרת, זה המערכות שדיברת עליהם עכשיו.

<משה ויצמן: אנחנו באופנועים בעיקר מתעסקים במערכות דינמיות, מערכות שמאזנות את הרוכב.

<משה ויצמן: יש כניסה גם לאחרונה של כריות אויר באופנועים.

<משה ויצמן: על וסטים, על אפוד.

יעקב אשר: משרד התחבורה אישר את זה?

<משה ויצמן: לא, עדיין אנחנו - - -

יעקב אשר: בודקים את זה.

<קריאה: אני אוכל להדגים.

יעקב אשר: רגע, רגע.

<קריאה: אני רק מראה לכבודו שזה נמצא פה.

<משה ויצמן: אני שוב אומר, באופנועים הכנסנו את זה, בשנה האחרונה התחלנו עבודת מטה סביב זה.

<משה ויצמן: אנחנו הולכים לקיים מספר ישיבות, להבין אם יש טכנולוגיות חדשות שכדאי לחייב את האופנועים, כרגע זה בעיקר מתבטא בהנחה במסי קניה.

יעקב אשר: על המערכות שכבר אישרתם?

יעקב אשר: או על המערכות הקיימות של האיזון והדברים האלה.

יעקב אשר: השאלה אם חלק מעבודת המטה אתם בודקים את האפשרות להרחיב, ללכת כמו אותן מערכות שקיימות ברכבים, האם יש דבר כזה שנקרא מערכת אקטיבית באופנועים כן או לא.

יעקב אשר: תפרוש קצת את היריעה.

<משה ויצמן: הייתי פורש אם היה קיים, אין מערכות כדוגמת מערכת שמירת מרחק, לא שאני מכיר, מערכות שמירת מרחק או מערכת בלימה אוטומטית באופנועים.

<משה ויצמן: זה לא שזה לא אפשרי טכנולוגית.

<משה ויצמן: ברור שזה אפשרי, אבל אני לא מכיר שזה קיים.

<משה ויצמן: בעולם האופנועים העיסוק הוא בעיקר במערכות הגנה אקטיביות סביב התפעול לרוכב עצמו.

<משה ויצמן: אני מזכיר ש-50% מהתאונות הן עצמיות ולכן מאוד כדאי להשקיע באותן מערכות ששומרות על היציבות של הרוכב שיישאר על האופנוע.

יעקב אשר: כן אבל תאונה עצמית זה גם שהוא נכנס לתוך משאית.

<משה ויצמן: נכון, אבל אנחנו עדיין לא שם, אין מערכות כאלה.

<משה ויצמן: לפחות ממה שאני מכיר.

יעקב אשר: לא קיים בעולם?

יעקב אשר: איגוד האופנועים.

<אליעזר אלג'ם: אני יו"ר מועדון האופנועים הישראלי.

<אליעזר אלג'ם: בנוסף להקלות במסי הקניה יש אופנוע שמצויד במערכות האלה, הרוכב זכאי להנחה בביטוח החובה.

<אליעזר אלג'ם: זה לא צוין, אבל צריך להגיד את זה גם.

יעקב אשר: שזה קיים.

<אליעזר אלג'ם: שזה קיים באופנוע, ברור שאתה מקבל מעבר להקלות במסי הקניה, גם הנחה בביטוח חובה.

יעקב אשר: יש מערכות כאלה כמו המובילאיי או אחרים שאנחנו מכירים שיש ברכבים פרטיים יש גם לאופנועים?

<אליעזר אלג'ם: לא, עד כמה שידוע לנו לא.

<אליעזר אלג'ם: כפי שציין הדובר לפניי.

יעקב אשר: בעצם התנגשות במשהו, רכב לפניך, אין לזה שום טכנולוגיה?

<אליעזר אלג'ם: לפני מספר שנים ישבנו פה בדיון של ועדת הכלכלה, אגף שוק ההון הציג איזה שהוא רעיון לקופסה ירוקה, כנראה שלא עשה עבודת הכנה נכונה, נכנס חבר הכנסת מיקי לוי העמיד אותם קצת במקום, שלח אותם לעשות שיעורי בית.

<אליעזר אלג'ם: נכון לעכשיו אני לא יודע שיש התקדמות בנושא הזה.

יעקב אשר: מה זה קופסה ירוקה?

<אליעזר אלג'ם: משהו שדומה או מקביל למערכות האלה כמו מובילאיי ואחרות שבעצם מספרות למי שרוצה לבדוק אחרי, מן אח גדול שיושב בתוך האופנוע, מחובר ל - - -

יעקב אשר: זה לא האבא קודם, זה האח שאחר כך.

<אליעזר אלג'ם: זה האח הגדול.

<אליעזר אלג'ם: יותר בא לספר על אופי הרכיבה, מאשר לייצר איזו שהיא בטיחות אקטיבית.

<קריאה: יש את זה באוטובוסים.

<קריאה: מרוב אחים אנחנו - - -

<קריאה: אבל באופנועים קשה יותר לעשות את זה מכיוון ששינוי אקטיבי של התנהגות האופנוע בלי שהרוכב מודע לזה יכולה לגרום להתהפכות שלו.

יעקב אשר: אוקיי, משרד התחבורה סיימתם?

<משה ויצמן: הוא רוצה להשלים.

<משה ויצמן: הוא יציג את עצמו, לא קשור אלי.

<קובי סודאי: אני מלשכת המסחר.

<קובי סודאי: נציג יבואני הדו גלגלי.

<קובי סודאי: אני רק אשלים.

<קובי סודאי: אני רוצה לעשות סדר במערכות בטיחות.

<קובי סודאי: המערכות כמו שדיברת עליהן שנקראות מערכות אקטיביות, שעושות בלימה בצורה אוטומטית על פי זיהוי פרמטרים בכביש, אין עדיין לדו גלגלי.

יעקב אשר: לא רק האקטיבי, אני דיברתי גם על החלק של ההתרעה.

<קובי סודאי: נכון.

<קובי סודאי: גם התרעה.

<קובי סודאי: מה כן יש?

<קובי סודאי: יש הרבה מערכות ואני רק אציג מה יש ומה מקבל תמריץ.

<קובי סודאי: מעט מאוד מהמערכות הקיימות מקבלות תמריץ.

<קובי סודאי: ABS נכון להיום נמצא ומתחיל להיכנס אפילו לקטנועים הקטנים ביותר, מקבל תמריץ מרשות המסים של כמה מאות שקלים, זה התמריץ היחיד שניתן מבחינת מיסוי למערכות בטיחות.

<קובי סודאי: יש מערכות נוספות, יש רשימה ארוכה אבל למשל בקרת אחיזה, מה שאתה מכיר מהרכב ESP, יש בדו גלגלי אפילו בכלים קטנים, 125 סמ"ק, לא מקבל הטבת מיסוי.

<קובי סודאי: כלומר למעט ABS וקטנוע עם שני גלגלים מקדימה אין שום הטבה אחרת וגם ההטבה היא לא תמיד בשווי העלות.

<קובי סודאי: מבחינת ביטוח, עקב עבודה טובה של הממונה על הביטוח וקשב לנושא יש הנחות על ה-ABS, בקרת אחיזה ומערכות נוספות.

<קובי סודאי: אבל ההטבה היא כ-3% בלבד מהפרמיה השנתית בביטוח, שזה בערך 100 שקלים עבור כל מערכת, זה כיוון נכון, אני רוצה להודות לממונה, אבל לא בטוח שזה מספיק לעורר תמריץ.

יעקב אשר: זה הגעת ממשא ומתן מולם, זאת אומרת זה לא איזה שהוא - - -

<קובי סודאי: לא, זה לא משא ומתן, זה תהליך שלהם שאמרנו שזה חיובי, אבל זה לא תמריץ מספיק.

<קובי סודאי: בסופו של דבר מה קורה?

<קובי סודאי: המטרה היא לבחון את רשימת האמצעים הבטיחותיים שיש עבור דו גלגלי שהתקדמו בצורה משמעותית מאוד בעשר השנים האחרונות.

<קובי סודאי: לפני עשר שנים לא היית מוצא קטנוע אחד עם ABS.

<קובי סודאי: היום ABS ובקרת אחיזה, אין לזה שום פעולה שנעשית כדי לתמרץ וכשבא אדם שרוצה לעבור לדו גלגלי מרכב, ואני חייב לציין פה נתון, מ-2014 שוק הדו גלגלי צומח ב-7% כל שנה.

<קובי סודאי: אנחנו מכירים את המצב בכבישים והשוק הזה צומח.

<קובי סודאי: אין באמת תמריץ אמיתי לקנות כלי עם מערכות בטיחות.

<קובי סודאי: התמריץ הוא קטן מדי ובסוף מישהו עושה את החשבון של הכיס ומוותר על המערכות האלה.

<קובי סודאי: אז את העזרה שלכם בנושא הזה מול רשות המסים, אנחנו נשמח לקבל.

יעקב אשר: אתה יודע, זה לא מתחיל ברשות המסים.

יעקב אשר: זה נגמר ברשות המסים.

<קובי סודאי: תכנית של משרד התחבורה כבר יש.

יעקב אשר: רגע, אחרי שהצגת לי אותו אני חוזר אליך, הרמת לעצמך להנחתה.

יעקב אשר: השאלה שלי האם יש לכם איזו שהיא עבודה, המלצות שנתקלו בתשובות של - - - אם כן, נעשה דיון מיוחד לא יודע אם בוועדה הזאת או בוועדה אחרת שאני אדרוש שזה יקרה, אבל מישהו צריך לדרוש את זה קודם כל.

<משה ויצמן: לא צריך לדרוש שזה יקרה, זה קורה.

<משה ויצמן: אנחנו מרחיבים את כמות המערכות באופנועים שיקבלו הנחה במסי קניה.

יעקב אשר: כשאתה אומר "מרחיבים", אנחנו בתחילת 2018, מה הפעולות שאתם עושים, מתי לדעתך זה יורחב, איפה החסמים?

יעקב אשר: אנחנו משתדלים להיות למרות שאנחנו פרלמנטרים, אנחנו משתדלים להיות פרקטיים.

יעקב אשר: לעקוב אחרי דברים, לאתגר את הנפשות הפועלות, להביא את הדברים בסופו של דבר לביצוע, כמו שאנחנו לא משרד ממשלתי, אתם המשרד הממשלתי.

<משה ויצמן: אני חוזר שוב, אתם לא צריך לאתגר אותנו, אנחנו מאותגרים.

<משה ויצמן: זה חשוב לנו.

<משה ויצמן: אנחנו לקראת סיום מול רשות המסים.

<משה ויצמן: נטליה מרשות המסים יחד אתנו, אנחנו לקראת סיום של עבודת מטה להכניס רשימה ארוכה של מערכות בטיחות באופנועים וקבלת הנחה במסי קניה בצורה יותר משמעותית מהקיים.

<אליעזר אלג'ם: אני יכול לבקש משהו?

<אליעזר אלג'ם: האדונים ממשרד התחבורה, תיעזרו בנו, אנחנו מציעים את עזרתנו כמו שהצענו לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<משה ויצמן: אנחנו פרסמנו את כל המערכות.

<משה ויצמן: זה לא הגיע אליכם אני מבין?

<אליעזר אלג'ם: לא הגיע אלינו.

<אליעזר אלג'ם: חבל כי שיתוף פעולה כזה יכול לעזור לשני הצדדים.

חמד עמאר: איזה משרד אתם?

<אליעזר אלג'ם: מועדון האופנועים הישראלי, עמותה רשומה.

יעקב אשר: זו עמותה בעצם שמאגדת בתוכה את האופנועים.

יעקב אשר: לא את החברות, את האופנועים.

<אליעזר אלג'ם: רק את הרוכבים.

חמד עמאר: אין שיתוף פעולה ביניכם בקשר למערכות?

<אליעזר אלג'ם: נכון לעכשיו לא.

<משה ויצמן: יש לנו את הגופים שאנחנו עובדים מולם, אנחנו מפרסמים כמעט לכל גוף - - -

חמד עמאר: מי יותר חשוב מהם שהם רוכבים כל היום?

חמד עמאר: אני, שאני לא מבין בזה?

חמד עמאר: הם רוכבים כל היום.

חמד עמאר: מי יותר חשוב מהם, מי יותר מבין מהם?

חמד עמאר: מישהו שיושב במשרד מול מחשב?

<אליעזר אלג'ם: אנחנו מציעים את עזרתנו.

<משה ויצמן: קודם כל אמרתי בשמחה, אבל דבר שני אני חושב ש- - -

חמד עמאר: חבל מאוד שכבר המלצתם וזה ואפילו לא ישבתם איתם.

חמד עמאר: זה דברים שאנחנו צריכים להבין, מי שעוסק בדבר הוא הכי מומחה.

חמד עמאר: אז לא יכול להיות שאני אבין יותר טוב מהם ואתה תבין יותר טוב מהם, כאשר אני מעולם לא רכבתי על אופנוע.

יעקב אשר: תיכף תשמע את - - - הרכבים הכבדים, איש אקטיבי מאוד שנמצא פה בכל הוועדות, מלווה אותנו, הם גם הגיעו לוועדה הקודמת.

יעקב אשר: השולחן העגול הזה הוא חשוב.

יעקב אשר: אני לא אומר לך לקחת אנשים עם אינטרסים כלכליים לתוך השולחנות העגולים, ודאי שלא.

יעקב אשר: אבל אלה אנשים שחיים אופנוע, מריחים אותו כל היום.

<משה ויצמן: במקרה גם אני מריח אופנוע כבר 20 שנה.

חמד עמאר: אתה במקרה מריח אופנוע, אבל אני מדבר באופן כללי.

חמד עמאר: משרד התחבורה - - -

<משה ויצמן: לצורך האמרה אני מריח אופנוע כבר 20 שנה ודבר שני יש לי מומחים לאופנועים, אנשי מקצוע עם ידע רחב וקיבלתי את ההערה.

<משה ויצמן: אנחנו לא חיים בחלל.

יעקב אשר: הוא קיבל את ההארה, הארה טובה, ב-א' ולא ב-ע'.

יעקב אשר: מאיר לך את עניין הזה וחשוב שזה ייכנס ללופ שלכם שאתה יודע, אתה שולח להם, מקבל את ההערות שלהם, זה בסך הכל אפשר להיעזר בזה.

יעקב אשר: עוד סוג של הערה שצריך לבדוק אם היא נמצאת, הרשות הלאומית, אתם בתוך הלופ?

חמד עמאר: יש תאריך יעד?

חמד עמאר: רציתי להבין אם יש תאריך יעד לכל הדברים האלה?

<משה ויצמן: אנחנו לקראת סיום.

<משה ויצמן: אני מעריך שתוך 3-4 חודשים נסיים את זה.

<משה ויצמן: ע

יעקב אשר: כשאתה מדבר על מסיים זה בעצם להרחיב גם את התקנות בעניין הזה או שזה צריך החלטה של ועדת כספים?

<משה ויצמן: זה מול רשות המסים.

<משה ויצמן: רשות המסים יחד אתנו, בדיוק כפי שעשינו ברכבים.

יעקב אשר: הרשות הלאומית, אתם בעסק?

יעקב אשר: ראש הקואליציה למניעת תאונות דרכים במדינת ישראל.

יעקב אשר: זה עבר בוועדת שרים ביום ראשון.

<קריאה: עוד לא.

יעקב אשר: אה, נכון.

יעקב אשר: שמעתי.

יעקב אשר: שמעתי בוועדת שרים עבר רק חוק אחד קטן שלי, אזוטרי לגמרי, אז עכשיו נזכרתי בזה.

יעקב אשר: אבל אמור להיות ביום ראשון.

חמד עמאר: אה, ביום ראשון הקרוב זה יעלה.

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: חבר'ה, אנחנו מנסים כל הזמן לתת לכם רוח גבית לעניין הזה, השאלה אם אתם בלופ הזה גם כן.

<מאיר אלרם: אני מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<מאיר אלרם: לגבי שאלתך אדוני אז כן, יש לנו קשר עם אגף הרכב, ועם היבואנים, עם יבואני רכב דו גלגלי, עם טלי ברנר, יו"ר האיגוד.

<מאיר אלרם: יש לנו גם תכנית ברשות, זו אחת מהאוכלוסיות שבסיכון מטבע הדברים ויש לנו תכנית ממוקדת לרכב דו גלגלי, לרבות, וציין את זה ויצמן מנהל האגף, המעורבות הגבוהה של רכב דו גלגלי בתאונות עצמיות ולפיכך אנחנו יחד עם אגף הרישוי, הגשנו להם גם תכנית לאגף הרישוי במשרד התחבורה לשינויים בכל מה שקשור בתהליך ההכשרה של הרוכב, גם הייתה ועדה ציבורית ב-2012 שהגישה המלצות.

<מאיר אלרם: אמנם זה לפני שש שנים אבל אלה הן המלצות חשובות שאני מקווה שהם עכשיו, יש גם תהליכים שאגף הרישוי מקדם כדי באמת למקצע יותר את תהליך ההכשרה.

<מאיר אלרם: גם לרוכבים חדשים וגם לרוכבים קיימים.

יעקב אשר: רגע, לפני שאתה מגיע להכשרה.

יעקב אשר: עכשיו אתה נותן לי את הסיי שלכם בכל הנושא הזה.

יעקב אשר: אבל אני שואל כרגע לגבי אותן ישיבות מטה שנעשות במשרד התחבורה.

יעקב אשר: האם אתם נמצאים שם כאיזה שהוא גורם מייעץ ומתכלל לעניין או שזה לא קשור אליכם, לגבי הנושא עכשיו שיושבים מול רשות המסים להוזיל, איך לעודד את זה, האם בחלק הזה אתם נמצאים בתוך או לא?

<אליעזר אלג'ם: בדיונים האחרונים מול רשות המסים לא היינו, אבל היינו לפני כשנה נדמה לי.

<קריאה: יש דיון עוד עשרה ימים בדיוק עם ראשת הרשות יחד איתנו על מערכות בטיחות.

יעקב אשר: עם המנכ"לית.

יעקב אשר: כי אני אומר לכם את האמת, אני לא רוצה להיות זה שכל הזמן אומר את זה, ואני כן רוצה להיות זה שאומר את זה כל הזמן, ואני אומר את זה כל הזמן.

יעקב אשר: צריך את הגורם המתכלל.

יעקב אשר: הם לא באים במקום משרד התחבורה, אבל לפעמים מתרכז אצלם הידע, אמור להתרכז אצלם הידע שמתכלל את כל המבט על הנושאים האלה ולכן חייב להיות סינכרון, חייב להיות פיקוח שלכם גם.

יעקב אשר: אני אומר דברים שאמרתי אותם בפומבי עשר פעמים גם עם השר גם בוועדות וגם במקומות אחרים.

יעקב אשר: הנושאים הללו, אתם חייבים לרכז ולעקוב אחר הפעילות של משרדי הממשלה השונים כי מדובר פה בכמה זרועות ואני שמח על הדיון שהולך להיות, אני מבין שאולי זה גם כאפקט לישיבה שלנו לפני שבועיים בעניין הזה, אולי זה בהמשך לכך, אבל שם צריך לדון בהכל.

יעקב אשר: שם צריך להעלות את כל הנושאים, גם את איך מודדים את הטכנולוגיות החדשות, איך מודדים אותן מבחינת מיסוי ובחינת טכנולוגיות חדשות.

יעקב אשר: מאחר וכבר התחלת, עכשיו לגבי הנושא שדיברנו, מערכות טכנולוגיות בכלל, לא רק על האופנועים, הרשות הלאומית יש לכם מה לומר בעניין?

יעקב אשר: על נושא הדיון, מערכות טכנולוגיות בכלל, לא רק על אופנועים.

יעקב אשר: איך אתם רואים את כל המצב, מה עוד צריך לעשות, לאיזה עוד דברים צריך לחתור?

<עמי רוטמן: אז יש לנו כל מיני תכניות, גם לגבי רכב כבד ואופנועים, בכל אחד מהם כלולות הצעות לשיפורים טכנולוגיים שאפשר להתקין.

<עמי רוטמן: העברנו את הדברים האלה, יש דברים שאנחנו מקדמים גם בתוך המשרד, יש ועדת תיאום לענייני תעבורה במשרד התחבורה שזאת הדרך לקדם הצעות לתיקוני חקיקה, תקנות וגם הצעות להכנסת טכנולוגיות דוגמת הסטיה מנתיב והמערכות האלה, העברנו לפני כחודש מסמך עם כמה הצעות, זה בתוך המשרד אבל אלה דברים שאנחנו מקדמים בעיקר בדגש על רכב כבד, אם מדברים לדוגמה על מערכות לשקילה אוטומטית, כל מיני דברים כאלה, להגברת הבטיחות.

<עמי רוטמן: אני מניח שבחודשים הקרובים יצאו משם מסקנות.

<עמי רוטמן: בימים האלה אנחנו נמצאים בהליך של גיוס מנהל אגף טכנולוגיות לרשות, מה שכבר לא היה הרבה שנים בדיוק כדי לתת זרקור עוד יותר לתחום הזה.

<עמי רוטמן: כך שאנחנו בהחלט על זה, מה שנקרא.

יעקב אשר: גם בנושאים של כלי רכב פרטיים יש?

<עמי רוטמן: כל הזמן מגיעות אלינו הצעות לכל מיני טכנולוגיות, אנחנו מנסים לראות.

<עמי רוטמן: מה שלא בשל, והרוב עדיין לא בשל, זה נמצא ברמות כאלה של אלפא או טרום אלפא, כל מיני, לחבר ביניהם לבין אם זה רשויות מקומיות, אם זה מקומות שאפשר לראות האם הטכנולוגיות האלה עובדות, על מנת שנגיש בסוף המלצה אנחנו רוצים לראות באמת שהדבר הזה עובד, מוכח, ועל סמך זה אנחנו בהחלט מקדמים.

<עמי רוטמן: ממש לפני שבוע הייתה לנו פגישה, לא נגיד עם איזו חברה, דברים שמגיעים אלינו ואנחנו כן נותנים לזה קידום.

יעקב אשר: יש פתיחות לשמוע ולראות מה קורה בעולם, מה קורה בארץ, מה קורה במקומות אחרים?

<עמי רוטמן: לגמרי.

יעקב אשר: כדי לנסות ולהגיע ולמצוא - - -

<עמי רוטמן: לראות איפה אפשר לקדם.

<עמי רוטמן: אגב, שומרי הדרך שמוכר לאדוני מצוין, זה בעצם פיתוח טכנולוגי, אפליקציה שבאמת הגיעה אחרי איזה שהוא פיילוט עם משטרה ואנחנו לקחנו וקידמנו את זה.

<עמי רוטמן: גם זה פיתוח טכנולוגי.

<עמי רוטמן: רק לסטטיסטיקות של מה שמנהל האגף הציג לפני כן, הנושא של פילוחים מדויקים של השנים - - -

יעקב אשר: יחליף אותי חבר הכנסת חמד עמאר.

יעקב אשר: (היו"ר חמד עמאר)

חמד עמאר: אנחנו צריכים להתחלף כי אני גם צריך ללכת להצבעות בוועדת חוץ ובטחון אחרי זה.

<עמי רוטמן: עוד משפט אחד, ב-2017 הייתה ירידה במעורבות של כלי רכב כבדים מעל 3.5 טון ושל אוטובוסים, מ-109 הרוגים ב-2016 ל-92 ב-2017.

<עמי רוטמן: יכול בהחלט להיות שחלק מהסיבה זה הנושא של הטכנולוגיות החדשות שהתחילו להיכנס.

חמד עמאר: כל המומחים אומרים שזה חלק מהסיבות שירדו מספר ההרוגים בתאונות דרכים, הכנסת הטכנולוגיות.

<עמי רוטמן: עובדתית כרגע יש ירידה של כ-15%, מקווים שגם תמשיך להיות ירידה בשנה הזאת עם ההתפתחות והכנסת יותר טכנולוגיות.

<עמי גור: בהקשר הזה אפשר לומר כמה מילים?

<עמי גור: שמי עמי גור, אני מנכ"ל ומייסד חברת סייבר 1.

<עמי גור: חברת סטארט אפ.

<עמי גור: אנחנו פיתחנו מערכת ייחודית שמונעת באופן מוחלט ותמידי תאונות דרכים שנגרמות כתוצאה משימוש מסכן חיים בטלפון נייד בנהיגה.

<עמי גור: אנחנו יודעים שהמספרים הם עצומים, לא מזמן אסף ניצב דורון ידיד את השוטרים שלו והודיעו להם, ראינו את זה בטלוויזיה, שתאונות דרכים כתוצאה משימוש בטלפון סלולארי בנהיגה זה גורם מספר 1 לתאונות דרכים.

<עמי גור: יש כאלה שמדברים על 25%, המספרים גבוהים יותר.

<עמי גור: דיברתי עם גורמי משטרה בכירים ואמרו לי "עמי תשמע, המספרים יכולים להגיע ל-40%-50% כי לא הכל ידוע.

<עמי גור: יש כאלה שעושים תאונות כתוצאה מסטייה מנתיב, לא חוקרים עד הסוף, אין את כל המשאבים, אבל יש סבירות מאוד גבוהה שזה כתוצאה מטלפון סלולארי.

<עמי גור: מדוע הגעתי לכאן?

<עמי גור: מכיוון שגם פנינו לרשות, הרשות מכירה אותנו, פנינו לכמה גורמים ברגולציה, נפגשנו עם איתן כבל, נפגשנו עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, עם מנכ"לית משרד התחבורה קרן טרנר, כולם מעריכים את המערכת שלנו אבל אנחנו לא רואים שאנחנו מתקדמים כי אנחנו משקיעים מיליוני דולרים כדי - - -

חמד עמאר: אתה יכול להסביר כמה מילים על המערכת שלך?

<עמי גור: מה שאנחנו עושים, הטכנולוגיה הייחודית או המניעה הדטרמיניסטית של תאונות דרכים, אני אגדיר את זה ככה, אנחנו אקסיומה.

<עמי גור: רכב שבו מותקנת מערכת סייבר 1 לא יעבור לעולם תאונת דרכים כתוצאה משימוש בטלפון סלולארי ולמה?

<עמי גור: כי אנחנו מקיימים שני תנאים הכרחיים לדטרמיניסטיות הזאת.

<עמי גור: אחד – אנחנו מסוגלים, מערכת טכנולוגית חומרה/תוכנה, מערכת אימבדד, אנחנו מסוגלים לזהות טלפון נייד של הנהג, באזור הנהג, באופן חד-חד ערכי.

<עמי גור: ברגע שנכנסים כמה טלפונים סלולאריים לרכב אנחנו יודעים לזהות את הטלפון של הנהג.

<עמי גור: שאר יושבי הרכב אינם מושפעים.

<עמי גור: ברגע שזיהינו את הטלפון של הנהג אנחנו מתחברים אליו בתקשורת בלוטות' ומפעילים עליו מכונת מצבים, כלומר הוא יכול להשתמש בטלפון שלו רק ביישומים שהרגולציה או צי הרכב או חברת הביטוח הגדירה כיישומים שמותר להשתמש בהם.

<עמי גור: זה יכול להיות דיבור, זה יכול להיות ניווט, זה יכול להיות מוזיקה, וזה יכול להיות אף לא אחד מהם.

<עמי גור: זו הגדרה של מנהל ה-NTT, שמגדיר.

<עמי גור: היינו לא מזמן בדן הם אמרו "מבחינתנו אף יישום" ברגע שזיהית את הטלפון הסלולארי, לא מדברים או לא משתמשים בשום יישום בטלפון הסלולארי.

<עמי גור: החיבור עצמו הוא חיבור תקשורת בלוטות'.

<עמי גור: איפה הדטרמיניסטיות שלנו?

<עמי גור: דרך אגב התקשורת - - -

חמד עמאר: אתם מיישמים את הטכנולוגיה שלכם באיזו שהיא מדינה בעולם?

<עמי גור: אני אשלים קודם את הטכנולוגיה.

<עמי גור: הדבר הנוסף המאוד חשוב, אותו אדם שהטלפון הסלולארי התחבר למערכת רוצה להתנתק מהמערכת כדי לסמס לצורך העניין, המערכת מזהה את הניתוק ומעלה התראת צפצוף מאוד מטריד כדוגמת חגורת הבטיחות, מה שמאלץ אותו ללחוץ על כפתור הבלוטות' להתקשר ולהיות במצב בטוח.

<עמי גור: החברה שלנו כרגע בשלב של בתא מתקדם, הזכרת את זה, אנחנו בשלב מתקדם, אנחנו לא אלפא, אנחנו לפני השקת המוצר המסחרי.

<עמי גור: יש לנו כבר דרישות מלא מעט ציי רכב, גם ציי רכב גם בתחום האוטובוסים גם בתחום המשאיות, גם בתחום הרכבים הפרטיים.

<גבי בן הרוש: מה תעשה עם נהג, ומרבית הנהגים מחזיקים, אנחנו נותנים להם טלפונים של החברה, הם מחזיקים טלפונים פרטיים?

<עמי גור: צפצוף.

<עמי גור: זו הטכנולוגיה.

<עמי גור: אנחנו סוגרים את הכל, ברגע שיש טלפון שלא מחובר, כלומר אם יש טלפון שהוא מחובר, הוא נקרא ידידותי, הוא יכול להשתמש בו רק ביישומים שונים.

<עמי גור: אם הוא בא עם עוד טלפון והוא לא מחובר, צפצוף ברכב.

<עמי גור: הוא בא עם טלפון שאין לו את האפליקציה של סייבר 1, צפצוף ברכב.

<עמי גור: זאת אומרת אנחנו לא מזהים רק טלפון אלא טלפונים באזור.

<עמי גור: אנחנו קוראים לזה חופת נהג, בצבא הגדירו את זה כבר כחופת ברזל, אנחנו עובדים גם עם צה"ל.

<עמי גור: הטכנולוגיה שלנו היא טכנולוגיה ייחודית עולמית.

<עמי גור: יש לנו כמה פטנטים, השקיעו לא מעט כסף בחברה, השותפים האסטרטגיים הבולטים שלנו זה חברת UMI ואיתוראן שהשקיעו בחברה.

<עמי גור: אני באתי לפה מכיוון שאנחנו מנסים לקדם את הנושא הרגולטורי, אנחנו רוצים להציל חיים מעבר לזה שאנחנו חברה עסקית.

<עמי גור: וקצת קשה לנו, לא קצת, קצת הרבה.

<עמי גור: נפגשנו עם כל הגורמים ולא עוזרים לנו.

<עמי גור: אנחנו אומרים חבר'ה, אנחנו משקיעים הרבה מאוד כסף, יש משקיעים שהשקיעו כסף, יש לנו טכנולוגיה מצילת חיים, תקדמו אותנו.

<עמי גור: תנו לנו את הכתובת להיפגש, להציג, להראות, להתקדם, לעשות ניסוי.

<עמי גור: זה לא קורה.

<עמי גור: זה פשוט לא קורה.

<עמי גור: לי זה חורה, אנחנו חברה עסקית, נרוויח מציי הרכב, חברות הביטוח.

<עמי גור: לשאלתך נגיע בסוף השנה, ויש דרישות גם מחוץ לארץ, גם לחוץ לארץ, אנחנו בתחילת הפעילות.

<עמי גור: אנחנו חברת סטארט אפ, אנחנו רוצים לסייע לעזור להציל חיים ואני מבקש את העזרה כאן או את הסיוע לקבל, לתת לנו כתובת שממנה נוכל להמשיך להתקדם.

<עמי גור: זה לא קורה ולי זה חורה כי לנו יש טכנולוגיה מצילת חיים.

חמד עמאר: מה שאתה מדבר זה שאתה חברה מסחרית ואני חושב שאנחנו ככנסת לא יכולים לקחת את החברה שלך ולהגיד לך "תשמע, תפנה לצי רכב המשאיות, לאחראים על המשאיות, תקדם את זה".

חמד עמאר: זה משהו עסקי יותר.

חמד עמאר: בכנסת אנחנו לא יכולים להיות חלק כי אתה לא יכול היום לחייב נהג לשים באוטו שלו דבר כזה כאשר זו חברה אחת שמשווקת את זה וחברה אחת שמקדמת את הנושא.

<עמי גור: אני לא רוצה לחייב.

<עמי גור: מה שאנחנו רוצים, שהכנסת, שהמדינה תכיר במערכת הזאת כמערכת טכנולוגית מצילת חיים בדיוק כמו מובילאיי ואיוואקס.

<עמי גור: תראו, אנחנו גורמים לירידה של בערך 30% מתאונות הדרכים, אי אפשר להתעלם מהמערכת הזאת.

<עמי גור: המדינה תבוא ותכיר במערכת הזאת, היא תתן עידוד מס, היא תיתן הטבות במסי הקניה, היא תודיע לחברות הביטוח שיש מקום להוריד את הפרמיה.

<עמי גור: לא רק אנחנו, דרך אגב.

<עמי גור: ייתכן שיש עוד טכנולוגיות, צריך לסייע לטכנולוגיות האלה.

<עמי גור: מובילאיי הצליחה יפה מאוד, כל הכבוד, 100% נהדר.

<עמי גור: צריך לסייע לעוד חברות שתגענה לאותו מעמד, אם הן זכאיות לכך.

<עמי גור: אנחנו חייבים להראות, אני רוצה להראות, החברה שלנו, חברה קטנה בפתח תקוה שמפתחת את הטכנולוגיה, אנחנו היום בשלב של בתא מאוד מתקדם בכמה חברות, אנחנו מסוגלים באמת להציל חיים ואנחנו יודעים להציל חיים.

<עמי גור: NHDSA, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים האמריקאית הוציאה דו"ח בנובמבר 2016, סקרה את כל המוצרים בתחום הזה של טלפונים ניידים ואני קורא את הדו"ח הזה וכותב שם הדירקטור שכתב את הדו"ח, טד יוז, הוא כותב "אף אחת מהמערכות האלה לא מסוגלת לתת פתרון שלם.

<עמי גור: המערכת שתיתן פתרון שלם לבעיה זו מערכת שתקיים שני תנאים:

<עמי גור: תדע לזהות טלפון סלולארי באזור הנהג ולא תהיה תלויה בשיתוף פעולה של הנהג".

<עמי גור: זה חד, נכון, אבל זה הפתרון בסופו של דבר.

<עמי גור: אנחנו לא מחייבים.

חמד עמאר: תשמע, אין ויכוח כאן בין כל יושבי השולחן שנושא הטלפון הסלולארי היום הוא מספר 1 לגורם בתאונות דרכים, אתה אפילו עומד ברמזור רואה נהג לידך מסמס, ואז הרמזור מתחלף וכולם מצפצפים לו עד שהוא נזכר שהוא צריך להוריד את הפלאפון ולנסוע.

חמד עמאר: אתה רואה את זה, אנחנו רואים את זה כל יום.

חמד עמאר: אני חושב שנושא של טלפונים חייב לבוא לפתרון, אני לא יודע איך מתקדמים עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<עמי גור: אנחנו היינו ברשות.

חמד עמאר: כי אני חושב שהכתובת שלנו היום, אני מאמין הרבה ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הכתובת שלנו היא שם לשבת איתם ולראות מה עושים.

<עמי גור: עוד משפט אחד, אני מסכים שהרשות היא הכתובת.

<עמי גור: לדעתי ותאמרו לי אם אני טועה, אבל אני כן חושב שאנחנו צריכים להתקדם בכמה מישורים כדי להציל חיים.

<עמי גור: מחר בבוקר ימות אדם בישראל.

<עמי גור: בשלושה ימים הקרובים ימותו שלושה אנשים שאחד מהם אנחנו יכולים להציל ולכן אני חושב שהקדימות הזאת חשובה.

<עמי גור: אני היום חוזר וממשיך לפתח בחברה ונפגש עם ציי רכב שרוצים אותנו, אבל הרגולציה לא יכולה להתעלם מאיתנו.

<עמי גור: אנחנו מאוד מתקדמים בפיתוח, יש לנו מערכת ייחודית.

<גבי בן הרוש: המשטרה מפרגנת לעניין?

<עמי גור: אנחנו הולכים לעשות ניסוי עם המשטרה.

<גבי בן הרוש: מה תעשו עם רכב ש- - - אם אנשים לא - - -

<עמי גור: נו, וזה מפריע לך? בינינו?

<גבי בן הרוש: לא, זה יפריע למשטרה.

חמד עמאר: מה שאתה מדבר, המשטרה צריכה לקנות את כל הדבר הזה ולעקוב אחרי כל הנהגים והיא לא צריכה להעמיד שוטרים בכלל.

חמד עמאר: דרך המחשוב שלך היא תשלח דו"חות ואנחנו לא צריכים כאן לבוא ולהעביר תקנה או חוק שמאפשר להם לעשות את זה דרך הטכנולוגיה, לעומת שיש חוק כזה, היום אנחנו מנסים לקדם אותו בכנסת, שימוש במצלמות.

<עמי גור: המערכת שלנו היא מערכת מניעתית.

<עמי גור: למעשה זה שוטר שיושב בכל רכב וגורם לכך ששימוש בטלפון סלולארי לא יקרה באותו רכב.

<עמי גור: זה אותו שוטר שאנחנו חוסכים שיכול ללכת ולפתור בעיות אחרות או קשות לפחות כמו זה בישראל.

<עמי גור: יכול לפנות משאבים.

<עמי רוטמן: משפט אחד לעניין הזה.

חמד עמאר: בבקשה.

<עמי רוטמן: היום בבוקר הייתה ישיבה בוועדת הפנים, הצעה לדיון מהיר בדיוק לגבי אכיפת המשטרה - - -

חמד עמאר: אני לא יודע למה עשו את זה בוועדת הפנים.

<עמי רוטמן: לא יודע.

<עמי רוטמן: זה הגיע לשם.

<עמי רוטמן: אבל לא זה מה שרציתי לומר.

<עמי רוטמן: עמי גור, אנחנו מכירים, אתה הופעת בוועדת שפר.

<עמי רוטמן: היית, נכון?

<עמי רוטמן: זו הוועדה שהרשות הקימה לעניין בחינת כל הנושא של השימוש בסמארטפונים.

<עמי רוטמן: היא סיימה את עבודתה, אני ראיתי את הטיוטה, זה נמצא בשלבי הגהה ועריכה אחרונים.

<עמי רוטמן: יש התייחסויות גם לנושא טכנולוגיות מוצעות ולכן ברגע שזה יקבל פומבי, יש המענה גם לפתרונות טכנולוגיים בנושא הזה, בעצם השלמה של ה - - - מה שאמרתי לפני כן, כך שיהיה גם פתרון לעניין.

<עמי גור: עוד משפט אחרון.

<עמי גור: יש מגוון אפליקציות שהן אפליקציות נהדרות.

<עמי גור: אתה בוחר אפליקציה וגורם לכך שלא תשתמש בטלפון הסלולארי.

<עמי גור: אני משווה הורדה של אפליקציה בדיוק למצב שאתה לוקח את הטלפון שלך, שם אותו בצד ולא משתמש בו או נועל אותו.

<עמי גור: כי זה שוב תלוי במשמעת העצמית שלי.

<עמי גור: אני מוריד אפליקציה כי יש לי משמעת עצמית.

<עמי גור: הבעיה שאין לנו משמעת עצמית ולכן השימוש באפליקציות יפתור חלק קטן מהבעיה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: רועי.

<רועי שטאנג: שלום לכולם.

<רועי שטאנג: אני רואה שניים מחברת מובילאיי.

<רועי שטאנג: רציתי לדבר והעלו פה נושאים ונתונים שכולנו יודעים עליהם, בין אם זה עליה של קצב אימוץ רכבים דו גלגליים, ובסופו של דבר אם אנחנו מסתכלים על כמות ההרוגים, 44% מורכב מהולכי רגל ורוכבי דו גלגלי לפי דו"ח מגמות ש-38% מהתאונות קורות במרחב העירוני.

<רועי שטאנג: יש איזו שהיא בעיה היום שבמרחב העירוני, זה צובר תאוצה בקצב מהיר בארץ ובעולם, נוצרים מפגשים בתוך המרחב העירוני בין רכבים כבדים ומשתמשי דרך אחרים, אני מדבר על אותם משתמשי דרך פגיעים, רוכבי דו גלגלי והולכי רגל.

<רועי שטאנג: בסופו של דבר למפגשים האלה לצערנו הם עם איזה שהוא סוף ידוע מראש והיום יש מגוון רחב של פתרונות טכנולוגיים שנותנים מענה לסיטואציה הזו, לנו יש פתרון טכנולוגי אחד שבעצם נולד מהצורך.

<רועי שטאנג: יצא איזה שהוא קול קורא בעולם מאיזו שהיא עירייה, פיתחנו פתרון שבסופו של דבר החליטו לאמץ אותו.

<רועי שטאנג: הבעיה העיקרית זה בעצם השטחים המתים של כלי רכב כבדים.

<רועי שטאנג: מי שהוא נהג מקצועי מכיר את זה, הבעיה היא לא אצלו אלא אצל שאר משתמשי הדרך שאפילו לא יודעים שהם נמצאים בשטח מת, שיכול להיות גם איזה שהוא משחק לשון ששטח מת הוא שטח שמאוד מסוכן להיות בו.

<רועי שטאנג: לא רואים אותם.

<רועי שטאנג: המערכות האלה יודעות להתריע גם לנהג, יש אפשרות לעשות את זה גם התראה 360 להולך הרגל, מה שנקרא, מה שיותר קל להם לעצור, יוכל לעצור את הסיטואציה הזאת.

<רועי שטאנג: לצערי הפתרון הזה מאומץ בהצלחה אך ורק בעולם, עדיין לא בישראל.

<רועי שטאנג: יש כמה פיילוטים לא עם כמויות גדולות, חלק בצה"ל, חלק באיזו שהיא מועצה אזורית בישראל.

<רועי שטאנג: היתרון הגדול שהמערכת נותנת פתרון הרבה יותר עמוק לבעיה.

<רועי שטאנג: פעם אחת אנחנו מונעים את התאונה בזמן אמת, הנהג יכול להמנע מהתאונה, פעם שניה המערכת יודעת להצביע על המיקום בו התקבל צבר של התראות שחורג מהנורמה ואז אנחנו יכולים לטפל בליקויי תשתית.

<רועי שטאנג: יש פעמים שלא הנהג אשם ולא הולך הרגל אשם.

<רועי שטאנג: אוהבים להאשים דווקא את האוכלוסיות האלה, אם זה נהג רכב כבד מקצועי או אופנוען, לרוב אנחנו רואים שנוטים לשלוח את ההאשמות לשם ולפעמים זה בכלל בעיה תשתיתית שלא העלינו על הדעת.

<רועי שטאנג: אנחנו ראינו את זה במגוון פיילוטים, בין אם זה במדינת וושינגטון, מדינת ניו יורק, עירית לונדון, בהרבה מאוד מהמקרים מה שפתר את הבעיה היה איזה שינוי תשתיתי, אבל מה שהביא להבנה של הבעיה היה מערכות בטיחות מתקדמות שיודעות להצביע גם על הנתונים אחורה.

<רועי שטאנג: כמובן שלפחות בעינינו ובעיני מומחים אחרים בתחום, הדבר הטוב ביותר לעשות הוא למנוע את התאונה בזמן אמת, מערכת שמתריעה לנהג או אפילו בסביבתו, אבל גם האפשרות לדעת ולהכיר את נקודות התורפה או את הנקודות החמות במרחב העירוני כי המרחב העירוני בעצם הוא זה שנהיה הכי מסוכן היום.

<רועי שטאנג: מבחינת נתונים שלקחתי מעיתון "מגמה" שנראה לי שפורסם באחד מהדיונים האחרונים של הוועדה, כאמור הפתרון שהמערכות האלה יודעות לתת, שוב, יש מגוון של מערכות כאלה בחוץ, חלק מגיעות ישירות מיצרן הרכב, חלק אחרות ניתנות בהתקנה מקומית.

<רועי שטאנג: הניסיון שלנו מלמד מההצלחה של הפתרון הזה, שזה עובד בגלל הדואליות של הפתרון.

<רועי שטאנג: קודם כל מניעת התאונה בזמן אמת, פעם שניה ניתוח והבנה של הכמעט תאונה.

<רועי שטאנג: בעצם כל איפה שהייתה התרעה ונמנעה תאונה, טרם כניסת מערכות כאלה היה בעצם כמעט תאונה או תאונה בפועל לצערי.

<רועי שטאנג: תודה.

<אליעזר אלג'ם: אני יכול לשאול שאלה?

<אליעזר אלג'ם: כשאתה מדבר על דו גלגלי או הולך רגל אתה מתכוון שאו הולך הרגל או הרוכב ישאו איזה מכשור אלקטרוני או על נהג המכונית?

חמד עמאר: לא, הוא מתכוון לנהג המשאית שיהיה לו - - -

<אליעזר אלג'ם: אז אפשר להכניס לתוך המשוואה הזאת גם רוכבי אופניים.

<רועי שטאנג: דו גלגלי, חד משמעי.

חמד עמאר: הוא מתכוון לדו גלגלי, גם אופניים וגם אופנוע.

<אליעזר אלג'ם: אמרת דו גלגלי ורוכבי אופנועים.

<רועי שטאנג: אז סליחה, יכול להיות שלא שמתי לב.

<רועי שטאנג: הכוונה הייתה להולכי רגל, רוכבי אופניים ורוכבי אופנועים.

חמד עמאר: דו גלגלי.

חמד עמאר: יוסי עמרם בבקשה.

<עמי רוטמן: אחת ההצעות אגב שהעברנו לוועדת התיאום לתעבורה שאמרנו, נושא 4, התקנת מערכת המתריעה מפני הימצאות כלי רכב והולכי רגל בשטחים מתים בצדי הרכב.

<עמי רוטמן: זאת אומרת זה גם כבר בצנרת לכיוון חקיקה, אני מקווה שזה יעבור.

חמד עמאר: יש לנו נתונים מהמשטרה, מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים כמה כאלה תאונות משטחים מתים נגרמות בשנה?

<עמי רוטמן: אפשר להיכנס לרזולוציות ולבדוק.

חמד עמאר: כי ברגע שיש תאונה כזאת הנהג אומר "היה בשטח מת", - - -

<קריאה: לרוב באמת מדברים על איזו שהיא תגובה של "הוא בא משום מקום" או "לא ראיתי אותו", זה בדיוק מה שלפחות אנחנו מצליחים לפלח את התאונות מהסוג הזה.

חמד עמאר: יש למשטרה נתונים על הנושא הזה?

<עדי זלדס: אלה נתונים שמאוד קשה לכמת אותם.

<עדי זלדס: צריך לנבור בתיקים ולעבור דבר דבר, וגם מאוד קשה להסיק מזה שאכן מדובר ב- - -

חמד עמאר: המשטרה ברגע שקורית תאונה קטלנית, אין בדיוק את הניתוח של כל תאונה ותאונה ממה נגרם, איך נגרם?

<קריאה: יש, אדוני.

<קריאה: יש הכל.

חמד עמאר: בסוף כל חודש לא מסכמים, מסיבה של טלפון נייד, אם זה סיבה של משאית של שטח מת, אם מסיבה טכנית?

חמד עמאר: אין סיכום של סוף כל חודש וכל רבעון וכל שנה מה קורה?

<עדי זלדס: יש ניתוחים לפי כל מיני נתונים, הנושא של שטח מת לא מוכר כנתון בפני עצמו.

<עדי זלדס: אנחנו לא מנתחים אותו כמו נתונים אחרים.

<עדי זלדס: אני לא יודעת עד איזו רזולוציה יש לנו את זה, אני צריכה לבדוק.

חמד עמאר: אני דווקא בנושא הזה לא רק בשטח מת, צריך להיות סיכום של כל רבעון מה סיבות התאונות, כל תאונה קטלנית צריך להיות לה ניתוח עמוק.

חמד עמאר: מכל הגורמים המצויים.

חמד עמאר: בבקשה.

<יוסי עמר: אני מנהל פורום חברתי למען זכויות האדם וצדק חברתי.

<יוסי עמר: אדוני היושב ראש הנכבד ונכבדיי, אני פעיל חברתי וגם איש משטרה בעברי בפועל, וממשיך בהתנדבות נכון להיום וגם ממשפחה שרובה אנשי בטחון ומשטרה לכן היה לי מאוד חשוב להשתתף בדיון הזה כי השתתפתי גם בדיונים קודמים בנושא בטיחות בדרכים וקטל בדרכים.

<יוסי עמר: גם לשמוע במה מדובר וגם לומר את דבריי.

<יוסי עמר: אני אגיב על דבריך אדוני הנכבד, כן, במשטרה הכל מתועד והכל נרשם ובקלות אפשר לפנות למשטרה לאגף התנועה ולדרוש מהם תמצית לכל האירועים שקרו בכל שנה והם ישמחו למסור.

<יוסי עמר: זה מידע שלי ומנסיוני כאיש משטרה.

<יוסי עמר: לכן באתי לומר, שמעתי את הדברים, אני מברך על כל מה ששמעתי ועל הדיון הנכבד הזה, ואני בעד כל דבר שיש בו הצלת נפשות, אבל יש עוד שני דברים חשובים ולא בעלמא אני מדגיש אותם, כי היו דברים בעולם ויש.

<יוסי עמר: הרי ידוע לכולנו שאנשים שנהרגים מתאונות הדרכים בכל שנה, יותר מכל האנשים שנהרגו במלחמה אחת אפילו מהמלחמות שעברו עלינו במדינה הזאת.

<יוסי עמר: לכן שני דברים, נושא התקינות ונושא האכיפה.

<יוסי עמר: תקינות, חובה לוודא שכל מערכת בטיחות ומכשיר מוצהר עליו על ידי משווקי כלי הרכב בארץ, שיהיה תקין ומאושר על ידי משרד התחבורה בכל רכב, ברכבים החדשים או על ידי מורשה מטעם משרד התחבורה, והדבר השני, נושא האכיפה החשוב, שאני גם דיברתי עליו וגם שמעתי עליו בדיונים קודמים, מזה כשלוש שנים ואפילו יותר, נושא הגדלת תקציב משטרת ישראל בכדי שירכשו ניידות משטרה ולגייס כח אדם למשטרה.

<יוסי עמר: לא יעלה על הדעת שמזה כשלוש שנים אני מדבר בוודאות ועשיתי תחקיר שמסרתי גם לוועדת הכלכלה ולגורמים נוספים, מעל שלוש שנים, 96 ניידות של משטרת התנועה לכל הארץ.

<יוסי עמר: השר לבטחון פנים לפני שלוש שנים הצהיר בוועדת הכלכלה שיגוייסו מאות שוטרים ויירכשו מעל 300 ניידות משטרה.

<יוסי עמר: נכון להיום שום דבר לא התגשם.

<יוסי עמר: אני לא מאשים את המשטרה, אני מאשים את משרד האוצר.

חמד עמאר: אני חושב שאתה לא מדייק בדברים שלך כי בוועדה האחרונה שאלתי את המשטרה ואת ראש אגף תנועה והוא אמר שמה שהבטיח השר קיבלנו ואנחנו בדרך הנכונה,

<יוסי עמר: לא הכל כנדרש, אדוני הנכבד.

חמד עמאר: אנחנו גם ידענו שאנחנו לא נקבל את הכל אבל אני חושב שאנחנו הולכים לפי ה- - -

<יוסי עמר: אני לא מאשים אותו, אני מאשים את משרד האוצר.

<יוסי עמר: או המדינה, מי שנותן את הכסף.

חמד עמאר: תשמע, זה סדר עדיפויות ואני חושב שנושא תאונות הדרכים, הנושא של משטרת התנועה, אנחנו הולכים לכיוון אחר בשנתיים האחרונות ואני מאמין שנמשיך בכיוון הזה.

<יוסי עמר: אבל תסכים איתי אדוני הנכבד, נושא האכיפה בדרכים חובה וחשוב מאוד.

<יוסי עמר: וללא כח אדם, ללא אנשי משטרה בשטח בלתי אפשרי - - -

<גבי בן הרוש: לא מספיק עכשיו עוד מיליונים שהם עשו?

<גבי בן הרוש: מה אתה רוצה.

<גבי בן הרוש: 900 מיליון עשו רק מדו"חות.

חמד עמאר: גבי תודה רבה.

חמד עמאר: אני מאוד מודה לך על העזרה שלך.

<יוסי עמר: אני חייב להגיב על הנושא הזה.

<יוסי עמר: הכסף מהדו"חות הולך למשרד האוצר, לא למשטרת ישראל.

חמד עמאר: אתה לא מחדש לנו שום דבר בנושא הזה שכסף הולך לאוצר.

חמד עמאר: כולנו יודעים את זה.

<יוסי עמר: האוצר לא נותן למשטרה תקציב.

<גבי בן הרוש: מה עושה המשטרה חוץ מלרשום דו"חות?

<גבי בן הרוש: אני שואל אותך.

<יוסי עמר: הם שומרים על החוק והסדר.

חמד עמאר: תודה רבה גבי.

<גבי בן הרוש: גם הפקח רושם לי דו"ח בעירייה.

חמד עמאר: גבי אתה טועה בנושא הזה, אני חושב שהמשטרה עושה עבודה טובה בנושא האכיפה בשנתיים האחרונות.

חמד עמאר: אנחנו רואים גם את זה בתאונות הבין עירוניות.

חמד עמאר: אנחנו גם מרגישים את המשטרה יותר בכבישים הבין עירוניים ואני אמרתי את זה, אני דווקא הכי, אני אומר לכם, אני חושב שהעלית שתי נקודות מאוד חשובות, אני לא יודע מי יכול לתת תשובה לנקודה הראשונה על התקינה של כל הרכבים שנכנסים, בטח שמשרד התחבורה מעורב בנושא התקינה ונמצא איתנו כאן מנהל האגף.

חמד עמאר: אז כל רכב שנכנס למדינת ישראל, כל רכב שמאושר, כל המערכות שנמצאות פה זה מקבלים תקינה של משרד התחבורה או איך זה הולך?

חמד עמאר: כל המערכות שיש, עכשיו קניתי אוטו חדש, ראיתי שם שרשמו מערכות מכאן עד הודעה חדשה.

חמד עמאר: אני לא מבין אם הכל מאושר על ידי משרד התחבורה, איך זה הולך, אני לא מבין בזה?

<משה ויצמן: כל רכב שנכנס למדינת ישראל, כל רכב, חייב לעמוד בדרישות מחמירות.

<משה ויצמן: אנחנו במשרד התחבורה מקבלים גם רכבים אמריקאים שנבנים בתקינה אמריקאית וגם רכבים שנבנים בתקינה אירופאית.

<משה ויצמן: פה בארץ אנחנו מתאימים את הדרישות בהתאם לדרישות שקיימות בעולם וזה התקנים הכי מחמירים.

<משה ויצמן: כל רכב שנכנס חייב לעמוד בדרישות האלה.

<משה ויצמן: אין פספוסים בזה.

<משה ויצמן: גם ביבוא אישי הרכבים עוברים בדיקה.

חמד עמאר: כל רכב ביבוא אישי שמגיע לארץ אתם בודקים אותו לפני שמקבל אותו ה- - -

<משה ויצמן: אנחנו בודקים מסמכים, מוודאים שהוא עומד בדרישות, אין דבר כזה שמגיע - - -

חמד עמאר: מי בודק?

חמד עמאר: דרך משרד הרישוי או איך?

<משה ויצמן: בדרך כלל יש לנו - - -, תלוי ברכב, אבל לפני זה הוא עובר בדיקה של כל הטפסים שהם מתאימים לדרישות.

<משה ויצמן: הוא חייב להצהיר - - -

חמד עמאר: הוא עובר גם בדיקה פיזית?

<משה ויצמן: הם עוברים דרך מכוני רישוי.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: גבי תורך לדבר עכשיו.

חמד עמאר: המשטרה דיברו, אני רוצה לשמוע אותם.

חמד עמאר: אני אתייחס.

<גבי בן הרוש: טוב מאוד, שהמשנה תשמע מה שיש לי להגיד.

<גבי בן הרוש: אני אתייחס למה שאמרת בנושא הדו"חות, בנושא האכיפה אדוני.

<גבי בן הרוש: אני מוביל, והרשות הלאומית פה עדה ומשרד התחבורה, את המהלך הזה שתהיה אכיפה אמיתית ושתוקם יחידה מיוחדת מ-2002 בכמה וועדות העליתי את הנושא הזה.

<גבי בן הרוש: הוקמה יחידה.

<גבי בן הרוש: המדד להורדת תאונות דרכים זה לא הכמות של הדו"חות.

<גבי בן הרוש: אני מצטער.

<גבי בן הרוש: תבוא אלי למשרד אני עמוס בדו"חות שאני עובר עליהן יום יום, אני יכול להראות לך אותם פה, של חוסר ידע בסיסי של שוטר, ידע בתקנות.

<גבי בן הרוש: אני כבר לא מדבר ידע על מטענים נוסעים ומסוכנים.

<גבי בן הרוש: לא עוברים שום הכשרה ואם המדד הוא לרשום דו"חות, יש לנו את זה ברשויות.

<גבי בן הרוש: מה מלמדים את הפקחים?

<גבי בן הרוש: לקום בבוקר ולנסוע עם המכשיר ולהתחיל לרשום דו"חות ולצלם.

<יוסי עמר: תפריד בין פקח לשוטר.

<גבי בן הרוש: לא, אני לא מפריד.

חמד עמאר: אנחנו לא מתווכחים כאן.

חמד עמאר: כל אחד קיבל זכות דיבור, אני רוצה לשמוע את גבי עכשיו.

<גבי בן הרוש: אני לא מפריד, אני רוצה שוטר מקצוען שיודע את העבודה כדי למנוע את התאונה הבאה.

<גבי בן הרוש: לא על רישום דו"ח, ויש לי מה לעשות, נהייתי מדור ארצי, מאיר יעיד, מדור ארצי שכל העולם פונה ואני מתחיל להתכתב ולבטל דו"חות או בתי המשפט עמוסים.

<גבי בן הרוש: זה בנושא של המשטרה.

<גבי בן הרוש: אדוני, יצאת ולא היית כאן, מנהל האגף אמר שהולכים במסע פרסום ולעודד את אותם האמצעים החדישים, מערכות ההתראה המתקדמות בעולם להכניס אותן לישראל ושהמדינה תסבסד ותממן את זה.

<משה ויצמן: רכבים משומשים.

<גבי בן הרוש: לרכבים משומשים.

<גבי בן הרוש: עברתי את החוויה הזו אדוני, ישבנו פה בוועדות, חוקקו תקנה מ-2012 להכניס את המובילאיי, והעיתונים היו מלאים מתחילת 2017 שהמדינה תממן ב-100 ו-200 מיליון שקל את המערכות האלה.

<גבי בן הרוש: אני התנגדתי לא בגלל שאני לא רוצה מערכות בטיחות, כי המערכת הזאת - - -

חמד עמאר: התנגדת כי בסופו של דבר זה ייפול עליך.

<גבי בן הרוש: לא.

<גבי בן הרוש: אני האחרון שמישהו יאשים אותי שאני לא בעד בטיחות ומוביל אותה במשך השנים.

<גבי בן הרוש: נושא הורדת משקל וכל הדברים האלה, אני הובלתי את זה ב-20 השנים אחרונות, לא אף אחד אחר.

<גבי בן הרוש: בניגוד לחברים שלי.

<גבי בן הרוש: כי ידעתי שאנחנו מסכנים את עצמנו ואת הציבור.

<גבי בן הרוש: מה שקרה עם מובילאיי, הכניסו מערכת שהיא צפצפה.

<גבי בן הרוש: המערכת שבאמת בולמת לא קיימת.

<גבי בן הרוש: זה לגבי 2012.

<גבי בן הרוש: הובטחו והיו פרסומים בעיתונים, חברת הכנסת שיצאה מפה ושאלה, לא קיבלנו נכון להיום שקל.

<גבי בן הרוש: הצהרות היו.

<גבי בן הרוש: התקנו את המערכות מ-2012, אחת הבעיות לרשות אני אומר וגם למשטרה, מה שהציגו פה לגבי הגרף של הירידה, האם מי שעושה מחקר באותה מעורבות של הרכב הכבד והאוטובוסים, אם מותקנת או לא מותקנת מערכת.

<גבי בן הרוש: זה חשוב לדעת כי אחרת הנתונים מטעים.

<גבי בן הרוש: אנחנו מדברים כללית.

חמד עמאר: אני חושב שיש לנו את הנתונים האלה.

<גבי בן הרוש: לא עם המערכת.

<גבי בן הרוש: המשטרה בחקירה שלה לא קובעת או אותו חוקר תאונות לא מאשים את הנהג, הפרקליטות מאשימה, לא קובעים - - -

חמד עמאר: אין לנו נתונים אם באותו רכב כבד שעבר תאונה יש או אין מערכת?

<גבי בן הרוש: אני אגיד לך יותר מזה, אדוני.

<גבי בן הרוש: אנחנו באים לטסט עם רכב חדש שמותקנת בו מערכת וולבו משבדיה, הוא בא לעמדה מס' 1 לטסט, אומרים לו "תביא לי אישור של ההתקנה" רשום ברישיון.

<גבי בן הרוש: זה מוטמע מחו"ל.

<גבי בן הרוש: הוא יסע לחו"ל להביא לכם את האישורים?

<גבי בן הרוש: זאת אומרת שיש פה סתירה.

<גבי בן הרוש: ואגב, דורשים מאיתנו תוספת על הבדיקה הזאת בטסט.

<גבי בן הרוש: זה לא רק שהתקנת את המערכת.

<גבי בן הרוש: כל אחד עושה עלינו סיבוב והכל בסוף זה כסף.

<גבי בן הרוש: אדוני, לגבי המערכות.

<גבי בן הרוש: אמר חברי, אני גם רוצה ללכת לייצר, כנראה אולי אני אתחבר אליך, כי אם אני אקח את האוטובוסים ואת המשאיות היום, אני חושב שנהפכנו להיות די.

<גבי בן הרוש: ג'יי, אני יכול להופיע איתם באולמות.

<גבי בן הרוש: יש לנו ככה, מערכת שמצפצפת שאני מפעיל BTO, להפעיל את המנוף או את האייבר.

<גבי בן הרוש: מצפצפת.

<גבי בן הרוש: אתה נוסע רברס מצפצף לך.

<גבי בן הרוש: מערכת סטייה, הכל מצפצף.

<גבי בן הרוש: אנחנו מלאים מערכות ולצערי בדבר הכי חשוב, ומי כמוך, ישבת ודיברנו על זה כבר מספיק ישיבות, בגורם האנושי, זה שמפעיל את המערכות אנחנו צריכים להשקיע, בנהג הזה.

<גבי בן הרוש: הוא מתחיל מבית הספר, הוא לא עובר, אנחנו עדיין בתקופת הלימוד לפני 50 שנה, לא התקדמנו לשום מקום, מורי נהיגה לא עוברים הכשרה 30 שנה לרכב כבד ואוטובוסים.

<גבי בן הרוש: אנחנו מייצרים נהגים לכביש בלי שנותנים להם את הכלים.

<גבי בן הרוש: אדוני, גם כשאני מחליף את הסמרטפון או את האייפון, אני מתחיל ללמוד אותו תוך כדי.

<גבי בן הרוש: הטכנולוגיה קיימת, אנחנו מקבלים את האוטובוסים ואת המשאיות.

<גבי בן הרוש: מקבלים אותם ברמה הכי מתקדמת ומשלמים 120,000 יורו על כל משאית ואוטובוס 1,200,000.

<גבי בן הרוש: אבל בגורם האנושי, אדוני, עם כל הכבוד, אנחנו שומעים פה הצעות מפה עד הודעה חדשה, ואנחנו כן מתקדמים עם הנושאים האלה, אז המדינה לא מממנת לי כלום, כמו שאני אוהב ומעריך אותך, אתה אחד האנשים ההגונים שאני מכיר - - -

חמד עמאר: אתה רוצה להגיד לי מה שהתקינו ומה ששמענו ומה שקראנו בעתון שהמדינה משקיעה 200 מיליון שקל בכל המערכות.

<גבי בן הרוש: שקל לא קיבלנו ושאלתי את ישראל כץ, בוועדת הכלכלה, מדוע לא קיבלנו, אמר "כי התווכחתם".

<גבי בן הרוש: מה הקשר?

<גבי בן הרוש: התקנו למרות ההסתייגות שלנו כי המערכת לא אקטיבית, היא לא בולמת.

<גבי בן הרוש: ברכבים החדשים שקנינו, אוטובוסים ומשאיות, וואלה, שווה כל שקל להשקיע כי היא מערכת אקטיבית.

<גבי בן הרוש: המערכות האלה מצפצפות, אני אומר לך ואני יודע את זה מנהגי אוטובוסים בדרום, הם משתיקים את המערכת.

<גבי בן הרוש: זה מצפצף ומשגע אותם.

<גבי בן הרוש: ויותר גרוע, מתחילים להתרגל פסיכולוגית שזה מצפצף.

<גבי בן הרוש: מתחילים להתרגל.

<גבי בן הרוש: אבל אם יש לך מערכת שהיא באמת בולמת והמדינה תעודד ותבוא ותגיד לא בהצהרות אלא בעשייה, אין לנו מס קניה אגב, אנחנו לא משלמים מס קניה לאוטובוסים ומשאיות.

<גבי בן הרוש: עשיתי את הפטור הזה עוד בהחזר בלו על הסולר לפני מספר שנים.

<גבי בן הרוש: אבל ההצהרות לחוד והמעשים לחוד.

<גבי בן הרוש: הראיתי לחבריי מהרשות פרוטוקול דיון בוועדה פה מ-2008 על הגורם האנושי.

חמד עמאר: מה שאתה אומר ומעלה העליתי אותו יותר מפעם אחת ואנחנו באותה דעה.

חמד עמאר: בגורם האנושי, בנושא של למידת נהיגה, אין לנו שום שינוי ולא שינו שום דבר.

חמד עמאר: נהג יכול לעלות וללמוד אותם דברים שלמדו לפני 40 שנה, כי אותו מורה שלימד לפני 40 שנה יכול לעלות היום וללמד אותך ואותה תפיסה, בלי שום מערכות חדשות, בלי שום השתלמות, אף אחד לא מחייב אותו בהשתלמות.

חמד עמאר: תתקנו אותי אם אני טועה.

<גבי בן הרוש: לא, יש השתלמות אדוני.

<גבי בן הרוש: חמש שעות פעם בשנה למורה נהיגה, אבל על מה ההשתלמות?

<גבי בן הרוש: שעתיים וחצי הטרדה מינית ושעתיים וחצי כניסה לצומת.

<גבי בן הרוש: מורה הנהיגה איתי בקשר.

<גבי בן הרוש: אני מרצה גם לאותם אנשים, לא עוברים, טכנולוגיה גם ברכב פרטי וגם ברכב כבד והאוטובוסים התקדמה ואלה שאמורים לקדם את התלמידים, הם עדיין נמצאים 50 שנה, עם כל הכבוד, אני מעריך מאוד את מה שאתם חושבים ורוצים, אבל אנחנו לא הגענו לאותם אלה שבעצם בצעד הראשון מלמדים את הילדים שלנו איך לעלות על הכביש.

חמד עמאר: תודה רבה.

<עמי גור: רק דבר אחד, קודם כל אתה צודק, זה תהליך ארוך, עדיין אותן מערכות שמצפצפות, הוכח - - -

חמד עמאר: אין קשר בין מה שהוא אומר למה שאתה אומר.

חמד עמאר: הוא מדבר על נושא הכשרת נהגים ואתה מדבר על מערכות חדשות, אז אין סתירה בין אחד לשני.

<גבי בן הרוש: הלימוד וההכשרה.

<עמי גור: נהדר, רק המנגינה עצמה, לגבי המערכות שמצפצפות, עדיין הוכח שמערכות שמצפצפות מורידות את שיעור תאונת הדרכים בצורה דרסטית.

<עמי גור: בוא ניקח את חגורת הבטיחות גבי, למשל.

<עמי גור: היום כשאתה נכנס לרכב זה צפצוף, נורא פשוט, כל אחד שנכנס לרכב מה שהוא עושה לפני שהוא מניע הוא חוגר את עצמו בחגורת בטיחות.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את ארגון חברות הסעות, הם נמצאים כאן?

<גבי בן הרוש: לא הם לא נמצאים פה.

<גבי בן הרוש: ברשותך אדוני חשוב לי להעיר את ההערה הזאת, יש את תיקון 118, היום הוא כבר 120, זה היה פעמיים בוועדת שרים וזה נדחה, על הנושא של ההכשרות.

<גבי בן הרוש: זאת אומרת שימו לב, אנחנו מקדמים פה הרבה בוועדות, - - -

חמד עמאר: אבל בנושא ההכשרות אנחנו עדיין - - - נכון.

חמד עמאר: מכון התקנים נמצאים כאן?

חמד עמאר: בבקשה.

<יואל בר גיל: אין לי מה להעיר בנושא שדובר כאן כרגע.

חמד עמאר: בקשר לבדיקות המערכות.

<יואל בר גיל: בדיקות של המערכות, אנחנו לא בודקים אותן.

<יואל בר גיל: הרכבים שמגיעים מחו"ל מגיעים עם המערכות.

חמד עמאר: עם תקינה של חו"ל.

<יואל בר גיל: זה בתקינה, זה לא עובר דרך מכון התקנים וזה אישור של משרד התחבורה, המערכות האלה.

<יואל בר גיל: אם מביאים חלקי חילוף לרכבים האלה וזה חלקי חילוף שלא מתערבים בפעולות של הרכב, לא מחוברות לקנבס, מערכת המחשוב של הרכב, אלה אנחנו נותנים, בדרך כלל אנחנו נותנים להם - - - כי התקנים הרשמיים לא חלים עליהם.

<יואל בר גיל: מערכות שמתחברות לרכב, אנחנו לא מטפלים בהן, זה עובר למשרד התחבורה.

<יואל בר גיל: זה נכון להיום.

חמד עמאר: אני זוכר שכשאני נכנסתי לכנסת רציתי לקדם הצעת חוק שיהיו חיישנים לרכב כבד מקדימה ואז אמרו לי אין תקינה עדיין ועד היום לא קידמנו את החוק כי אין תקינה.

חמד עמאר: אז מתי אתם מתערבים ומתי אתם לא מתערבים?

חמד עמאר: וגם אותו דבר היה לנו עם הינשופים, לקח שמונה שנים עד שהתקינו את התקינה.

<יואל בר גיל: הינשופים זה משהו אחר, הינשופים יש להם תקינה, יש להם תו תקן והם בפעילות ואני מקווה שזה יוריד בהרבה את התאונות.

חמד עמאר: כן.

חמד עמאר: בכל מקרה לקח שמונה שנים.

<יואל בר גיל: נכון.

<יואל בר גיל: אבל שוב, לגבי מערכות ההתראה שברכב כמו חיישני רברס או מקדימה, הם עוברים בדיקה במכון התקנים אבל רק מהבחינה הזאת שהם לא משפיעים על מערכות הרכב, זאת אומרת שלא משפיעים לרעה.

חמד עמאר: אם מתקינים אותם בארץ?

<יואל בר גיל: כן.

<יואל בר גיל: כשמגיע מותקן בארץ, כמובן.

<יואל בר גיל: מה שמגיע מותקן ברכב זה לא עובר דרך מכון התקנים.

חמד עמאר: לא עובר דרך מכון התקנים שום דבר ממה שמגיע מחו"ל.

חמד עמאר: אתם מסתמכים על התקינה של - - -

<יואל בר גיל: לא, לא אנחנו.

חמד עמאר: משרד התחבורה מסתכלים על התקינה של ה - - -

<יואל בר גיל: כן.

חמד עמאר: אוקיי.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע קצת את המשטרה, לקבל נתונים לראות איפה אנחנו עומדים, איך מיישמים את התקנות האלה, איך אתם בודקים אם במשאית באמת, אם היא מחויבת בתקינה נמצאות המערכות או לא, האם אתם בודקים את זה, עלתה טענה שהשוטרים מגיעים לרכב ועושים דו"חות בלי להכיר את התקן בכלל.

<עדי זלדס: קודם כל בהיבט של מה שנאמר קודם על נושא המשאבים, המשטרה באמת הייתה זמן ארוך בתת משאבים וזה בא לידי ביטוי באמת בנוכחות ובבולטות וביכולת ההרתעה שלה בדרכים.

<עדי זלדס: בשנה-שנתיים האחרונות קיבלנו את האמצעים, גם כח אדם, גם ניידות ואנחנו נמצאים עכשיו בתהליך של תכנית התעצמות, מתחילים לראות כבר בשטח, שוטרים שנקלטו עכשיו נמצאים בתהליך הכשרה, לאט לאט נראה אותם יותר ויותר בשטח.

<עדי זלדס: זה בא לידי ביטוי גם בצירי המיקוד שבהם אנחנו נמצאים, אם עד עכשיו היינו ב-20 צירים עיקריים, אנחנו הולכים להרחיב אותם ב-2018, ככל שיש יותר שוטרים נוכל להרחיב למקומות נוספים שאנחנו מסמנים אותם כמועדים לתאונות דרכים.

<עדי זלדס: האכיפה שאנחנו עושים היא אכיפה בדגש על עבירות מסכנות חיים ובריונות.

<עדי זלדס: הרבה אכיפה נעשית בתחום של היסח הדעת, טלפונים סלולאריים, ופה אנחנו משתמשים במגוון אמצעים יצירתיים, גם אכיפה גלויה גם אכיפה סמויה.

<עדי זלדס: מצלמות חדשות שאנחנו מכניסים עכשיו, צילומים מכל מיני מקומות וזוויות.

<עדי זלדס: הכוונה פה באמת לייצר הרתעה ולמנוע את המצב הזה של אנשים שמשוחחים בטלפון.

<עדי זלדס: אנחנו כמשטרה מקדמים בברכה כל מערכת בטיחות, אקטיבית, פאסיבית, כל דבר שיוריד את היסח הדעת של הנהג מהדרך.

<עדי זלדס: אנחנו בעצמנו בתוך המשטרה גם מותקנים לנו בתוך כלי הרכב אמצעים כמו הקופסה הירוקה, מובילאיי, עכשיו מתוכנן פיילוט לנושא של מערכת לבדיקת הירדמות הנהג שמתריעה אם הנהג מתחיל להירדם, זה נותן התרעה, עוד צפצוף ברכב אבל צפצוף מציל חיים.

חמד עמאר: זה במשטרה?

<עדי זלדס: מתכננים פיילוט.

<גבי בן הרוש: מרוב צפצופים שיש לנו אנחנו לא יכולים להירדם כבר.

<עדי זלדס: כן.

<עדי זלדס: אז מתכננים פיילוט בעניין הזה, אני לא יודעת להגיד מה המצב העדכני שלו.

<עדי זלדס: לגבי חקירת תאונות דרכים, אני מוכרחה להגיד שלא באתי לפה עם נתונים, אם יש שאלות ספציפיות אשמח לבדוק את זה.

חמד עמאר: חשוב מאוד, כל תאונת דרכים, אני תמיד מזכיר את זה עם כל הגורמים המקצועיים מעורבים בה, זה נושא, ואנחנו יודעים, אם הסיבה היא תשתיות, אם זה הגורם האנושי, אם בגלל שטח מת של המשאית נגרמה התאונה ואותו ילד נדרס על ידי נהג האוטובוס או נהג המשאית, אם אותו אופנוע שנכנס למקום ונהג המשאית בכלל לא ראה אותו ואז סטה קצת שמאלה ועלה עליו.

<אליעזר אלג'ם: עד כמה שאני יודע יש אפשרות אחת לבוחן, סיבת תאונה אחת, לא כמה.

<עדי זלדס: לא, יש עוד מקומות לתאר את הדברים האלה.

<עדי זלדס: נכון שיש סיבה עיקרית אבל יש גם עוד מקומות שהוא יכול לתאר את הסיבות הנוספות, זה לא מקבע אותו.

<עדי זלדס: כל תאונת דרכים עם נפגעים נחקרת על ידי המשטרה ובפרט כמובן לעומק תאונות קטלניות וחמורות, אין פה שאלה.

<עדי זלדס: נבדקים גם היבטים של תשתית והיבטים סביבתיים, תאורה, מזג אויר, הכל נבדק מסביב בהקשר לתאונה הזאת.

חמד עמאר: נושא נהגי האופנועים, העלייה שהייתה אצלם זו עליה מטורפת, גם עם הולכי רגל שנים רבות אנחנו מושכים את זה, שנה אחרי שנה, כל הנושא של הולכי הרגל.

חמד עמאר: לכן מאוד חשוב בדברים האלה שנסיק מסקנות ונדע איך אנחנו יכולים להתמודד עם הנושא הזה.

חמד עמאר: פרסום של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים אם אני לא טועה, עם הטלפונים שחוצים איתם את הכביש וגם נתונים של ילדים שחוצים, להגיד לכם, אני נתקל בזה כל יום, איפה שאני מסתובב.

חמד עמאר: אנשים היום חוצים את הכביש במעבר חציה, לא מסתכלים על הנהג, לא מעניין אותם אם הנהג שם לב אליהם, לא מעניין אותם שום דבר.

חמד עמאר: חוצים את הכביש כשהם מדברים בטלפון ולא מעניין אותם שום דבר.

<עמי רוטמן: לפעמים גם לא במעבר חציה, גם הולכים עם הפלאפון ולא מסתכלים.

<גבי בן הרוש: הם עם מוזיקה באוזניות.

חמד עמאר: אני ניסיתי לקדם הצעת חוק וההתנגדות הייתה שאנחנו חודרים לפרטיות של האיש בזה שאנחנו אומרים לו "אל תדבר בטלפון, בוא תעצור" אנחנו לא רוצים לעשות דו"ח, רק להעלות את זה למודעות הציבור כמה זה מסוכן, כמה זה גורם לתאונות דרכים, כמה זה גורם לעליה במספר ההרוגים, אבל לא הצלחנו כי אנחנו חודרים לפרטיות של האדם הפרטי.

חמד עמאר: אבל מה שאני שומע כאן וגם עם הצילומים, עם כל הדברים האלה, היום איש פרטי, אני עם הטלפון שלי אתה יכול להשתלט אצלי לא רק לשמוע מה אני מדבר, אתה יכול לדעת בדיוק איפה אני הולך ומסתובב, כל הנושא של הפרטיות היום עם כל הדברים החדשים, בעצם אין פרטיות יותר.

<גבי בן הרוש: אדוני לגבי מה שאמרת בהקשר לשטח המת עם האוטובוסים והמשאיות יש לנו בין 20%-30% שטח מת שאם עוקפים אותנו מימין אנחנו לא רואים.

<גבי בן הרוש: אנחנו התקנו ללא שום קשר לתקנה או חוק, חלק מהמשאיות התחלנו לשים שילוט לבקש מהאזרח "זהירות אל תעקוף אותי מימין" אבל גם כן הוא צריך לנהוג וזה היסח דעת, לקרוא שלטים.

<אליעזר אלג'ם: צריך לדעת לקרוא גם.

<גבי בן הרוש: והדבר היותר חמור זה בנושא הצמתים.

<גבי בן הרוש: נהגים גונבים את המסלול השמאלי, היה לי ויכוח עם המשטרה עד שלמישהו נפל האסימון שם.

<גבי בן הרוש: למה אנחנו גונבים את המסלול השמאלי כדי לקחת את הסיבוב?

<גבי בן הרוש: כי הרדיוס סיבוב עדיין במע"צ עם תכניות, עם התקנות משנת 1961.

<גבי בן הרוש: זאת אומרת אני בא עם משאית פול טריילר 1875, אני חייב לברוח בצומת, אחרת אני עולה על מדרכה ועל הולכי הרגל.

<גבי בן הרוש: עומד שוטר בצד השני של הכביש ועוצר את הנהג "למה גנבת את המסלול השמאלי" לזה אני מתכוון להכשרות ואני דרשתי ואני מבקש מהמשטרה גם בתיקים האלה, לבוא להאשים את הנהג זה בסדר, אבל לבוא להתריע על אותם המפגעים, וזה לא קיים בדו"חות לצערי.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לתת לדן.

חמד עמאר: בבקשה.

<דן קדרון: תודה רבה כבוד היושב ראש.

חמד עמאר: אנחנו מכבדים אותך, אתה מגיע לכל דיון שקשור לתאונות דרכים בכנסת.

<דן קדרון: תודה רבה לכבוד היושב ראש, מנהלת הוועדה כולכם, רבותי, אני מתנו יד לחירש, נכים למען נכים.

<דן קדרון: תראו, אני זכיתי לשרת כ-36 שנה בצבא, הרבה שנים במדור הכשרות ואני אומר את זה בהרבה מקומות, כמו שגבי דיבר על הנושא, אני רוצה לגעת בעוד משהו.

<דן קדרון: תראו, כשמלמדים נכון זה עובד.

<דן קדרון: כשאצלנו במדור הכשרות לימדנו את הנהגים בצורה הנכונה, יש הרבה נהגים שהיו אצלי, הם יצאו לשוק האזרחי, לרכב הכבד למפעלי תובלה, לכל מיני מקומות, ודיברתי עם המנכ"לים, אני בקשר, הם אומרים "דני אתה גאון" אמרתי "למה"?

<דן קדרון: "הבאת לנו נהגים שמבינים.

<דן קדרון: נהגים שעובדים שש, שבע שנים בלי אף דו"ח, בלי אף נזק".

<דן קדרון: אז כבוד היושב ראש, הוועדה המכובדת הזאת שזאת הוועדה שמפה צריך לצאת כל העניינים.

<דן קדרון: באמת כשמלמדים נכון זה עובד.

<דן קדרון: כי אצלנו בצבא לא היו הרבה תאונות של כל מיני דברים ואצלנו פעמיים בשיחות הייתי בא, יום שישי עושה להם שיחה.

<דן קדרון: גם בנושא המשמעת צריך להחמיר.

<דן קדרון: כי היום אדם עושה עבירה זה לא כל כך כואב לו.

<דן קדרון: צריך להוריד אנשים שעושים נזקים, שהורגים אנשים, להוריד אותם מהכבישים.

<דן קדרון: כי אנחנו לא יכולים, בשנה שעברה הגענו כמעט ל-400 הרוגים, אי אפשר יותר.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף כי אני רוצה לסכם את הדיון.

חמד עמאר: אני אתן לכבוד היושב ראש לסכם את הדיון כי אני צריך לצאת להצבעה.

חמד עמאר: שיהיה לכם בהצלחה.

חמד עמאר: (היו"ר יעקב אשר)

יעקב אשר: אני מתנצל, היו לי גם הצבעות וגם דיון שהייתי צריך לומר בו משהו.

יעקב אשר: אני אקריא את הסיכום ואוסיף אחר כך.

יעקב אשר: קודם כל אני מודה לכולם שהגיעו.

<גבי בן הרוש: מילה לפני הסיכום כי לא היית פה, חשוב לי כי פתחת את זה, אני לא אחזור על מה שאמרתי.

<גבי בן הרוש: בנושא המימון וההצהרות שהממשלה הצהירה לגבי אביזרי הבטיחות שאנחנו מתקינים, אני אומר לך, התקנו את המובילאיי שבלי המערכת האקטיבית עלה לנו בין 2,300-2,600 ליחידה, לא קיבלנו שקל מהמדינה.

<גבי בן הרוש: שקל לא קיבלנו.

יעקב אשר: העניין הזה מוצה פה?

<גבי בן הרוש: היו פרסומים בעיתונים שנקבל והכל, לא קיבלנו שקל מהמדינה.

יעקב אשר: אוקיי, אני קודם כל מבקש, אם זה מופיע בסיכום או לא, אני מבקש ממשרד התחבורה, אני רוצה תשובה על הטענות שהועלו כאן.

יעקב אשר: הרי ברור דבר אחד, שאם אנחנו עושים מבצעים כאלה כדי לעודד את האנשים אם בסוף אנשים לא מקבלים את ההחזרים, אז אנחנו מאבדים גם את האינסנטיב.

יעקב אשר: ובמקרה שלהם זה גם חובה אני חושב.

יעקב אשר: בכל מקרה צריך לשמור על המילה הכתובה ושנאמרה.

יעקב אשר: אני מבקש לדעת, לקבל תשובות בעניין זה וגם אם הייתה טעות או משהו כזה זה בסדר, לקבל תשובות, התייחסות למה שנאמר על ידי גבי כשלא הייתי כאן, אני מתאר שהוא העלה את זה, התייחסות אלי בכתב ולמנהלת הוועדה, ואנחנו נראה שלא במסגרת הדיונים כאן, נטפל בזה ואם נצטרך נעלה את זה באחד הדיונים הבאים.

יעקב אשר: בסדר משרד התחבורה?

<משה ויצמן: חשוב רק להגיד שלא הייתה הבטחה לתת לרכבים הכבדים הטבה.

<משה ויצמן: אכן היה משא ומתן מולם אבל לא הייתה הבטחה.

יעקב אשר: זאת אומרת שזה לא היה כחלק מהתקנות שהותקנו בעניין ההוא?

<משה ויצמן: אני מפריד בין הרכב הפרטי לרכבים כבדים.

<משה ויצמן: ברכבים כבדים זו תקנה מחייבת.

<משה ויצמן: הרי המשאיות או כל כלי רכב שמגיע לארץ לצורך עבודה הוא פטור כמעט מכל מס וגם הדלק שלו פטור ממס ולכן אין כמעט היטלים כספיים.

יעקב אשר: היו דיונים והוחלט שלא?

<משה ויצמן: כן.

<גבי בן הרוש: אני מצטער, יש לי את הפרוטוקולים, אני אשלח לכם אותם.

<גבי בן הרוש: הובטח לנו על ידי משרד התחבורה, אוקיי, אולי נלך באגרת הטסט, באגרת הרישיון, גם את זה לא קיבלנו.

<גבי בן הרוש: אני אשלח לך את הסיכומים.

יעקב אשר: אני אשנה רק את נוסח הדברים שלי.

יעקב אשר: ראיתי את הסיכום, שלחת את זה לאיתן בזמנו והוא שלח את זה אלי וראיתי את הפרוטוקול אז.

יעקב אשר: אני לא זוכר בדיוק מה כתוב שם.

יעקב אשר: אני מבקש את ההתייחסות שלכם לגבי הבקשה של גבי שמייצג, יש בזה הגיון, יש בזה יתרון וגם אם זה חובה יכול להיות שצריך לעזור, אני רוצה את ההתייחסות הכוללת שלכם, זה אומר שאם זה לא באגרה, ברישיון, אז באגרה כזאת או אחרת, או מה אתם מתכוונים לעשות בעניין, כדי שנדע את העמדה שלכם.

יעקב אשר: מותר לכם גם להגיד "לא מגיע להם, לא הולך לתת את זה" אוקיי?

יעקב אשר: אנחנו נקיים את הדיון איך שנקיים אותו.

יעקב אשר: רק אני מבקש את ההתייחסות שלכם כולל גם התייחסות לאותם פרוטוקולים שהיו באותן ישיבות מולם, התייחסות שלכם מה העמדה שלכם, תנו לי אותה בכמה שורות שנדע איפה אנחנו נמצאים, וכל עמדה לגיטימית.

<משה ויצמן: חשוב להבין שאנחנו מתעסקים שהמקום בו הרכבת כבר נסעה.

<משה ויצמן: אנחנו מדברים על רכבים מ-2012 ו-2015 כי ב-2015 הם חייבים להגיע ככה בילד אין מחו"ל.

<גבי בן הרוש: אז איך אתה מעודד עכשיו אותי כבעל רכב פרטי או לאשתי, אתה אומר לי "תתקין מערכת ברכב גבי, אני אחזיר לך את הכסף", איבדתי את האמון.

יעקב אשר: לא, גבי דקה.

<משה ויצמן: לרכב פרטי אני - - -

<גבי בן הרוש: זה מה שאתם אומרים, אתם רוצים לעודד, הוא אמר פה בדיון שרוצים לעודד את הציבור להכניס את המערכות האלה גם ברכב הישן.

<גבי בן הרוש: אז אני אומר, אם הבטחה א' לא קיבלתי, איך ב-ב' אני אקבל את הכסף?

יעקב אשר: גבי, סליחה שאני צריך להגיד את זה, יש הבדל בין משהו שנאמר או שהיה נראה שהולכים לעשות, לבין משהו שהוחלט ולא נעשה בסופו של דבר.

יעקב אשר: לצערי, אני צריך לייצג כרגע את המציאות, אז אני לא מייפה אותה, אני אומר כמו שהיא.

יעקב אשר: לכן אני בא ואומר, אני עדיין רוצה את ההתייחסות שלכם כולל ההתייחסות הזאת שמדובר כבר רטרואקטיבי שיכול להיות שבכלל זה לא רלבנטי לעשות את הדבר הזה.

יעקב אשר: אני רוצה לדעת מה הייתה המחשבה, יכול להיות שאני גם אסכים אתכם ב-100% בעניין.

יעקב אשר: זה אני מבקש מכם במכתב אלינו.

יעקב אשר: אני אסכם, בדיון הבא של הוועדה בנושא האופנועים מבקשים עדכונים ממשרד התחבורה על עבודת המטה שנעשית במשרד, על העידוד של התקנת אמצעי בטיחות באופנועים ומתן תמריצים לאופנועים (הקלה בקניה או דברים אחרים) כל רעיון אחר.

יעקב אשר: הוועדה מבקשת שיהיה שיתוף פעולה מול האופנועים או הארגונים שמייצגים את האופנועים, אני לא יודע אם זה הארגון היחיד, יכול להיות שיש נוספים, כגון מועדון האופנועים הישראלי וכולי, ואני מבקש מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים להיות חלק מהעניין הזה, מהתכלול של הנושאים הללו, ואנחנו נעלה את זה באחד הדיונים הבאים של הוועדה כדי לדעת מה התכנית הממוקדת.

יעקב אשר: כמו שאמרתי, יהיה לנו דיון על היפגעות של אזרחים ותיקים ועל אופנועים, אני רוצה לדיון ההוא להיות מוכן עם תכנית, עם מצגת מסודרת, מה אתם מתכננים לעשות בשנים הקרובות, משהו שהוא מקיף את הכל.

יעקב אשר: הבנתי מהדברים שאמרת שנעשית עבודת מטה, אנחנו רוצים לראות גם את היצירה שלה, כי מי כמוך יודע שחלק גדול מהמסקנות שלהן יצטרכו להגיע לתקנות או להחלטות כאלה ואחרות כאן בבניין וככל שנתחיל אותן יותר מוקדם כך נוכל לסיים אותן.

יעקב אשר: הוועדה ממתינה לראות את הקמפיין הפרסומי שיעלה באמצעי התקשורת השונים על ההטבות שניתנות על ידי משרד התחבורה מטעם משרד התחבורה/הרשות ביחד ובשיתוף פעולה, לא על חשבון הרשות.

יעקב אשר: אם זה משרד התחבורה זה מספיק, שמה בעצם המדינה באה ואומרת?

יעקב אשר: רבותי, "הטבנו לכם, הכנסנו את היד לכיס כדי לעודד אתכם לקנות את המוצרים הללו ולאבטח את עצמכם, תעשו את זה" ונקבל דו"ח בעוד שלושה חודשים כי נתת לנו דו"ח של שלושה חודשים.

יעקב אשר: אז בעוד שלושה-ארבעה חודשים נקבל דו"ח האם המגמה הזאת ממשיכה, האם היא מספיקה, ויכול להיות שזה כבר יהיה דו"ח שישקף את הקמפיין, לראות אם הקמפיין עבד נכון או לא, ואני מבקש ממשרד האוצר לשמור על ה-180 מיליון שקל האלה מכל משמר כי אני מקווה ובטוח שהם ינוצלו.

יעקב אשר: ושלא בדיונים של סוף שנה או אמצע שנה פתאום מעבירים כי זה לא נוצל מספיק וכולי.

יעקב אשר: אני מתנצל בפני אלה שלא שמעתי אותם אישית, אבל חמד ייצג אותי.

יעקב אשר: תודה רבה לכם, הישיבה סגורה.