ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 718, 2018-02-26 09:38

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום ה-26 בפברואר 2018, י"א באדר התשע"ח, השעה 9:38 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: יש לנו כאן הצעת חוק ממשלתית שעות עבודה ומנוחה ולזה יש עוד שלוש הצעות חוק פרטיות של חברי הכנסת עודד פורר, חמד עמאר וקבוצת חברים נוספים, הצעה נוספת של חברת הכנסת מירב בן ארי שבמקרה גם אני חתום עליה ועוד חברים, והצעה שלישית של חבר הכנסת אורן חזן שלא יכול להיות כאן.

אלי אלאלוף: אנחנו נתחיל במיזוג ההצעות השונות.

אלי אלאלוף: מי בעד המיזוג?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: פה אחד אושר המיזוג.

<נעה בן שבת: זה יעבור לוועדת הכנסת.

אלי אלאלוף: המיזוג יעבור לאישור סופי של ועדת הכנסת.

אלי אלאלוף: אני מציע שחברנו אבי ניסנקורן, יושב ראש ההסתדרות, יפתח.

<אבי ניסנקורן: תודה רבה.

<אבי ניסנקורן: הצעות החוק נועדו להסדיר הסכמות בין ההסתדרות ללשכת התיאום של הארגונים הכלכליים ועל דעת הממשלה.

<אבי ניסנקורן: במהות שלהן אנחנו עושים היום חלק ראשון ואני מקווה שבימים הקרובים נשלים את יתר החלקים.

<אבי ניסנקורן: כרגע עומדת בקשה לצו הרחבה אצל שר העבודה והרווחה לירידת שבוע העבודה ל-42 שעות עבודה בשבוע.

<אבי ניסנקורן: זה אומר בחישוב חודשי לפי 182 שעות.

<אבי ניסנקורן: זאת נגיעה ראשונה בחוק שעות עבודה ומנוחה, בקיצור שבוע העבודה מאז 1995.

<אבי ניסנקורן: זה אומר שאנחנו במגמה להפחית את שבוע העבודה בישראל כאשר המגמה האישית שלי היא לרדת בסופו של דבר לכיוון 40 שעות עבודה בשבוע וזו בעצם מבחינתי הפעימה הראשונה אבל ההסכם מגלם ירידה ל-42 שעות עבודה בשבוע.

<אבי ניסנקורן: זה גם יעלה את ערך השעה כמובן כי ברגע שיחלקו ל-182 שעות, ערך השעה לעבודה יעלה בהתאמה.

<אבי ניסנקורן: אנחנו עושים את התהליך המקדים של הסכמות בינינו לבין לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים, לאפשר גם הקלות למעסיקים, שזאת אפשרות להעסיק במשמרות שבוע מתוך שבועיים ולא רק שבוע מתוך שלושה שבועות, כי יש מקומות עבודה שעובדים במשמרות של 12 שעות ועושים שבוע-שבוע.

<אבי ניסנקורן: ולהסדיר גם את האפשרות לעשות שעות עבודה נוספות במהלך שבוע עבודה רגיל כאשר המגבלה היא כמובן 12 שעות עבודה ביום.

<אבי ניסנקורן: אני צריך לציין שגם בעבר במשרד העבודה והרווחה ניתנו היתרים בדומה מה שיש בהצעות החוק.

<אבי ניסנקורן: זאת אומרת, כאשר היו פניות , בדרך כלל ניתנו היתרים בדומה למה שיש היום בהצעות החוק לגבי העבודה בשעות נוספות.

<אבי ניסנקורן: הטיפול בקיצור שבוע העבודה הוא בעצם השלמה של טיפול שאנחנו עושים שמתכוונן גם לאוכלוסיות שעובדות במשרות חלקיות ואוכלוסיות שעובדות כעובדים שעתיים ואוכלוסיות חלשות, וגם כמגמה לצמצום פער מגדרי.

<אבי ניסנקורן: בסופו של דבר כאשר מסתכלים על רוב האוכלוסיות שסובלות משבוע עבודה ארוך של 43 שעות, אלה האוכלוסיות החלשות שבדרך כלל אלה הם עובדים שעתיים, עובדים במשרה חלקית או נשים, וככל שאנחנו נסדיר את קיצור שבוע העבודה, אנחנו ניטיב עם האוכלוסיות האלה.

<אבי ניסנקורן: לכן ירידה ל-40 שעות עבודה בשבוע לדעתי מתבקשת.

<אבי ניסנקורן: היא גם משהו שנהוג במדינות ה-OECD וגם בארצות הברית.

אלי אלאלוף: אפילו פחות.

<אבי ניסנקורן: כן, אבל הממוצע הוא 40 שעות.

<אבי ניסנקורן: הממוצע הרגולטורי הוא 40 שעות.

<אבי ניסנקורן: הרגולטורי הוא בדרך כלל 40 שעות.

אלי אלאלוף: בצרפת זה פחות.

<אבי ניסנקורן: בצרפת פחות.

<אבי ניסנקורן: הממוצע הרגולטורי הוא 40 שעות ולכן אני מקווה שנגיע ל-40 שעות.

<אבי ניסנקורן: אנחנו עושים בשנים האחרונות לשינוי באופן הדרגתי אבל ההדרגתיות הזאת היא בסופו של דבר מבשילה למלוא השינויים.

אלי אלאלוף: מה קורה למציעים האחרים?

אלי אלאלוף: כולם ברחו?

אלי אלאלוף: משרד העבודה, בבקשה.

<אור רוזנמן: בוקר טוב אדוני.

<אור רוזנמן: משרד העבודה.

<אור רוזנמן: כמה מלים לגבי הרקע של הצעת החוק שמונחת לפנינו.

<אור רוזנמן: הרקע מחולק לשניים.

<אור רוזנמן: הראשון, כפי שתיאר יושב ראש ההסתדרות שהוא הסכם קיבוצי מיום ה-29 למרס 2017.

<אור רוזנמן: ההסכם הקיבוצי מקצר את שבוע העבודה במשק הישראלי והוא מוריד את שבוע העבודה ל-42 שעות.

<אור רוזנמן: במקביל מבקש את האפשרות להוסיף שעה נוספת על מנת לא לזעזע את המשק.

<אור רוזנמן: תיקון החוק שלפנינו יאפשר לנו - - -

אלי אלאלוף: להוסיף שעה נוספת כשעה נוספת.

<אור רוזנמן: מבחינת מכסת השעות הנוספות, מכסת השעות הנוספות היום היא 15 שעות בשבוע ואנחנו נעלה את זה ל-16 שעות בשבוע, במקביל להורדה של שבוע עבודה רגיל, מ-43 שעות ל-42 שעות.

<אור רוזנמן: באופן הזה אנחנו בעצם מעבירים שעה מהשעות הרגילות לשעות הנוספות ואנחנו גם מאפשרים הוספה של שעה נוספת בלי לזעזע את המשק.

<אור רוזנמן: זה ייעשה בהיתר של שר העבודה בעקבות התיקון לחוק.

<אור רוזנמן: אנחנו לא עושים את זה בתיקון לחוק כאן.

<אור רוזנמן: התיקון לחוק יאפשר לנו להוציא היתר חדש, היתר כללי לשעות נוספות במשק.

<אור רוזנמן: הטיוטה כבר התפרסמה וכבר נגמר הזמן להערות לטיוטה ולמעשה היא מוכנה לפרסום ולחתימה ברגע שהצעת החוק תעבור.

<אור רוזנמן: החלק השני של ההצעה שמונחת לפנינו גם הוא כלול בהסכם הקיבוצי שנחתם וזה שינוי סעיף 22 לחוק שעות עבודה ומנוחה.

<אור רוזנמן: היום הסעיף קובע שניתן להעסיק במקום שבו עובדים במשמרות עובד שבוע אחד מתוך שלושה שבועות בעבודת לילה.

<אור רוזנמן: אנחנו נשנה את זה בהתאם להסכמות שהושגו בהסכם הקיבוצי לכך שיהיה אפשר להעסיק בעבודת לילה בשבוע אחד מתוך שבועיים.

<אור רוזנמן: הרגל השנייה של הצעת החוק מתייחסת לעובדה שגם הכנסת, ועדת חוץ וביטחון, וגם הממשלה עובדים כבר עשר שנים על ניתוק כל העילות האזרחיות מהכרזה על שעת חירום.

<אור רוזנמן: מאז קום המדינה, המדינה מתנהלת תחת הכרזה על שעת חירום כאשר יש לנו הוראות חוק שונות שתלויות בהכרזה הזאת לרבות ההיתר שלנו, היתר שעות נוספות היום, מה שמאפשר למעסיקים להעסיק עובדים בשעות נוספות, מסתמך על הכרזה על שעת חירום.

<אור רוזנמן: מכיוון שעכשיו המגמה היא לנתק את הזיקות האזרחיות מהכרזה על שעת חירום על מנת לאפשר בחינה של ביטול שעת החירום, אחד מאבני הדרך המרכזיות היא ניתוק ההיתר הכללי לשעות נוספות מהכרזה על שעת חירום.

<אור רוזנמן: לכן בהצעת החוק שמונחת לפנינו אנחנו בעצם מוצאים שתי עילות חדשות שיאפשרו לנו להוציא היתר כללי לשעות נוספות.

<אור רוזנמן: העילה הראשונה היא העילה שקשורה להסכמה מטעמים הקשורים בצורכי הכלכלה והמשק או מטעמים ייחודיים הקשורים בצורכי סוג עבודה מסוים, מקום עבודה מסוים או ענף עבודה מסוים תוך התחשבות בטובת העובדים.

<אור רוזנמן: זאת עילה חדשה שתאפשר לנו להוציא את ההיתר שאנחנו מנועים מלהוציא ותאפשר את יישום ההסכם הקיבוצי.

שולי מועלם-רפאלי: זה נמצא כאן בנוסח החוק?

<אור רוזנמן: זה נמצא בנוסח החוק שמונח לפנינו.

<אור רוזנמן: העילה השנייה שאנחנו מכניסים תוך החוק היא עדיין לאפשר לשר העבודה, במקרה של שעת חירום אמיתית, לא רק הכרזה על שעת חירום כללית כפי שנעשה היום, אלא במקרים של הכרזה על מצב מיוחד בעורף, השר קורא ליוצאי צבא להתייצב לשירות מילואים, מה שנקרא צו 8, והכרזה על אירוע אסון המוני, גם במקרים כאלה נתונה הסמכות לשר העבודה להוציא איזשהו היתר שיאפשר את התאמת השעות למצב שישרור במשק.

<אור רוזנמן: אבל זה לא יהיה כמובן מצב קבוע כפי שנעשה היום אלא אד-הוק אם וכאשר נגיע למצב כזה.

אלי אלאלוף: אני רוצה הבהרה.

אלי אלאלוף: כל הדברים שאתה אומר כרגע שיתווספו, ייעשו וכולי, זה אחרי שהחוק יעבור.

<אור רוזנמן: נכון.

<אור רוזנמן: לאחר שהחוק יעבור ובכפוף לכך שהחוק יעבור, שר העבודה יוכל להוציא.

אלי אלאלוף: מבחינת

אלי אלאלוף: כם היום, כפי שהוא, אם הוא יעבור, הוא עונה על הדרישות שלכם.

<אור רוזנמן: עונה על הדרישות.

<אור רוזנמן: מדובר בהצעת חוק ממשלתית.

אלי אלאלוף: ההצעה שהייתה לשר הכלכלה עת היה רק חבר כנסת, הייתה לו הצעה לשבוע עבודה עם חופשות ארוכות מספר פעמים בשנה, זה לא נלקח בחשבון?

<אור רוזנמן: כרגע בהצעת החוק הזאת אין התייחסות להוספת ימי חופשה נוספים או ימי ראשון חופשיים.

<אור רוזנמן: אני יכול להגיד שבהסכם הקיבוצי יש התייחסות לנושא הזה אבל כרגע זה לא מונח על שולחננו ואנחנו לא עוסקים בזה בהצעה זאת.

אלי אלאלוף: זה יכול להיות מונח על שולחננו גם אחרי אישור החוק.

<אור רוזנמן: כן.

אלי אלאלוף: כתוספת לחוק.

<אור רוזנמן: ככל שנבקש לשנות מחדש את שבוע העבודה, כמובן שנעשה את ההתאמות.

אלי אלאלוף: תרשמו את הנקודה שנאמרה כאן.

עודד פורר: שאלה.

עודד פורר: הצעת החוק הזו מדברת גם על קיצור שעות?

<אבי ניסנקורן: לא.

<אבי ניסנקורן: זה אמור להיות בצו הרחבה.

עודד פורר: כי על זה אני רוצה לדבר.

אלי אלאלוף: רשות הדיבור שלך.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: ראשית, לגבי החוק הזה אליו אנחנו נצמדים, גם אני וגם מירב ואחרים, ברכות בעניין הזה.

עודד פורר: באמת, אני חושב שהוא נכון, הגיע הזמן לתקן את חוק שעות עבודה ומנוחה ולהתאים אותו למציאות שונה מכפי שהייתה בזמן שהוא חוקק ואת זה באנו לעשות.

עודד פורר: זה מאוד מאוד מיטיב לא רק עם המעסיקים אלא גם עם העוסקים והעובדים.

עודד פורר: בסוף עובד שנמצא במקום של משמרות, זה חלק מתהליך העבודה שלו, הוא גם רוצה את זה, הוא רוצה את השכר הנוסף הזה, וזה גם עונה על מחסור בעובדים שקיים דווקא במקומות האלה בהם עובדים במשמרות, בעובדים מקצועיים בתחום הזה.

עודד פורר: מחסור שהמשק סובל ממנו.

עודד פורר: אני כן רוצה להתייחס למשהו שאמר אבי ניסנקורן בעניין קיצור שבוע העבודה והשעות.

עודד פורר: בעניין הזה אני חלוק עליך ואני יותר נוטה לכיוון של שר הכלכלה או לפחות להצעה שהוא הציע בהיותו חבר כנסת בנושא קיצור שבוע העבודה ואני אסביר גם למה.

עודד פורר: אנחנו קיימנו – מירב הייתה חברה גם בוועדה הזו – ועדה לקיצור ומציאת פתרון להתאמת ימי החופשה של ההורים אל מול הילדים במערכת החינוך.

עודד פורר: במסגרת ההמלצות של הוועדה – שאגב, אושרו בוועדת החינוך – הגשנו תכנית שהיא תכנית כוללת שרואה את כלל המשק.

עודד פורר: גם נשיאות הארגונים הכלכליים לקחה חלק בתהליך הזה ולקחנו בחשבון גם את התועלת שיוצאת למשק כאשר משלבים את הכול עם קיצור שבוע העבודה בשבועות ובימים מסוימים.

עודד פורר: אני אתן דוגמה.

עודד פורר: כאשר למשל מסתיים חג או ערב החג חל ביום שני.

עודד פורר: אין שום סיבה שיום ראשון לא יהיה גם יום חופש ויאפשר גשר כאשר יקצרו את החופשים במקומות אחרים.

עודד פורר: כך אפשר להתאים את שבוע העבודה לבתי הספר מצד אחד ומצד שני לקצר את החופשים מבלי לפגוע במספר ימי החופש של המורים וגם להיטיב עם המשק במקומות אחרים כמו למשל בתיירות.

עודד פורר: כשמגיע חג כזה שערב החג הוא ביום שני, בא משרד התיירות ואומר שאם הייתם נותנים חופש ביום ראשון, יותר ישראלים היו יוצאים לחופשות ארוכות יותר ונהנים באתרי התיירות.

עודד פורר: לכן אני חושב שבמובן הזה נכון יהיה לגשת דווקא לקיצור שבוע העבודה אבל רק כחלק מרפורמה כוללת.

עודד פורר: זאת גם הייתה ההסכמה אליה הגענו לפחות עם נשיאות הארגונים הכלכליים.

עודד פורר: הם אמרו שבמצב כזה הם רואים באמת תועלת בקיצור שבוע העבודה כי אנחנו מרוויחים במקום אחר כשאנחנו מרוויחים את ההתאמה בין ימי החופש של ההורים לתלמידים ולא סובלים מאותן מחלות שפתאום חודש אוגוסט הוא חודש שהרבה יותר אנשים חולים בו וגם בתקופת החגים, למה?

עודד פורר: כי הם צריכים התאמות.

עודד פורר: פתאום יש איסרו חג או נניח יום רביעי הקרוב בבתי הספר הוא יום חופש אבל במקומות העבודה עובדים.

שולי מועלם-רפאלי: לא, הוא לא חופש.

שולי מועלם-רפאלי: בבתי הספר ביום רביעי הקרוב לומדים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת תענית אסתר.

<קריאה: לא לומדים.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, יש לי שבעה ילדים וביום רביעי הקרוב לומדים בבתי הספר.

עודד פורר: בבתי הספר הממלכתיים לא לומדים.

עודד פורר: הנה, שולי, עלית על הבעיה.

עודד פורר: אני אגיד לך יותר מזה.

עודד פורר: בל"ג בעמר בחינוך הממלכתי לא לומדים ובחינוך החרדי כן לומדים.

מירב בן ארי: זה משהו אחר.

מירב בן ארי: היא מדברת על חמד.

מירב בן ארי: חמד הוא ממלכתי.

עודד פורר: הנה דוגמה טובה איך יש פער שאפשר היה לגשר עליו כשרואים את כל התמונה כתמונה כוללת כי ביום רביעי, אני אספר לכם עוד משהו, יש הרבה יותר, אם יעשו בדיקה סטטיסטית, כנראה יינתנו הרבה יותר אישורי מחלה.

עודד פורר: את זה אפשר לפתור לא בזה שנוריד שעה פה או שעה שם אלא באמת נעשה תוספת של ימי חופשה.

עודד פורר: תודה.

מירב בן ארי: אני מצטרפת לפורר.

מירב בן ארי: אנחנו מובילים הרבה בכל מה שקשור לעניין של התעשייה.

מירב בן ארי: אני מתייחסת לסעיף 3(1).

מירב בן ארי: אני העברתי את החוק הזה בטרומית בדיוק לפני שנה, ב-9 לפברואר.

עודד פורר: סליחה מירב, שאלה ליועצת המשפטית.

עודד פורר: יש כאן משהו שנוגע לזה שזה ימנע בהמשך את קיצור שבוע העבודה?

<נעה בן שבת: אין כאן התייחסות לנושא של קיצור שבוע העבודה.

<נעה בן שבת: דברי ההסבר מסבירים שההיתר אלי יאפשר הארכה.

<נעה בן שבת: דברי ההסבר אפילו לא מתייחסים לזה.

<נעה בן שבת: אין כאן התייחסות כרגע לנושא של קיצור שבוע העבודה.

<נעה בן שבת: מה שיש כאן זאת האפשרות לתת היתר, דרך אחרת לתת היתר, במקום ההיתר הכללי שמתבסס היום על הכרזה על מצב חירום במדינת ישראל והיתר מעילות אחרות, וגם הנושא של עבודת לילה.

<נעה בן שבת: אלה שני הדברים היחידים שמוסדרים כאן בהצעת החוק.

מירב בן ארי: אני אחזור למה שאמרתי.

מירב בן ארי: אני העברתי בטרומית את נושא עבודת הלילה.

מירב בן ארי: אמרו לי לחכות לממשלתית.

מירב בן ארי: חיכינו שנה והגיעה הממשלתית.

מירב בן ארי: צריך הרבה סבלנות כאשר מדובר בחקיקה.

מירב בן ארי: אני הגעתי לחוק הזה אחרי שסיירתי במפעל, במצות אביב.

מירב בן ארי: אני יושבת ראש שדולת כחול-לבן בכנסת ואני מסיירת בהרבה מפעלים.

מירב בן ארי: פגשתי מפעל נהדר שהעבודה שלו היא לכמה חודשים ספורים בגלל שמדובר במצות שנשלחות לכל העולם ולא משווקות רק בארץ.

מירב בן ארי: אמר לי מנהל המפעל שהוא חייב 24 שעות בעבודת לילה כדי להספיק לייצר את כל האספקה והדרישות.

מירב בן ארי: הוא אמר לי שיש הרבה עובדים שרוצים לעבוד עבודת לילה, שיקבלו כפול, אבל אין היתר אלא אם כן מקבלים היתר מיוחד.

מירב בן ארי: היתר, כמו שאנחנו יודעים, זאת פרוצדורה.

מירב בן ארי: לכן הגעתי לחוק הזה.

מירב בן ארי: אני חושבת, ואני אומר בקצרה, שאם יש עובדים שמעוניינים, שאם היום אנחנו יודעים שגם המשפחה קצת משתנה ויש הורים שמחלקים ביניהם את הנטל, אנחנו צריכים, כדי לאפשר לבני הזוג, כדי לאפשר למשפחות לעבוד או אפילו לרווק או לרווקה, לסטודנטית שרוצה לעבוד, אנחנו חייבים לתת את האפשרות לפחות למנהל המפעל.

מירב בן ארי: אני חושבת שזה תיקון קטן אבל הוא תיקון הכרחי.

מירב בן ארי: אני מודה לך אבי ניסנקורן על שהגעת לכאן היום וגם על קידום החוק הזה.

מירב בן ארי: חשוב לומר שגם פורר וגם קסניה הגישו הצעה דומה כזאת ואנחנו באים בעוד צעד אחד להגדלת הפריון במשק.

מירב בן ארי: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: אחרי שמציעי החוק דיברו, אני רוצה לחדד שני דברים.

שולי מועלם-רפאלי: כמו חבר הכנסת פורר וחברי כנסת נוספים, יש הצעות חוק שונות ומגוונות ביחס לשאלת יום ראשון כיום מנוחה נוסף באופן קבוע או באופן ספורדי.

שולי מועלם-רפאלי: נעשו על זה דיונים אין סופיים.

שולי מועלם-רפאלי: יש בעד ויש נגד, חלק ממערכות החינוך רואות בזה פריצה מוגזמת של הגבולות.

שולי מועלם-רפאלי: אני שמחה ששמענו גם מהיועץ המשפטי של משרד העבודה וגם כמובן מהיועצת המשפטית של הוועדה שגם הצעת החוק הזאת לא תמנע, אם נחליט להתקדם אל המקום הזה וגם זה הרי כמובן יהיה חייב להיות עם ההסתדרות וגם עם המעסיקים לטובת הדבר.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאין שאלה – וזה עולה שוב ושוב גם בדוח שאדוני כתב לפני שהוא נכנס לכנסת – לגבי שעות העבודה במדינת ישראל והפריון שנוצר מהן, והשאלה למה עובדים כאן כל כך הרבה ובכל זאת יש סימני שאלה חלקיים על שאלת הפריון.

שולי מועלם-רפאלי: היא כמובן מתחילה תהליך חשוב שמתכתב, כמו שאמרה חברתי, עם מה שכולנו שואפים אליו, השקעה גדולה מצד אחד בעבודה אבל גם שינוי בהשקעה בתוך המשפחה, בתוך הבית, והיכולת של יותר אנשים להיכנס לעבודה בזכות השינוי הזה היא דבר מבורך.

שולי מועלם-רפאלי: כמובן אנחנו תמיד נשאף לכך שיהיה שוויון בשוק העבודה גם של אוכלוסיות שונות וגם של מגדרים ומגזרים שונים.

שולי מועלם-רפאלי: אם הצעת החוק הזאת בעזרת השם מקדמת אותנו, זה דבר חיובי.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאוד מאוד מודה ליושב ראש ההסתדרות על עבודה משותפת בוועדה הזאת עם יושב ראש הוועדה כמובן ועם חברי הכנסת שנמצאים כאן וחלקם לא כאן.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברים מהציבור רוצים את רשות הדיבור?

<מיכל וקסמן חילי: ראש אגף עבודה בהתאחדות התעשיינים.

<מיכל וקסמן חילי: אנחנו רוצים לברך על התיקון.

<מיכל וקסמן חילי: הגיעה העת לתקן את חוק שעות עבודה ומנוחה ולאפשר לעבוד בתדירות של שבוע בתוך שבועיים במקום שבוע בתוך שלושה שבועות, ובכך לתת מענה חלקי על רקע המחסור בכוח אדם מקצועי.

<מיכל וקסמן חילי: כמובן שגם העובדים מעוניינים בכך ולכן חתמנו על זה במסגרת ההסכם הקיבוצי עם ההסתדרות.

<מיכל וקסמן חילי: ההסתדרות ונשיאות הארגונים העסקיים.

<מיכל וקסמן חילי: הגיעה העת לתקן את מקור הסמכות מכוחו מוצאים היתרים לעבודה בשעות נוספות כפי שנעשה כאן.

<רוית גרוס: התאחדות המלאכה והתעשייה.

<רוית גרוס: אנחנו מייצגים עסקים יצרניים קטנים בכל ענפי התעשייה המסורתית.

<רוית גרוס: אנחנו ספקי המשנה של התעשיות הביטחוניות, בתי חולים, גופים ממשלתיים.

<רוית גרוס: אני חושבת שלפני אדוני ובחדר הזה הרבה פעמים היו זעקות של תעשיינים קטנים.

<רוית גרוס: קשה להיות תעשיין בישראל והרבה יותר קשה להיות תעשיין קטן בישראל.

<רוית גרוס: אנחנו אמנם חלק מנשיאות הארגונים העסקיים וההסכם הקיבוצי שנחתם, אנחנו חתמנו עליו, אבל אנחנו חושבים שיש כאן פגיעה מאוד קשה מבחינת העסקים הקטנים, גם בפריון שלהם וגם בעלויות השכר העודפות.

<רוית גרוס: מצד שני אנחנו באמת רוצים לברך על התיקון של עבודת הלילה.

<רוית גרוס: אני חושבת שמדובר במצב שגם הפרה רוצה להיניק וגם העגל רוצה לינוק כי זה לא סוד שיש מחסור קשה בכוח אדם מקצועי.

<רוית גרוס: המפעלים שלנו משוועים לעובדים.

<רוית גרוס: מצד שני, אותם עובדים מעוניינים לעבוד וכרגע הם לא יכולים לעבוד.

<רוית גרוס: נוצר מצב אבסורדי שאותם עובדים הולכים לעבוד בלילה, בשבועות שהם לא יוכלו לעבוד, במאפיות, במסעדות, כנהגי מוניות.

<רוית גרוס: אם יורשה לי אדוני, הבאנו לכאן נציג, בעל מפעל לעיבוד שבבי שהוא מוכן לומר מהניסיון שלו איך הוא רואה את הדברים האלה, אם אדוני יאשר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אברהם אמיר: שלום לכולם.

<אברהם אמיר: אני בעל בית מלאכה לעיבוד שבבי.

<אברהם אמיר: אם מישהו לא יודע מה זה עיבוד שבבי, זאת לא פחחות.

<אברהם אמיר: אנחנו עובדים כל הזמן שבוע-שבוע כי לא ניתן בעסקים קטנים לעבוד שבוע אחת לשלושה שבועות.

<אברהם אמיר: אם יש לי חמש מכונות עם עשרה עובדים וחמישה מהם עובדים שבוע-שבוע, איך אני מסתדר עם זה?

<אברהם אמיר: אני אסגור למשך שבוע אחד?

<אברהם אמיר: חמישה עובדים ביום וחמישה בלילה, וכך הם מתחלפים.

<אברהם אמיר: אם כן, אנחנו מקבלים את זה בברכה ואני מאמין שהחוק הזה יעבור.

<אברהם אמיר: לגבי קיצור שעות עבודה.

<אברהם אמיר: אני בכלל מציע שנפסיק לעבוד, שהעובדים יישארו בבית ונשלח להם כסף הביתה.

<אברהם אמיר: אנחנו לא מדינה ככל המדינות.

<אברהם אמיר: יש לנו כאן ערבי חג, חגים, מילואים, מחלות וכולי.

<אברהם אמיר: אנחנו עובדים בערך 150 ימים בשנה מתוך 365.

<אברהם אמיר: איפה ההיגיון?

<אברהם אמיר: לקצר עוד שעות עבודה ועוד שעות עבודה?

<אברהם אמיר: אנחנו מוכרים עבודה.

<אברהם אמיר: אנחנו בעלי העסקים הקטנים, אנחנו מוכרים שעות עבודה.

<אברהם אמיר: אתם מקצרים לנו, אתם רוצים להיטיב עם העובדים, מה הם יעשו עם הימים האלה?

<אברהם אמיר: אין להם כסף לבלות.

<אברהם אמיר: תפסיקו לדאוג להם לבילויים.

<אברהם אמיר: אין להם כסף לבלות.

<אברהם אמיר: הם רוצים לעבוד, לפרנס ולהביא כסף הביתה ולגדל את הילדים שלהם כמו שצריך.

<אברהם אמיר: תפסיקו לחפש איך להיטיב אתם.

אלי אלאלוף: אני לא מבין.

אלי אלאלוף: כנראה לא שמעת את הכול.

אלי אלאלוף: מותר לו לעבוד אבל כשעות נוספות.

אלי אלאלוף: למה לא? שירוויח קצת יותר.

<אברהם אמיר: גם השעות הנוספות מוגבלות ל-15 שעות בשבוע.

אלי אלאלוף: עכשיו 16 שעות.

<אברהם אמיר: גם זה מוגבל.

<אברהם אמיר: אף אחד לא מגביל אותו אחרי שהוא עובד אצלי ללכת לעבוד בערב או בלילה במקום אחר, כמו שרוית אמרה, בכסף שחור כי שם לא יכולים להצהיר עליו.

<אברהם אמיר: אצלי עובד שעובד במשמרות לילה, הבאתי לכאן תלושי שכר, אם הוא לא עובד, יש לו מס הכנסה שלילי של 350 שקלים, הוא מקבל החזר, ואם הוא עובד בלילה, הוא משלם 1,900 שדקלים בחודש מס הכנסה.

<אברהם אמיר: צריך לראות מה ההכנסה שנכנסת למדינה.

<אברהם אמיר: לקצר את שעות העבודה, אנחנו ממש נגד.

<אברהם אמיר: אתה אומר שיכולים לשלם עבור שעות נוספות.

<אברהם אמיר: אנחנו מתחרים בעולם בסינים, בהודים, בכל העולם.

<אברהם אמיר: שעות נוספות, זה יותר כסף.

<אברהם אמיר: מה זה שעות נוספות?

<אברהם אמיר: ברגע שאתה נותן לו שעות נוספות, אתה מגיע ל-125, ל-150, ל-200.

<אברהם אמיר: יש כבר 213 שעות בהסתדרות.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה לומר שמה שאתה אומר זה לא נכון אבל זה קצת סותר את הדברים שלך.

<אברהם אמיר: מה סותר?

אלי אלאלוף: אתה סותר את עצמך.

אלי אלאלוף: אתה רוצה שהוא יעבוד, אבל אם הוא יעבוד בשעות נוספות, זה עולה לך כסף.

<אברהם אמיר: אז לא לקצר את השעות הרגילות.

אלי אלאלוף: העובד לא יכול לשפר את הכנסתו?

<אברהם אמיר: הוא משפר את הכנסתו.

<אברהם אמיר: הוא מקבל תוספות שכר מדי פעם כמו שצריך.

<אברהם אמיר: למה לא נעבוד רק 30 שעות בשבוע?

אלי אלאלוף: לא הפרעתי לך ולכן בוא נעשה הדדיות גם אם אני היושב ראש.

אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר שיש התפתחות בעולם העבודה ותתכוננו.

אלי אלאלוף: אני בטוח שאתם יודעים את זה.

<אברהם אמיר: אנחנו לא ככל העמים.

<אברהם אמיר: סליחה.

<אברהם אמיר: אנחנו מדינה במלחמה.

אלי אלאלוף: הלוואי שנהיה ככל העמים.

<אברהם אמיר: אנחנו מדינה במלחמה.

אלי אלאלוף: בבקשה, אל תפריע לי יותר.

אלי אלאלוף: אני לא יכול להתווכח אתך.

אלי אלאלוף: לך יש נימוקים.

אלי אלאלוף: אני בא עם ראש פתוח.

<אברהם אמיר: אתם צריכים לבקר קצת בבתי המלאכה אצלנו ולראות איך הדברים קורים.

מירב בן ארי: אנחנו מבקרים.

אלי אלאלוף: יש לי חידוש.

אלי אלאלוף: לאחיין שלי יש מפעל כמו שלך והלוואי שימצא עובדים.

<אברהם אמיר: נכון, אז למה להפחית לו בשעות העבודה?

מירב בן ארי: חשוב לומר שאנחנו נמצאים.

אלי אלאלוף: יש לי בעיית זמן.

אלי אלאלוף: אדוני, שמענו אותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, שמעתי את החבר שאומר שיש לו עשרה עובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כנראה שהוא לא הבין שקודם כל העובד צריך להסכים לעבוד שבוע מתוך שבועיים כי החוק מחייב אותו.

<אברהם אמיר: הוא לא מסכים.

<אברהם אמיר: הוא לוחץ עלי.

<אברהם אמיר: אם לא, הוא מתפטר.

אלי אלאלוף: אדוני, אתה כבר מתחיל להפריע לדיון.

<אברהם אמיר: סליחה.

<נעה בן שבת: אפשר יהיה להעסיק אותו בלי היתרים שבוע מתוך שבועיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הוא צריך להסכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במצב חירום הוא חייב אבל לא כל הזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הבנתי נכון.

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: אין הגבלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא יכול לחייב אותו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה יכול לחייב אותו?

<נעה בן שבת: כך מתכונת העבודה במקום העבודה.

מירב בן ארי: מה זה לחייב?

מירב בן ארי: : הוא נכנס למפעל, אומרים לו שאלה שעות העבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום החוק מאפשר לו לעבוד, יחייבו אותו לעבוד שבוע מתוך שלושה שבועות.

<נעה בן שבת: החוק הקיים מדבר על שבוע מתוך שלושה אבל הוא לא מדבר על העניין של ההסכמות.

<נעה בן שבת: הוא מדבר על כך שלא יעסיקו עובד יותר משבוע מתוך שלושה שבועות ועכשיו אומרים שבוע מתוך שבועיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא, חפש לך מקום עבודה אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המצב.

<נעה בן שבת: הוא יכול ללכת.

<נעה בן שבת: הוא לא עבד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שאתה עובד לפי התנאים של המקום שמחייבים אותך או שאתה תחפש לך מקום עבודה אחר.

אלי אלאלוף: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני צריך לשקול את העמדה שלי בנושא הזה.

מירב בן ארי: אבל מוטיב ההסכמה גם בשלושת השבועות לא היה.

<אור רוזנמן: אני רק אבהיר שאנחנו לא משנים כאן שום דבר מבחינת יחסי העבודה וביחסים שבין העובד למעסיק.

<אור רוזנמן: הדבר היחיד שאנחנו משנים זה את התדירות המותרת משבוע מתוך שלושה בעבודת לילה כפי שקבוע היום, לשבוע מתוך שבועיים.

<אור רוזנמן: אנחנו לא משנים שום דבר בתוך המערך שבין העובד למעסיק.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: זה מה שאמרנו.

מירב בן ארי: זה משנה משלושה שבועות לשבועיים.

מירב בן ארי: זה כל העניין.

מיכל בירן: אני מברכת אתכם על ההסכם.

מיכל בירן: אני מודה שאת העניין של עבודת הלילה אני לא אוהבת אבל אני יודעת מה היו החלופות האחרות ואני חושבת שללא ספק בחרתם את הרע במיעוטו.

מיכל בירן: אני רק מקווה שגם אחת ההשלכות של זה, שזה בעצם העלאת שכר המינימום לעובדים שעתיים.

מיכל בירן: אני גם מקווה שבחלק הזה, כי מבחינתי העניין של עבודת הלילה הוא עניין גדול וזה ויתור גדול.

מיכל בירן: אני מקווה שבתמורה לזה באמת גם הצד השני והתעשיינים יספקו את כל מה שהם הבטיחו והכיוון שאליו אתם הולכים, של באמת לאט לאט בהדרגתיות לקצר את שבוע העבודה בישראל, הוא מאוד מאוד ראוי וטוב שלקחת את המשימה על עצמך ואני בטוחה שתמלא אותה בהצלחה מרובה.

<מיכל וקסמן חילי: האופן שבו יקוצר שבוע העבודה, זה נושא מורכב שאני לא חושבת שכאן אנחנו נגיע למסקנות חד משמעיות לגבי אופן הקיצור וההשפעות שלו על חוקים כאלה ואחרים, על משרות חלקיות וכולי.

<מיכל וקסמן חילי: לצורך זה אנחנו צריכים באמת לעשות לצורך זה דיון מיוחד, לשבת בנפרד על זה, לראות מה המשמעויות ולקבל החלטות שהן עולות בקנה אחד עם כוונת הצדדים.

אלי אלאלוף: זה אומר שאתם מתנגדים לחוק כפי שהוא מוצע?

<מיכל וקסמן חילי: בוודאי שלא.

מיכל בירן: זאת עסקת חבילה.

מיכל בירן: יש דברים שמקבלים ויש דברים שנותנים.

<מיכל וקסמן חילי: נאמרו דברים על קיצור שבוע העבודה והיה חשוב לי להבהיר את עמדת התאחדות התעשיינים.

<אבי ניסנקורן: אני רוצה לומר שני דברים.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שמעסיק שמכבד את העובדים שלו, לא צריך לדבר כמו שחברי המעסיק דיבר כאן.

<אבי ניסנקורן: הכסף הוא לא לבילויים ובטח מי שמקבל מס הכנסה שלילי, הוא לא מבלה עם הכסף.

<אבי ניסנקורן: שבוע עבודה בכל מדינות ה-OECD ובארצות הברית עומד על 40 שעות עבודה בשבוע וצריך לאט לאט לרדת ל-40 שעות עבודה בשבוע.

<אבי ניסנקורן: או לרדת מהר.

<אבי ניסנקורן: זה כבר עניין של השקפת עולם אבל צריך להגיע לשם כיעד.

<אבי ניסנקורן: בסופו של דבר זה גם ישפר את הפריון כי יש פריון שולי פוחת ככל שעובדים יותר שעות.

<אבי ניסנקורן: הדבר השני.

<אבי ניסנקורן: מבחינתי הסכמים צריכים לקיים.

<אבי ניסנקורן: אני לא אוותר ולא אתן לאף אחד לייצר מצב שלא מקיימים הסכמים.

<אבי ניסנקורן: לאף אחד.

<אבי ניסנקורן: אנחנו חתמנו על הסכם שאומר שיורדים ל-42 שעות עבודה בשבוע ושחודש עבודה מחושב לפי 182 שעות.

<אבי ניסנקורן: זה מה שכתוב בהסכם ואני אעמוד על כך שזה יקוים כבר בימים הקרובים.

<אבי ניסנקורן: אני לא אסכים לעיכוב בנושא הזה.

<אבי ניסנקורן: אני חייב להגיד שיש גם מכתב של משרד האוצר למשרד העבודה והרווחה שתומך גם בירידה ל-42 שעות עבודה בשבוע וגם ב-182 שעות עבודה בחודש וגם בתיקון חוק שכר מינימום כתוצאה מזה.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שהדברים האלה מחייבים.

<אבי ניסנקורן: דרך אגב, זה גם מתחייב מצו ההרחבה כי ברגע שאתה מחשב חודש עבודה לפי 182 שעות עבודה בחודש, בהגדרה ערך השעה גדל בהתאמה.

<אבי ניסנקורן: בהגדרה.

<אבי ניסנקורן: כי אחרת אתה תייצר מצב שעובד שיעבוד 182 שעות בחודש, יקבל פחות מ-5,300 שקלים וזה דבר שלא יעלה על הדעת.

<אבי ניסנקורן: לכן אני לא מבין את ההתפלפלות שנאמרה כרגע אבל אני את עמדתי אמרתי בצורה ברורה ואני אעמוד על קיומה בצורה ברורה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: נתחיל בהקראת הצעת החוק.

<נעה בן שבת: הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 17), התשע"ח-2018 תיקון סעיף 11 בחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א-1951 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 11 – בפסקה (1), הרישה עד המילה "וכן" – תימחק, ובסופה יבוא "או לדעת השר לביטחון הפנים כשהמדובר הוא במקומות עבודה הנתונים להוראותיו".

<נעה בן שבת: מצד אחד מורידים את הרישה שמדברת על מצב החירום הכללי במדינת ישראל אבל מאפשרים לשר לביטחון פנים להתייחס לצורך במתן ההיתר במקומות עבודה הנתונים להוראותיו.

<נעה בן שבת: אתם יכולים להבהיר מה זה מקומות עבודה הנתונים להוראותיו?

<אור רוזנמן: מקומות שקשורים לשעת החירום.

<אור רוזנמן: מקומות שקשורים לתפעול בשעת חירום.

<אור רוזנמן: כל כוחות הביטחון וכל כוחות החירום שהמשרד לביטחון פנים מפעיל אותם במקרה של שעת חירום.

<אור רוזנמן: אנחנו כמובן נתחשב ונבחן את זה ביחד עם המשרד לביטחון פנים.

<נעה בן שבת: אחרי פסקה (1) יבוא: "(א1) כשניתנה החלטה על שעת חירום ומצב המשק בשל שעת החירום מחייב זאת.

<נעה בן שבת: בפסקה זו, "החלטה על שעת חירום" – כל אחת מאלה: הכרזה על מצב מיוחד בעורף לפי סעיף 9ג לחוק ההתגוננות האזרחית, התשי"א-1951.

<נעה בן שבת: הוצאת צו הקורא ליוצאי צבא להתייצב לשירות מילואים לפי סעיף 8 לחוק שירות המילואים, התשס"ח-2008.

<נעה בן שבת: הכרזה על אירוע אסון המוני לפי סעיף 90ב לפקודת המשטרה (נוסח חדש), התשל"א-1971".

<נעה בן שבת: זאת אומרת, נוצרה כאן עילה של מצב חירום שהוא מצב חירום אמיתי לצורך אותו עניין ולא אותה הכרזה כללית על מצב החירום במשק.

<נעה בן שבת: אחרי פסקה (7) יבוא: "(8) מטעמים הקשורים בצורכי הכלכלה והמשק או מטעמים ייחודים הקשורים בצורכי סוג עבודה מסוים, מקום עבודה מסוים או ענף עבודה מסוים, מתוך התחשבות בטובת העובדים".

<נעה בן שבת: זאת תוספת העילה החדשה שמאפשרת לתת היתר לעבודה בשעות נוספות מטעמים הקשורים בצורכי הכלכלה והמשק באופן כללי או טעמים ייחודיים שקשורים או לסוג עבודה מסוים, מקום עבודה מסוים או ענף עבודה מסוים.

<נעה בן שבת: כאן אמרתם מתוך התחשבות בטובת העובדים.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, הצו, זה לא שיקול העיקרי מבין השיקולים.

<אור רוזנמן: ההיתר יתחשב מצד אחד כמובן גם לפי סוג העבודה ולפי הצרכים, צורכי הכלכלה והמשק, וכחלק מזה אנחנו כמובן נבחן את טובתם של העובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך תיבחן טובת העובדים?

<אור רוזנמן: זה גם מופיע בהמשך.

<אור רוזנמן: תמיד לפני שאנחנו מוציאים היתר, אנחנו מבצעים התייעצות.

<אור רוזנמן: אנחנו מדברים גם עם ארגוני המעסיקים וגם עם ארגוני העובדים.

<אור רוזנמן: אנחנו שומעים את העמדות ואנחנו תמיד משתדלים להגיע גם להסכמות ולאיזונים.

<נעה בן שבת: אתם אומרים כאן צורכי הכלכלה והמשק ומטעמים ייחודיים הקשורים לצורכי סוג עבודה מסוים.

<נעה בן שבת: אתם לא אומרים שאלה צרכים חיוניים לאותו מקום עבודה.

<נעה בן שבת: כמו שנאמר למשל לגבי היתר עבודה בשדעות מנוחה שבועית.

<נעה בן שבת: לא דיברתם על צרכים חיוניים.

<אור רוזנמן: הרעיון הוא לאפשר את האיזון שנדרש כאשר יש ענפים מסוימים או שהמצב במשק דורש את זה.

<אור רוזנמן: אני לא חושב שהמושג חיוני הוא הכרחי כאן.

<אור רוזנמן: זה משהו שהוא דווקא אמור להיות יותר שגרתי כחלק מהסדרה כללית של המשק.

<נעה בן שבת: כשאתם אומרים סוג עבודה מסוים, למה אתם מתכוונים?

<נעה בן שבת: ענף עבודה, אפשר להבין.

<נעה בן שבת: סוג עבודה מסוים או מקום עבודה מסוים.

<נעה בן שבת: אתה יכול לתת דוגמאות מה זה סוג עבודה מסוים?

<אור רוזנמן: סוג, זה בעצם קבוצה של מקצועות שכולם מתייחסים לתכלית מסוימת ככל שיש סוג של צורך או שיעלה לפעמים הצורך לתת מענה למשק מבחינת קבוצה שלמה של ענפים שלכולם יש את אותה תכלית.

<נעה בן שבת: מקום עבודה מסוים, אתה מתכוון למפעלים כמו אינטל או מקום כזה?

<נעה בן שבת: היה עכשיו עניין בוועדת הכספים לגבי מפעלים כגון זה.

<אור רוזנמן: הממונה על חוק שעות עבודה ומנוחה במשרד העבודה יודע להוציא גם היתרים שהם היתרים מיוחדים.

<אור רוזנמן: כלומר, היתרים שהם מאפשרים למקום עבודה כאשר מקום עבודה בא ואומר שנוצר אצלו איזשהו סוג של לחץ, איזשהו סוג של צורך, אז יודעים להוציא גם היתרים כאלה ספציפיים למקום העבודה.

<נעה בן שבת: היום לא נותנים היתרים כאלה או כן?

<אור רוזנמן: כן.

<אור רוזנמן: נותנים גם היום.

<נעה בן שבת: תיקון סעיף 14 בסעיף 14 לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) היתר לפי סעיף 11(1א) יכול שיינתן9 לגבי השטח שלגביו ניתנה החלטה על שעת חירום או לגבי שטח שמחוץ לשטח כאמור, והוא יעמוד בתוקפו כל עוד ההחלטה על שעת חירום עומדת בתוקפה או עד מועד מוקדם יותר שנקב בהיתר".

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן גם על ההוראה שניתנה לגבי שעת חירום.

<נעה בן שבת: אתם מתייחסים גם למצב שההיתר הזה ניתן מחוץ לשטח שלגביו חלה ההכרזה.

<אור רוזנמן: כן.

<נעה בן שבת: למה זה נדרש?

<אור רוזנמן: אחת הסיטואציות בה אנחנו נתקלים היום, במצב הביטחוני במדינת ישראל, שלעתים מצב החירום הוא אזורי.

<אור רוזנמן: לדוגמה, אזור עוטף עזה או אזור הצפון.

<אור רוזנמן: הסעיף מאפשר לנו להתאים את ההיתרים לאזור בו נעשה השטח.

<אור רוזנמן: לפעמים ראינו את זה באזור עוטף עזה, כאשר עד גבול מסוים נקבע מצב החירום אבל ההשפעות המשקיות הן רחבות יותר.

<אור רוזנמן: לכן אנחנו צריכים להיות מסוגלים להתאים את ההיתר ואת שעות העבודה על מנת לאפשר למשק להתמודד עם שעת החירום שקורית באזור.

מיכל בירן: זה מעניין שעל הפיצויים מאוד מקפידים.

<יפה סולמני: אני יכולה לתת דוגמה.

<יפה סולמני: במלחמה האחרונה שהייתה בדרום, הנושא של השמירה.

<יפה סולמני: אמנם על כל אזור מוכרז מצב של שעת חירום, אבל בגלל שגויסו המון שומרים למילואים בצבא, נדרשנו לעשות היתר משותף יחד עם ההסתדרות והמעסיקים לאזורים אחרים בארץ כדי לאפשר החלפה של עובדים בשעות נוספות.

<יפה סולמני: זאת דוגמה אחת שיכולה להיות שהיא פותרת את העניין הזה.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על כל עוד ששעת החירום עומדת בתוקפה או מועד מוקדם יותר שנקבע בהיתר, כמובן אפשר לבטל גם את ההיתר קודם.

<אור רוזנמן: כן.

<נעה בן שבת: סעיף 3 מתייחס לנושא של עבודת הלילה.

<נעה בן שבת: תיקון סעיף 22 בסעיף 22 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), במקום "בתוך שלושה שבועות" יבוא "בתוך שבועיים".

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) – בטל.

<נעה בן שבת: זה סעיף שהתייחס לשלוש שנים מסוימות בהן הוא החיל הסדר קצת אחר לגבי עבודת לילה.

<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול האם העובדה שאנחנו מתירים את זה ולא דורשים היתר פרטני לכל מקרה ומקרה, מביאה בחשבון את ההשלכות של עבודות לילה ממושכות על עובדים.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, טענות להשלכות בריאותיות של עבודת לילה על עובדים.

<אבי ניסנקורן: אני חייב לומר שגם היום מפעלים שביקשו היתר מיוחד לעבוד שבוע-שבוע, קיבלו.

<אבי ניסנקורן: המציאות היא כבר דה פקטו.

<אבי ניסנקורן: מעסיקים שרצו לעבוד שבוע-שבוע, קיבלו היתרים מיוחדים ממשרד העבודה.

<אבי ניסנקורן: צריך לקחת גם בחשבון שלעבוד שבוע-שבוע ברמת שעות נוספות עולה למעסיק יותר מאשר שלוש משמרות של שבוע מתוך שלושה שבועות כי הוא צריך לשלם ארבע שעות נוספות.

<אבי ניסנקורן: לכן אני מניח שמאיפה שזה לא יידרש, לא יהיה נרחב כי בסופו של דבר יש כאן עלויות עבודה.

מירב בן ארי: אני חושבת שהעניין כאן הוא בעיקר להפחית את הנטל של הרגולציה והבירוקרטיה על המפעלים כי הם היו מקבלים את ההיתר.

מירב בן ארי: העניין הוא שברגע שיש את החוק הזה, לא צריך עוד פעם לטרטר את בעל המפעל ללכת ולבקש את ההיתר.

<נעה בן שבת: סעיף 4 הוא סעיף שעוסק בעניין ההיוועצות עם הארגוניים.

<נעה בן שבת: תיקון סעיף 33 בסעיף 33 לחוק העיקרי, בסופו יבוא "ולעניין היתר כללי לפי סעיף 11(8) – אלא לאחר ששקל את המלצתם של ארגון העובדים ושל ארגוני המעבידים כאמור, אם ניתנה המלצה כזאת, ואם ההיתר כאמור הוא לגבי ענף עבודה מסוים – את המלצתם של ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים באותו ענף עבודה ושל ארגוני המעבידים כאמור, אם ניתנה המלצה כזאת".

<נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון את הסעיף, הסעיף מבקש להחליף את חובת ההיוועצות בצורך בקבלת המלצה של הארגונים או שחובת ההיוועצות נשארת אבל רוצים לדרוש עוד יותר ולדרוש איזו המלצה, איזה סיכום של שני הצדדים.

<אור רוזנמן: ההנחה היא שלא תמיד ניתנת המלצה.

<אור רוזנמן: אנחנו לא מחליפים את חובת ההיוועצות.

<אור רוזנמן: אין כאן חובה להמלצה.

<אור רוזנמן: השאלה היא האם תינתן המלצה או לא, זה כבר תלוי בארגונים עצמם.

<אור רוזנמן: ככל שתינתן, כמובן ששר העבודה ישקול אותה.

<אור רוזנמן: יכול להיות היא לא תינתן.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, חובת ההיוועצות נשארת בעינה ואתם רק מוסיפים עליה ואומרים שאם תינתן המלצה, ישקלו גם את אותה המלצה.

אלי אלאלוף: יתחשבו בהמלצה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההתחשבות יכולה להיות גם לא לקבל אותה.

<אור רוזנמן: כן.

<אור רוזנמן: בוודאי.

<אור רוזנמן: מכיוון שהסעיף מתייחס גם להיתרים ענפיים, מבחינת ההמלצה או מבחינת היכולת שלנו לשקול נימוקים של ארגונים שהם קשורים לאותו ענף ספציפי, זה כמובן תלוי בשאלה אם הם יעבירו המלצה כזאת או לא.

<מיכל וקסמן חילי: האם לצורך העניין ההסכם שעליו חתמנו נחשב המלצה לצורך הסעיף הזה?

<מיכל וקסמן חילי: ההסכם עליו חתמה נשיאות הארגונים העסקיים וההסתדרות הכללית, האם הוא נחשב המלצה לצורך הסעיף הזה?

<אור רוזנמן: ככל פרוצדורה, אנחנו מוציאים את ההיתר תמיד להתייחסויות ואנחנו תמיד נאפשר לצדדים להתייחס למה שאנחנו מתכוונים לעשות.

<אור רוזנמן: לכן זאת לא שאלה פרוצדורלית.

<אור רוזנמן: בסופו של דבר אנחנו נבקש או נאפשר לצדדים להתייחס גם להיתרים עצמם לפני שהם יוצאים.

<נעה בן שבת: למרות שאתה מדבר על יותר מהתייחסות.

<נעה בן שבת: ההמלצה באמת מדברת על משהו משותף.

<נעה בן שבת: אתה לא חושב שהסכם כזה יכול להיחשב?

<נעה בן שבת: המלצה כזאת משותפת?

<אור רוזנמן: כן.

<נעה בן שבת: הוא בעצם מבטא המלצה משותפת של הצדדים.

<אור רוזנמן: זה בהחלט מבטא את רצון הצדדים.

<נעה בן שבת: זאת לא חייבת להיות הצורה היחידה לתת המלצה כזאת.

<אור רוזנמן: לא.

<אור רוזנמן: אין צורה.

<אור רוזנמן: אנחנו ממש לא קובעים כאן את הצורה.

<קריאה: אבל זאת דוגמה להמלצה.

<אור רוזנמן: זאת בהחלט דוגמה להמלצה.

<אור רוזנמן: ההמלצה אמורה להיות באיזשהו אופן מאוד רחב.

<אור רוזנמן: אנחנו מקיימים הידברות קבועה ואנחנו תמיד שומעים וגם מפרסמים את הנוסחים.

<אור רוזנמן: הכול נעשה באיזשהו סוג של הידברות.

<אור רוזנמן: כל פורום, כל צורה של הבעת עמדה היא נחשבת להמלצה.

<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול לגבי מקום עבודה מסוים.

<נעה בן שבת: האם במקום עבודה מסוים, אתם אמרתם שבענף עבודה מסוים אתם מדברים על הארגון שמייצג את העובדים באותו ענף, והאם גם כך במקום עבודה מסוים?

<נעה בן שבת: או שבמקום עבודה מסוים ההתייעצות היא עם הארגון המייצג את המספר הגדול של העובדים בכלל?

<אור רוזנמן: היתרים שהם היתרים מיוחדים שמתייחסים למקום עבודה מסוים, הם בוחנים את יחסי העבודה בתוך מקום העבודה המסוים.

<אור רוזנמן: כחלק מהתנאים שקבועים בסעיף 11, אנחנו בוחנים גם את טובת העובדים וגם את צורכי מקום העבודה.

<אור רוזנמן: במקרים של היתרי עבודה ספציפיים, אנחנו עושים את זה כבר היום, אנחנו לא מבצעים איזושהי התייעצות רחבה.

<אור רוזנמן: זה היתר שהוא ניתן אד-הוק, היתר שניתן באופן זמני בשים לב לצורכי מקום העבודה הספציפי ושם אנחנו בוחנים את היחסים בתוך מקום העבודה בלבד.

<נעה בן שבת: השאלה אם אתה רוצה להוסיף אחרי המלים "ואם ההיתר כאמור לגבי ענף עבודה מסוים או מקום עבודה מסוים את המלצתם של ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול של עובדים באותו ענף או באותו מקום עבודה לפי העניין, ושל ארגוני המעבידים כאמור".

<קריאה: בהיתר כללי אין מקום עבודה מסוים.

<נעה בן שבת: עכשיו כתוב רק ענף עבודה מסוים.

<אור רוזנמן: מקום עבודה מסוים מתייחס למעסיק ספציפי.

<אור רוזנמן: זה קצת ערבוב מין בשאינו מינו.

<אור רוזנמן: כשאנחנו אומרים ענף, אנחנו מדברים עם ארגון העובדים וארגון המעסיקים של אותו ענף.

<אור רוזנמן: אין לנו חובת התייעצות עם מקום ספציפי.

אלי אלאלוף: כמה זמן אורכת על ההתייעצות?

<אור רוזנמן: מהר מאוד.

אלי אלאלוף: מה זה מהר?

אלי אלאלוף: שעות?

אלי אלאלוף: ימים?

<אור רוזנמן: זה תלוי כמה מורכב ההיתר.

<אור רוזנמן: אני אגיד שאנחנו פרסמנו ב-8 בפברואר את טיוטת ההיתר שמתבססת על התיקון לחוק ומאפשרת הגדלת מספר השעות הנוספות ל-16.

<אור רוזנמן: זה פורסם לתקופה של שבועיים.

<אור רוזנמן: קיבלנו התייחסויות.

<אור רוזנמן: ברגע שלמעשה הצעת החוק תעבור, אנחנו נוכל כבר להתקדם.

<אור רוזנמן: כל היתר כמובן יש לו את המתאר שלו ואת הרגישויות שלו.

אלי אלאלוף: תשים לב, לא קיבלתי זמן מדוד.

<נעה בן שבת: אני רוצה לחזור לפסקה (3) שאומרת מתוך התחשבות לטובת העובדים.

<נעה בן שבת: האם הכוונה דווקא להבטחת תנאים בבריאות ורווחה או שאתם רוצים לשמור את טובת העובדים באופן רחב יותר שיכול להיות שנגיד צד כספי יועדף על בריאות ורווחה?

<אור רוזנמן: זה סעיף שהוא מאפשר לנו שיקול של המון פרמטרים.

<אור רוזנמן: לפעמים הצד הכספי הוא גם חלק מטובת העובדים.

<אור רוזנמן: ככל שזה פרמטר, אנחנו גם מתחשבים בו ולכן אנחנו מעוניינים להשאיר את זה באופן כללי.

<אור רוזנמן: אנחנו יודעים היום לעשות את האיזונים ולקחת בחשבון את כל הפרמטרים הרלוונטיים.

<נעה בן שבת: הוראת מעבר עד למתן היתר כללי לפי סעיף 11(8) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 1(3) לחוק זה, מטעמים הקשורים בצורכי הכלכלה והמשק, ימשיכו לעמוד בתוקפם ההיתרים הכלליים שניתנו לפי סעיף 11(1) לחוק העיקרי כנוסחו ערב תחילתו של חוק זה ושעמדו בתוקפם ערב המועד האמור.

<אור רוזנמן: כיום, כפי שאמרנו, סעיף 11(1) הוא סעיף שמאפשר לנו לתת היתר כללי מכוח הכרזה על מצב חירום.

<אור רוזנמן: ההיתרים הכלליים שקיימים היום במשק, שעל פיהם מועסקים העובדים מעל השעות הרגילות בשעות נוספות, מתבסס על סעיף 11(1) שבעצם אנחנו מוחקים אותו.

<אור רוזנמן: אם ייווצר מצב שהצעת החוק תעבור, סעיף 11(1) יימחק ולמעשה באותו רגע ההיתר עלול להיות בטל ואי אפשר יהיה להעסיק עובדים בשעות נוספות, מה שיכניס את המשק לסחרור רציני.

<אור רוזנמן: לכן אנחנו ביקשנו לקבוע כאן הוראת מעבר שאומרת שעד שאנחנו נוציא את ההיתר החדש, שכפי שאני אומר הוא כמעט מוכן ואנחנו בקרוב מאוד נוציא אותו בעזרת השם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר לתחום אותו בזמן?

<אור רוזנמן: את ההיתר הכללי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את המעבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את תקופת המעבר.

<אור רוזנמן: ההיתר הכללי כבר פורסם להערות הציבור והוא כבר מוכן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך הערכת זמן?

<אור רוזנמן: אני חושב שזה ממש עניין של מספר שבועות לכל היותר.

<אבי ניסנקורן: לא.

<אבי ניסנקורן: זה פחות ממספר שבועות.

<אור רוזנמן: אמרתי לכל היותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי שאנחנו נדע וגם הציבור שצופה בנו.

<נעמה קאופמן: משרד הכלכלה.

<נעמה קאופמן: האם ההיתר החדש הוא בהתייעצות עם משרד הכלכלה ?

<נעמה קאופמן: טובת העובד בסוף היא שהתעשייה תחזיק מעמד.

<אור רוזנמן: ההיתר החדש נעשה בתיאום גם עם ארגוני העובדים, גם עם ארגוני המעסיקים וגם עלה להערות הציבור.

אלי אלאלוף: היא שאלה ספציפית לגבי משרד הכלכלה.

<אור רוזנמן: לדעתי משרד הכלכלה, עד כמה שאני זוכר הוא כן היה מעורב בניסוח.

<נעמה קאופמן: אם אפשר להעביר אותו אלינו כדי שנוכל גם להתייחס.

<אור רוזנמן: אין בעיה.

<אור רוזנמן: נעביר אותו גם אליכם.

<נעה בן שבת: יש גם הסתייגות של חבר הכנסת יוגב.

<נעה בן שבת: הוא מבקש להבטיח שלא יהיה אפשר לתת היתר שעות נוספות כאלה בימי שישי או בערבי חג או לפחות להגדיר כי העובדים יסיימו את עבודתם באופן המאפשר להם לשוב לבתיהם לפחות שעתיים לפני כניסת השבת.

מירב בן ארי: אבל היתר עבודה יש בשעות נוספות.

מירב בן ארי: גם היום מקבלים היתר אם צריך גם לעבוד בשישי.

אלי אלאלוף: מי בעד ההסתייגות?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד ההסתייגות – אין

אלי אלאלוף: ההסתייגות של חבר הכנסת מרדכי יוגב לא נתקבלה.

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא התקבלה.

<נעה בן שבת: אולי נבהיר שההוראה שקובעת מנוחה שבועית מדברת על טווח של 36 שעות ובתוכן גם ימי המנוחה השבועות של אותו אדם.

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: יש לך הסתייגות נוספת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסעיף (3), התוספת שבסעיף (8), בסוף יבוא "או בהסכמתם".

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההסכמה של העובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי יתחשב בטובת העובדים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא צד בהתחשבות לטובתם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בהסכמתם או בהתייעצות אתם.

אלי אלאלוף: נציג משרד העבודה.

<אור רוזנמן: בסופו של דברר מה ששר העבודה עושה זה איזון בין הצרכים בשים לב גם לצרכים כאן וגם לצרכים כאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא שואל אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה האפוטרופוס של העובדים ואתה קובע מה טובתם.

<אור רוזנמן: לא.

<אור רוזנמן: אני לא קובע מה טובתם.

<אור רוזנמן: טובתם קודם כל באה לפי הסעיף שכתוב בהמשך כאשר אנחנו מקבלים התייעצות, אנחנו שומעים, אנחנו מקבלים המלצות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך בעיה להוסיף כאן בהתייעצות אתם או בהסמכתם?

<אור רוזנמן: כן.

<אור רוזנמן: העניין של התניה והחתימה של עובדים היא מאוד מסובכת.

<אור רוזנמן: אני לא יודע איך להגדיר את הצד הזה של הסכמה מוחלטת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מוכן לומר בהתייעצות אתם?

<אור רוזנמן: סעיף 33 בחוק מחייב אותנו באותה התייעצות.

אלי אלאלוף: אתה רוצה את ההסתייגות שלך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תצביעו עליה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההסתייגות היא בשם כל הרשימה המשותפת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אעביר חתימות.

אלי אלאלוף: זה במליאה.

<נעה בן שבת: כאן צריך להצביע על ההסתייגות.

אלי אלאלוף: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: ההסתייגות של חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא לא נתקבלה.

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא התקבלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד הסתייגות בסעיף 3(1).

עבד אל חכים חאג' יחיא: שיהיה גם "ובתיאום עם העובדים".

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של שבועיים.

מירב בן ארי: נפיל לך את ההסתייגות אבל אני אומרת לך.

מירב בן ארי: אני עבדתי עבודת לילה בחיי.

מירב בן ארי: בחרתי ללכת למקום כי ידעתי כי אני כסטודנטית אקבל 150 אחוזים.

מירב בן ארי: באמת, אני חייבת להגיד לך.

מירב בן ארי: אני הגעתי ובחרתי לעבוד עבודת לילה כי כסטודנטית זה עזר לי יותר, הרווחתי יותר וגם הסתדר לי עם הלימודים.

מירב בן ארי: אתה באמת חושב שבעל המפעל ילך עכשיו ויתייעץ עם כל הסטודנטים שעובדים אצלו?

מירב בן ארי: תקשיב, זו בדיחה.

מירב בן ארי: הוא יתייעץ אתם אם הוא יכול להגדיל להם את עבודת הלילה?

מירב בן ארי: די.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לו חמישים עובדים והוא צריך עשרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז הוא לא יתאם אתם?

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: הוא לא יתאם אתם,.

אלי אלאלוף: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: ההסתייגות של חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא לא נתקבלה.

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא נתקבלה.

<קריאה: מה עם התחילה?

<נעה בן שבת: התחילה היא מיידית.

<אור רוזנמן: התחילה תהיה מיידית.

אלי אלאלוף: לפני שנצביע אני רוצה לסכם בשתי נקודות.

אלי אלאלוף: ראשית, הצעת החוק כזאת היא באמת מיטיבה עם העובדים וזאת המטרה.

אלי אלאלוף: היא לא פוגעת במעסיקים.

אלי אלאלוף: חברים, קחו את זה בחשבון.

אלי אלאלוף: יהיו לך עובדים יותר שמחים, יותר משתפים פעולה עם המעסיקים כי התנאים שלהם משתפרים.

אלי אלאלוף: אנחנו רואים את זה בלי הגזמה ולא הגזמה מטורפת של צרפת שעכשיו חסרות לה הכנסות ולכן היא מעלה את שעות העבודה.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה מאוד מידתי ואני באמת מודה לחברי אבי ניסנקורן על היוזמה ועל הטיפול.

אלי אלאלוף: לא הייתה לי הזדמנות להודות לך גם על הנכים והנה ההזדמנות לברך על העבודה האדירה שעשית עם הנכים.

אלי אלאלוף: נקודה שנייה.

אלי אלאלוף: היות וידידי אלי כהן ביקש ממני לבדוק את האפשרות לשלב את ההצעה שלו לגבי ימי המנוחה המרוכזים והמפוצלים לכל אורך השנה, היות וזה לא נכלל היום, נשארה אפשרות לעשות את זה כתיקון לחוק בהמשך.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, אם הוא ימצא לנכון דרכנו, דרך החברים שלו, להעביר את זה, אנחנו נשמח לטפל בנקודה הזאת.

אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים על הצעת החוק.

אלי אלאלוף: מי בעד הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 17), התשע"ח-2018 כפי שהוצגה בפנינו?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – רוב

אלי אלאלוף: הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 17), התשע"ח-2018 נתקבלה.

אלי אלאלוף: הצעת החוק התקבלה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

<מיכל וקסמן חילי: אדוני, לפני שאתה מסיים, אפשר לומר מילה?

אלי אלאלוף: בבקשה.

<מיכל וקסמן חילי: נאמרו כאן דברים לגבי תיקון חוק שכר מינימום.

<מיכל וקסמן חילי: אנחנו כמובן מתנגדים.

<מיכל וקסמן חילי: אנחנו, נשיאות הארגונים העסקיים, מתנגדים לחוק שכר מינימום.

אלי אלאלוף: אני לא שמעתי.

מירב בן ארי: מיכל אמרה משהו.

אלי אלאלוף: היא לא כאן כדי להגיב.

אלי אלאלוף: היום של שכר מינימום הוא איום מתמיד לכל אורך השנים הבאות.

אלי אלאלוף: אלך תדאגו.

אלי אלאלוף: זה לא ייפסק לעולם.

אלי אלאלוף: כולנו רוצים לשפר את שכר המינימום, במיוחד כשמכבדים אותו.

אלי אלאלוף: לצערנו, אתם יודעים שיש כאלה שאפילו לא מכבדים אותו.

אלי אלאלוף: אני מודה לכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.