הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 317, 2018-03-07 09:00

שלי יחימוביץ': שלום לכולם, בוקר טוב.

שלי יחימוביץ': אנחנו פותחים את ישיבתה של הוועדה לביקורת המדינה בנושא הקטל בענף הבנייה.

שלי יחימוביץ': אתמול החליט השר חיים כץ, שמכבד אותנו בנוכחותו כאן, שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, לפרסם את רשימת 700 צווי הבטיחות החמורים שהוצאו לקבלנים בין השנים 2012-2016, כלומר רטרואקטיבית.

שלי יחימוביץ': אנחנו מסתכלים על רשימת החברות – דניה סיבוס בראשן – ואנחנו רואים שמדובר בחברות מכובדות לכאורה, לאו דווקא בחאפרים, כמו שאוהבים לפעמים להגיד ואני רוצה לברך אותך על כך, אדוני השר, זו החלטה מאד מאד חשובה והיא בוודאי תהיה אבן דרך במאבק בקטל הנורא הזה בענף הבנייה.

שלי יחימוביץ': קרוב ל-300 איש נהרגו מתחילת העשור.

שלי יחימוביץ': מתחילת השנה נהרגו 10 עובדי בניין ועוברת אורח אחת.

שלי יחימוביץ': אני רוצה בפתח הישיבה להקריא את השמות שלהם: בהאא כנענה, איברהים יוסף ראדי, מואין נאסר סלים חאג'ה, שושי מואין, מועתם עזדין אל באסי, עלי עווד חוואלד, האני נג'אר, מוחמד אבו עטין, ג'ארח איברהים, באסם קאסם עתמאנה ונטע רוטמן, עוברת אורח.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לומר שהגילאים הם מבוגרים, כלומר רוב ההרוגים הם אנשים באמצע שנות ה-50 שלהם.

שלי יחימוביץ': אי אפשר להגיד שהם פזיזים ועושים דרים הרפתקניים.

שלי יחימוביץ': ככל הנראה זאת תהיה הישיבה האחרונה במושב הזה בנושא הקטל בענף הבנייה, נושא שהוא חשוב מאין כמותו, אך היה עד לפני זמן קצר רחוק מאד מהעין ומהלב.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לספר לכם שאני עוקבת יום יום ושעה שעה באופן פרטני אחרי בניין שנבנה בצמוד לבית שליח.

חיים כץ: גם אני, מהמשרד, מהחלון של המשרד.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת העבריינות כאן והרשלנות כאן היא גלויה לעין.

שלי יחימוביץ': מדובר בעבירה שנעשית לעין כל וכל אחד מאיתנו יש לו בניין לצפות בו.

שלי יחימוביץ': ואני, יש לי סקרנות טבעית כלפי הנושא, כי אבא שלי היה פועל בניין והוא היה לוקח אותי איתו לעבודה, אז יש לי את הסקרנות האינסטינקטיבית לראות איך בונים את הבניין הזה ואיך הבנייה מתנהלת.

שלי יחימוביץ': בוקר בוקר אני יוצאת ורואה מה מתרחש שם.

שלי יחימוביץ': סדום ועמורה.

שלי יחימוביץ': אני פשוט נחרדת.

שלי יחימוביץ': אני מודה שאני מנצלת את קשרי בניסיון להציל חיי אדם - כי זה מוות ידוע מראש - ומתקשרת למינהל הבטיחות.

שלי יחימוביץ': היו שם פקחים, היום שם חוקרים והוצא צו בטיחות והתחילה חקירה פלילית ועולם כמנהגו נוהג.

שלי יחימוביץ': אתה רואה בני אדם תלויים בין שמיים וארץ, בלי קסדות, על פיגומים לא חוקיים ואף אחד אפילו לא סופר את גורמי האכיפה השונים.

שלי יחימוביץ': מוות ידוע מראש והוא קורה במיקרו קוסמוס, אבל הוא קורא יום יום ושעה שעה בכל מקום.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לציין שיש לנו המון בעיות, אנחנו נדבר עליהן בישיבה הזא.

שלי יחימוביץ': ת אני רוצה לציין בכל זאת כמה התפתחויות חיוביות.

שלי יחימוביץ': ראשית עלייה במספר תקני המפקחים, אדוני השר, זו עבודה שלך.

שלי יחימוביץ': הכניסה לתוקף של הצו להגברת אכיפה ובטיחות בעבודה, שמאפשר הטלת קנסות ועיצומים על עבירות בטיחות.

שלי יחימוביץ': התיקון לחוק ארגון הפיקוח על העבודה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לציין את חברי הכנסת שחתומים עליו, שגם עושים עבודה נפלאה: חבר הכנסת אלי אלאלוף, יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, חבר הכנסת איל בן ראובן, שיושב כאן איתנו וחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

שלי יחימוביץ': אני באמת מודה לכם על כל הפעילות שלכם במהלך השנה.

שלי יחימוביץ': אתם גם תדברו כאן בהמשך.

שלי יחימוביץ': גם ההסכם הקיבוצי בין המנופאים לבין התאחדות בוני הארץ, העברת מינהל הבטיחות ממשרד הכלכלה למשרד העבודה והרווחה, שזה צעד מבורך וגם צריך לומר עלייה מאד מאד גבוהה במודעות.

שלי יחימוביץ': הבעיה המרכזית שנותרה, אם לכמת אותה למשפט אחד, זה שפועלים ממשיכים להיהרג כל הזמן והמספר לא פוחת ואם אנחנו לוקחים את החודשיים האלה ומדברים על 11 איש שנהרגו, אנחנו בסטטיסטיקה מאד מאד רעה.

שלי יחימוביץ': יש דו"ח מבקר המדינה על הנושא, אנחנו לא נפרט אותו עכשיו, כיוון שהוא כבר פורט כמה פעמים בישיבות אחרות ו - - -

<אילנה ברק: נציין אולי רק דבר אחד, ברשותך, גברתי.

שלי יחימוביץ': כן.

<אילנה ברק: במאי 2015, בקרוב אנחנו מפרסמים דו"ח בנושא של רשם הקבלנים ומוקדש פה פרק - - -

שלי יחימוביץ': לא מאי 2015.

<אילנה ברק: מאי 2018, כמובן, סליחה ומוקדש פה פרק שעוסק גם במעקב אחר הדו"ח שלנו ואנחנו מצביעים שם גם על ליקויים.

שלי יחימוביץ': מתי הוא מתפרסם, במאי?

<אילנה ברק: במאי הקרוב, כן.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אנחנו נעשה דיון ספציפי על הדו"ח שיתפרסם במאי.

שלי יחימוביץ': שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, חיים כץ, בבקשה.

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: אני קיבלתי את תיק העבודה במאי שנה שעברה ולמען האמת לא נכנסתי ישר לנושא הבטיחות בענף הבנייה, כי בתיק העבודה והרווחה נגעתי נושא-נושא.

חיים כץ: וכשבאתי לנושא הבטיחות בעבודה, וואלה חייכתי.

חיים כץ: כל המערכת לא רצינית.

חיים כץ: יש 12,000 אתרים, 18 מפקחים וכולם אמרו 18 מפקחים ואני אמרתי 18 מפקחים זה מספיק, כי לא צריך יותר.

חיים כץ: כי לא היה צריך יותר.

חיים כץ: כי המפקחים לא הייתה להם סמכות.

חיים כץ: הם היו יכולים לבוא לאתר, להטיל עיצום, הקבלן אומר להם לכו הביתה, מוריד את השלט וממשיך בעבודה כרגיל, כי הוא היה יכול להטיל 3,000 שקלים, הקבלן היה הולך למשפט, היה לוקח שלוש שנים, אחרי שלוש שנים קיבל את ה-2,000 שקלים, לא קיבל את ה-2,000 שקלים.

חיים כץ: אני החלטתי, קראתי למנהלי הבטיחות שלי ואמרתי להם תגידו לי, אתם עם ידע ענק, איך אנחנו מונעים את הנפילות של האנשים.

חיים כץ: איך אנחנו מרתיעים את המערכת.

חיים כץ: אמרו תשמעו, אנחנו צריכים לכתוב תקנות.

חיים כץ: אמרתי כמה תקנות?

חיים כץ: אמרו לי 100.

חיים כץ: אמרתי להם תגידו לי, אתם רציניים?

חיים כץ: כמה זמן ייקח לכם לכתוב את התקנות?

חיים כץ: אמרו לי סדר גודל של שנה.

חיים כץ: אמרתי אתם תביאו בעוד שנה 100 תקנות, ועדת העבודה והרווחה תאשר אחד ויהיו דיונים.

חיים כץ: תכתבו לי שלוש תקנות הכי משמעויות.

חיים כץ: עכשיו אני רוצה שתבינו באיזו מערכת אנחנו עובדים.

חיים כץ: אנחנו במגזר הציבורי, עם כל הרגולציה, זה לא עסק פרטי.

חיים כץ: מה שנעשה פה בשנה האחרונה בנושא תחום הבניין, אני חושב שזה לא סביר במערכות הממשלתיות.

חיים כץ: קודם כל נכתבו תקנות, לחצתי על השרה איילת שקד, אישרו את התקנות.

חיים כץ: קבעו עיצומים.

חיים כץ: על הפרות משמעויות 35,000 שקלים ו-20,000 שקלים.

חיים כץ: המנהלת התחלפה.

חיים כץ: הבאנו מנהל חדש.

חיים כץ: אם ב-2,700 עשו 960 עיצומים של 3,000 שקלים, בחודשיים האלה עשו 1,087 עיצומים בסדר גודל של 35,000 שקלים.

חיים כץ: התחלנו מבצע של אכיפה בינואר ואנחנו צריכים להוציא מהתודעה את הזלזול בחיי אדם.

חיים כץ: אני ביום שישי האחרון קראתי כתבה של פועל סיני, שבינתיים נהרג.

חיים כץ: אני לא יודע אם זה היה בדה-מרקר, בכלכליסט, לא זוכר באיזה עיתון והוא כותב בסין יש רשתות, אני נופל – אני נופל שלושה מטרים, קום ועולה.

חיים כץ: אצלנו, שתבינו, אני נוסע ברחוב רואה בניין, מצלם אותו.

חיים כץ: החוסר אכפתיות מחיי אדם משווע.

חיים כץ: אני אראה לך את התמונות, תשתגעי.

שלי יחימוביץ': ראיתי תמונות ש - - -

חיים כץ: לא ככה.

חיים כץ: תראי.

חיים כץ: הולך בן אדם לא קשור, קומה שלישית - - -

שלי יחימוביץ': אבל חיים, רק אני רואה.

חיים כץ: אבל את מבינה?

שלי יחימוביץ': אני מבינה, אני רואה את זה יום יום ליד הבית.

שלי יחימוביץ': כולנו רואים.

חיים כץ: ככה?

שלי יחימוביץ': ככה.

שלי יחימוביץ': בדיוק ככה.

חיים כץ: לא ככה.

חיים כץ: הולך על קומה שלישית, איך לא ייפול?

חיים כץ: וזה סתם נסעתי במודיעין, חברת אזורים, לא חאפרים.

חיים כץ: עמדתי וצילמתי.

שלי יחימוביץ': ומה עשית?

חיים כץ: זה מטופל.

שלי יחימוביץ': אבל חיים - - -

חיים כץ: שנייה, תני לי, אני אדבר בצורה מסודרת 10 דקות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מקווה שהוא מטופל, אבל לא בבית חולים.

חיים כץ: תנו לי 10 דקות, אני אגיד לכם, כי אנחנו באים לעשות מהפכה.

חיים כץ: קודם כל להשריש את הקטע שצריך בטיחות, כי עד עכשיו זה לא היה מעניין.

חיים כץ: ב' להרתיע.

חיים כץ: אז המדינה היה לה 18 מפקחים שם מהנדסי בניין עם 22 תקנים פתוחים ואף אחד לא רצה לבוא לעבוד כמפקח בנייה.

חיים כץ: כי מתח הדרגות למהנדס הם 37 עד 39.

חיים כץ: 39 זה פחות משכר מינימום ואף מהנדס לא מוכן לבוא לעבוד.

חיים כץ: ואת האנשים שהלכו באוטובוסים לבניין ואמרו להם תתנדבו ב-6,000 שקלים או ב-5,000 שקלים שאתם מרוויחים, תעשו שעות נוספות בחינם.

חיים כץ: וללכת לנציבות ולשנות את זה לקח זמן ואותם עובדים עלו ב-3,000 שקלים והם נוסעים רק ברכבים שלהם, שהם קיבלו רכבים או ברכבי איגום.

חיים כץ: אין אוטובוסים ואין שעות נוספות ואין שעות נוספות בלי תשלום.

חיים כץ: פתאום רואים ביקורים ומ-1 במרס התחלנו מבצע של עיצומים והתרעות רק על עבירות מהותיות, כשאמרתי אני לא רוצה לקרוע בכסף.

חיים כץ: אנחנו מטילים מקסימום 4 עיצומים על אתר.

חיים כץ: 140,000 שקלים, לא יותר.

חיים כץ: לא חיפשתי פה כסף.

חיים כץ: חיפשתי להטמיע את הצורך בבטיחות.

חיים כץ: ב-1 במרס התחלנו סבב בדיקות חוזר אצל אלה שהיינו, לראות אם הליקויים תוקנו.

חיים כץ: אם הליקויים תוקנו אנחנו נוריד להם את הקנסות לחצי.

חיים כץ: אם הם לא תוקנו – נכפיל להם אותם פי שניים.

חיים כץ: כי אין ברירה.

חיים כץ: כי יש אווירה של לא מעניין אותנו, לא יעשו לנו כלום.

חיים כץ: זה נגמר.

חיים כץ: מאחר שהעלינו את השכר והעלינו את התנאים, פתחנו קורס הכשרה וקלטנו עוד 10 מפקחים.

חיים כץ: עשינו בחודשיים האלה מספר ביקורים, כמו שעשינו בשנה שלמה, בשנה שעברה.

חיים כץ: הם יבינו דרך הכיס.

חיים כץ: פעם, כשהיה נכנס פקח היו צוחקים עליו.

חיים כץ: היום כשנכנס פקח לאתר כולם רצים.

חיים כץ: קודם כל אתה רואה את החשש, את הפחד.

חיים כץ: מבינים שמשהו השתנה.

חיים כץ: משהו השתנה.

חיים כץ: התחלנו בינואר.

חיים כץ: אני מקווה שהדו"ח שנכתב על ידי מבקר המדינה, קודם כל הוא לא ישקף את המצב של היום.

חיים כץ: המצב של היום שונה דרמטית.

חיים כץ: דרמטית ממה שאתם תכתבו.

חיים כץ: ולהערכתי להטמיע את זה, עוד יפלו אנשים לצערי.

חיים כץ: כי אם אחרי שעשינו את זה ואני נוסע ברחוב ומצלם את האנשים הולכים בקומה שלישית, ככה, על פרגולה כזאת, לא קשורים, לא כלום וסוחבים משאות ודופקים קרשים, אז רוח קלה נופלים.

חיים כץ: אבל ביום שיתחילו לשלם את הקנסות והיזם יבין שהוא מפסיד מיליון שקלים, זאת אומרת הוא הפסיד דירה, רווח של דירה על הפרויקט בגלל הבטיחות, הוא יעשה ואנחנו גם נעזור לו.

חיים כץ: אנחנו נעזור בחקיקה, כי לא יכול להיות שהחיים של הסינים שווים יותר מהחיים של הערבים או היהודים או הסינים בארץ.

חיים כץ: לא יכול להיות ששם יש רשתות ואצלנו אין רשתות.

חיים כץ: לא יכול להיות.

חיים כץ: למה הסינים בסין מתייחסים לחיי הסיני יותר מאשר אנחנו מתייחסים לחיים של הערבים או היהודים או הסינים שיש פה.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: אין סיבה בעולם.

חיים כץ: מה אני אגיד שלא עשו?

חיים כץ: לא רוצה.

חיים כץ: עכשיו אני אחראי.

חיים כץ: עכשיו אם זה לא יבוצע אני צריך לתת דין וחשבון.

חיים כץ: ומי שמסתכל ומי שבענף ומי שבמגרש הזה, מבין מה קרה בחצי שנה האחרונה.

חיים כץ: מבין.

חיים כץ: הוא גם יכול לא לראות והוא רואה, כל הקבלנים.

חיים כץ: דרך אגב, גם איגוד הקבלנים פתאום נרתם.

חיים כץ: עד אתמול הוא לא היה במגרש, לא עניין אותו.

חיים כץ: עכשיו הוא נרתם.

חיים כץ: התאחדות בוני הארץ באו אלי, אומרים אנחנו מוכנים לעזור.

חיים כץ: מה אתה רוצה שנעשה?

חיים כץ: כי התחלנו לעשות סדק בקיר.

חיים כץ: אנחנו משנים פה תרבות של 70 שנה.

חיים כץ: 70 שנה זלזלו בבטיחות בענף הבנייה.

חיים כץ: אי אפשר לבוא ולעשות את זה בצ'יק וגמרנו.

חיים כץ: אי אפשר.

חיים כץ: גם אם אני לא יודע מה אתה, אבל נעשה מהלך דרמטי, לא מהלך קוסמטי.

חיים כץ: נקבעו תקנות.

חיים כץ: יש עיצומים.

חיים כץ: החשש הגיע ליזמים.

חיים כץ: נראה אולי, אולי, לא רציתי לעשות, אבל אולי נקנוס גם מנהלי עבודה, לא בהרבה כסף, כי הם לא מיליונרים, אבל ב-200, 300, 500 שקלים על עבירות, הם יפקחו, כי אנחנו צריכים להכניס הרתעה.

חיים כץ: עשינו לנו סדר בבית.

חיים כץ: תגמלנו את האנשים, הלכנו לקורסים.

חיים כץ: נמשיך לעשות סדר בבית, כי הבית עדיין לא מסודר.

חיים כץ: הבית יהיה מסודר.

חיים כץ: נגביר את ההרתעה.

חיים כץ: נגביר את הפיקוח.

חיים כץ: זה שאנחנו חוזרים ב-1 במרס לקבלנים על ההפרות, נתנו להם חודשיים, התחלנו ב-1 בינואר, היינו ב-1 בינואר, אצל זה שהיינו ב-1 בינואר היינו ב-1 במרס.

חיים כץ: זה שהיינו ב-15 בינואר נהיה ב-15 במרס.

חיים כץ: ואם לא תיקנת תקבל בראש.

חיים כץ: והוא יבין.

חיים כץ: כי דרך הכיס הוא יבין.

חיים כץ: אין לנו אקדחים לבוא לירות בהם, במי שעושה את זה, אבל זו הדרך שהם מבינים.

חיים כץ: לצערי אנחנו צריכים לנקוט בה.

חיים כץ: ועוד פעם, אני לא רוצה להרוויח פה כסף.

חיים כץ: אני לא רוצה להעשיר את קופת המדינה.

חיים כץ: כל העיצומים בסיבוב הראשון, בחודש הראשון זה היה 19 מיליון שקלים.

חיים כץ: לא רוצה את זה.

חיים כץ: אני לא צריך את זה.

חיים כץ: אם הכסף הזה היה הולך להגברת הבטיחות, להשקעה בזה, הייתי מרוצה.

חיים כץ: אז תחוקק.

<קריאה: אני אחוקק.

חיים כץ: יאללה, תחוקק.

חיים כץ: אני אתמוך.

חיים כץ: תחוקקו שהכסף שנגבה מהעיצומים בגין אי בטיחות, ילך לבטיחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יושקע בבטיחות.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: כי אלה חיי אדם.

חיים כץ: אז עשינו מהלך.

חיים כץ: אני לא רוצה להיכנס יותר מדי לפרטים, כי אתם אולי רוצים לדבר, אבל מי שנמצא בענף הבנייה מבין מה קרה בשלושה חודשים האחרונים, בארבעה חודשים האחרונים.

חיים כץ: קודם כל יצרנו את העיצומים, לא היה פשוט.

חיים כץ: לא היה פשוט.

חיים כץ: בררנו שלושה עיצומים מהותיים, לא 100.

חיים כץ: עכשיו ניגש בשער, סימנו שלושה עיצומים, העברנו אותם.

חיים כץ: הפעלנו אותם.

חיים כץ: היה צריך המתנה של ינואר.

חיים כץ: חיכינו לינואר.

חיים כץ: ינואר סגרנו את ענייני העובדים, רכבים.

חיים כץ: תגמול, כי אני לא רוצה עובדים בחינם.

חיים כץ: לא רוצה.

חיים כץ: לא רוצה במערכות שלי עובדים בלי תשלום.

חיים כץ: לא מוכן לזה.

חיים כץ: גם פה התכופפתי כי במערכת הציבורית אין דירוג כזה והייתי צריך להעביר אותם לחוזים אישיים ולא בלב קל.

חיים כץ: כי אני לא חושב שזו סיבה בדרגה 40 או 41 להיות בחוזה אישי.

<קריאה: כמה - - -

שלי יחימוביץ': סליחה, עוד לא הגיע זמן השאלות.

חיים כץ: ועשינו מהלך ואני אשמע את ההערות שלכם ולא כל הידע אצלי ואנחנו נמשיך לתקן, כי כל אחד שנפגע, כל נפילה שנמנעת, הצלנו בן אדם.

חיים כץ: כל נפילה.

חיים כץ: כי אני אומר לכם נסעתי, אני לא יכול להראות לכם את זה בטלפון - - -

איל בן ראובן: אנחנו רואים את זה.

חיים כץ: זה הזוי.

חיים כץ: עצרתי את האוטו, הנהג אומר לי תגיד לי חיים, מה?

חיים כץ: אמרתי תעמוד, תעמוד.

חיים כץ: יש פה איזה עשרה אנשים שונים, שאם הייתי מטיל בחברת אזורים, זה חצי מיליון שקלים.

חיים כץ: זה 35,000 שקלים עיצום פר בן אדם.

חיים כץ: לא חיפשתי את זה, אבל בואו נראה מה יקרה.

חיים כץ: בואו נראה מה יקרה ואני יודע שלי שייפלו, כי את רואה איך שהם עושים.

חיים כץ: כי לבוא ביום אחד ולשנות עבודה ותודעה של זלזול בחיי אדם של 70 שנה, וואלה קשה.

שלי יחימוביץ': טוב.

שלי יחימוביץ': קודם כל אדוני השר, אני לא חושבת שיש חולק על כך שזו פעם ראשונה שקורה משהו ויש ניסיון לטפל בזה בקדנציה שלך, כי קודם פשוט לא היה, נקודה.

שלי יחימוביץ': ובכל מקרה אני מניחה שאני מבטאת פה בטח את כל מחשבותיהם של חברי הכנסת.

שלי יחימוביץ': אנחנו מברכים אותך על כך, מודים לך על כך ומבינים גם בו בזמן שיש עוד הרבה הרבה עבודה.

שלי יחימוביץ': יש לי שתי שאלות ספציפיות לגבי ההחלטות של אתמול.

שלי יחימוביץ': לגבי צווי הבטיחות – למה בעצם ברגע שיוצא צו בטיחות לא לפרסם אותו בו במקום?

שלי יחימוביץ': היה פקח, יצא צו בטיחות, מוציאים הודעה לתקשורת.

חיים כץ: כי זה לוקח זמן.

חיים כץ: גם להעניש זה לוקח זמן.

חיים כץ: אין לנו יותר מדי מפקחים.

חיים כץ: יש לנו עכשיו 28 מפקחים לעבד את כל החומר ואני לא צריך להגיד לך מה זה רגולציה.

חיים כץ: לקחנו עוד 10 סטודנטים.

שלי יחימוביץ': לא, אבל מרגע שיצא צו הבטיחות, הוטל צו בטיחות - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי סיכום שבועי.

שלי יחימוביץ': את החדשים אפשר לפרסם?

שלי יחימוביץ': אני יודעת שמדובר על רטרואקטיבית, אני שואלת על הפרסום בזמן אמת.

חיים כץ: תוך כמה זמן?

<אריה שמילוביץ: אנחנו עושים את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי סיכום שבועי?

<אריה שמילוביץ: לא, לא, אנחנו מפרסמים.

<אריה שמילוביץ: מעת לעת מפרסמים אותם, אם זה בתדירות של חודש, חודשיים, שלושה חודשים, תלוי.

<אריה שמילוביץ: אנחנו צוות מוגבל של אנשים.

<אריה שמילוביץ: מתעסקים בעולם תוכן רחב מאד וכרגע לקחת את כל המשאבים על מנת לפרסם אותם בשביל להראות אותם, אנחנו לא חושבים.

<אריה שמילוביץ: יותר חשוב לי ללכת ולשלוח את המפקח שילך לשטח, שיטיל עיצום בשטח ומעת לעת אנחנו - - -

חיים כץ: לא, שלא יטיל, שיבוא ויראה שהכל בסדר.

חיים כץ: וואלה, אני מחכה לרגע שילך מפקח ויחזור ויגיד אין עיצומים.

שלי יחימוביץ': תציג את עצמך.

<אריה שמילוביץ: לי קוראים אריק, אני ראש מינהל הבטיחות.

שלי יחימוביץ': אתה החלפת את ורדה אדוארדס?

<אריה שמילוביץ: כן.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אז שיהיה לך בהצלחה קודם כל.

<אריה שמילוביץ: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אני מדברת על משהו מאד נקודתי, מאד ספציפי ומאד קל לביצוע.

חיים כץ: שום דבר לא קל במגזר הציבורי.

שלי יחימוביץ': רגע חיים.

שלי יחימוביץ': ייצאו הפקחים, הוציאו צו בטיחות, למה באותו יום לא לפרסם יצא צו בטיחות על האתר הזה והזה?

שלי יחימוביץ': הרי זו כבר סנקציה בפני עצמה.

חיים כץ: אתה יודע מה תענה?

חיים כץ: נרשם, נבדוק.

חיים כץ: יאללה.

חיים כץ: נרשם נבדוק.

שלי יחימוביץ': אתה מקבל עכשיו שיעור ב - - - בכנסת.

שלי יחימוביץ': ואם כבר אנחנו מדברים על - - -

<קריאה: כבוד יושבת הראש, אם יותר לי - - -

שלי יחימוביץ': כי הרי - - - זה חלק בלתי נמנע מהטיפול בנושא.

שלי יחימוביץ': כי הרבה פעמים מקבלים את הצו, מקבלים את העיצום הכספי, זה לא קורה מיד, שוכחים.

שלי יחימוביץ': ממשיכים.

חיים כץ: חודשיים.

חיים כץ: לא שוכחים.

חיים כץ: זה כבר לא 3,000 שקלים.

שלי יחימוביץ': מתי בעצם העיצום הכספי יוצא לפועל?

שלי יחימוביץ': מתי נגמר שלב הערעורים, הדיונים והכל?

שלי יחימוביץ': מתי הם מוציאים מהכיס?

שלי יחימוביץ': נגיד עכשיו יצא על 19 מיליון שקלים, כמה מה-19 מיליון האלה כבר בעצם נגבו?

חיים כץ: אפס.

שלי יחימוביץ': אז מה עושים כדי לזרז את העניין?

<אריה שמילוביץ: אלף זה תהליך.

<אריה שמילוביץ: זה תהליך שברגע שאנחנו מודיעים על הודעה על כוונת עיצום, אנחנו נותנים ל - - -

חיים כץ: אפשרות וזמן לתקן.

<אריה שמילוביץ: זמן להגיב.

<אריה שמילוביץ: אנחנו רוצים גם שהוא יתקן.

שלי יחימוביץ': למה לא כמו דו"ח תנועה?

<אריה שמילוביץ: למה?

<אריה שמילוביץ: כי נוהל ההפחתות שבו אני נותן לקבלן או למבצע אפשרות לתקן, זה אחד המנופים שלי.

<אריה שמילוביץ: אנחנו לא רוצים את הכסף.

<אריה שמילוביץ: אנחנו רוצים שהוא יתקן את העבירות.

<אריה שמילוביץ: אנחנו רוצים שהוא ישקיע בבטיחות.

שלי יחימוביץ': טוב, אריק, אז אני אתן לך דוגמא.

שלי יחימוביץ': חיים הראה את הצילומים שלו, אני אתן לך דוגמא מהבניין שבונים לידי.

שלי יחימוביץ': היה מפקח, אמר שהפיגומים הם בלתי חוקיים לחלוטין, הורה לפרק את הפיגומים.

שלי יחימוביץ': הקבלן התקשר ואמר - - -

חיים כץ: מתי זה היה?

שלי יחימוביץ': זה היה לפני שלושה-ארבעה חודשים.

חיים כץ: אז זה היה 3,000 שקלים והוא לא מתייחס.

שלי יחימוביץ': רגע, תקשיבו.

שלי יחימוביץ': הקבלן התקשר ואמר שהוא ממילא לא צריך יותר את הפיגומים, לכן הוא מוריד אותם והוא לא מתקן אותם.

שלי יחימוביץ': הפיגומים לא ירדו.

שלי יחימוביץ': נשארו, למרות שהוא הודיע על כך וזה נרשם.

שלי יחימוביץ': ואז השכנים צילמו.

שלי יחימוביץ': כשהם ראו את הצילומים הם הורידו את הפיגומים.

שלי יחימוביץ': אחרי כחודש כשהם הבינו שלא קורה שום דבר, הם חידשו את הפיגומים הלא חוקיים והלא תקניים.

שלי יחימוביץ': מה עושים?

שלי יחימוביץ': הרי אנחנו שומעים את הדברים, זה נשמע טוב, אבל אנחנו רואים את הפרקטיקה שבה לא קורה כלום בסוף בשטח, שאין יראה, אין מורא.

שלי יחימוביץ': הרי אתם רוצים להפחיד, אין מורא.

שלי יחימוביץ': וחלק מהאין מורא זה בגלל העדר המיידיות.

חיים כץ: את מדברת על לפני שלושה חודשים.

חיים כץ: מינואר יש חיים חדשים.

חיים כץ: לפני זה היה הרי 3,000 שקלים בבית משפט עוד שלוש שנים.

חיים כץ: פה יש לו 50,000 שקלים, או 100,000 שקלים, או 200,000 שקלים עוד ארבעה חודשים.

חיים כץ: יש לו אפשרות לתקן ולהוריד 50% מהקנס.

חיים כץ: זה הבונוס שהוא מקבל.

חיים כץ: אם הוא מתקן יורידו לו 50% מהקנס.

חיים כץ: הרוויח 70,000 שקלים.

חיים כץ: כמה עולה לשים פיגומים תקניים?

חיים כץ: 30,000 שקלים?

חיים כץ: הוא מתקן הוא הרוויח 40,000 שקלים נטו?

חיים כץ: הוא רוצה לתקן.

חיים כץ: אני רוצה שיתקן.

חיים כץ: הוא ישלם חצי מהקנס.

חיים כץ: לא תיקן – ישלם כפול.

חיים כץ: התחלנו תהליך.

חיים כץ: אנחנו לא יודעים לתקן את מה שהיה בעבר.

חיים כץ: לא יודעים.

חיים כץ: ינואר.

חיים כץ: מינואר הלכנו לתהליך חדש.

חיים כץ: אני אחראי.

חיים כץ: הם עושים את העבודה שלהם.

חיים כץ: אם משהו לא יהיה בסדר, זאת אומרת אני לא מנהל אותם כמו שצריך.

חיים כץ: העסק הזה התחיל מינואר ואנחנו בסוף השנה נמדד.

חיים כץ: אני לא יודע אם אנחנו נביא תוצאה של נפלו פחות או קיבלו פחות.

חיים כץ: לא יודע.

חיים כץ: אבל הצורך בבטיחות, השיפור בבטיחות ייראה.

חיים כץ: הוא ייראה, כי עלות הקנסות שהם ישלמו בשלב השני תהיה כזאת גבוהה, שהיא תהיה הרבה יותר יקרה מיצירת הפיגומים התקניים.

חיים כץ: הם ישלמו.

חיים כץ: היום הם יודעים יש לי 3,000 שקלים בעוד שלוש שנים, אני אבוא לבית המשפט, אני אשלח עורך דין בכלום, לא יצא כלום.

חיים כץ: התחלנו תהליך.

חיים כץ: צריך לחכות לתוצאות.

חיים כץ: התחלנו תהליך משמעותי.

חיים כץ: שינוי דרמטי בתהליכים.

חיים כץ: בואו נראה.

חיים כץ: תנו צ'אנס.

שלי יחימוביץ': חיים תודה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, אחד המחוקקים של החוק שדיברתי עליו קודם, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד יושבת הראש, כבוד השר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגישה של הרתעה היא מאד חשובה, אבל כנראה שלא רק הקנסות הם מה שצריך להרתיע, זה מצד אחד ומהצד השני אנחנו רוצים שאנשים יוכלו לבצע את ענייני הבטיחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שני דברים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בהרתעה דובר על הקמת יחידה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היינו אצל המפכ"ל, היינו אצל הפרקליטות, פרקליט המדינה ודיברנו ודובר על הקמת יחידה שהיא תפעל לעניין החקירות, כי היום אנשים נופלים, אנשים מתים ואין תיקים בבתי המשפט וכמעט ואין מורשעים וההרשעות הן קלות מאד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בישיבה עם המפכ"ל שהייתה פה בכנסת, בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות הוא אמר שההקמה עולה 14 מיליון שקלים והמימון השנתי זה רק 9 מיליון שקלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו מדברים על העיצומים ואז נמצא חוקרים שיגיעו בזמן - - -

חיים כץ: ואין לו 14 מיליון שקלים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: 14 מיליון שקלים זה ההקמה של היחידה.

חיים כץ: אין לו, למפכ"ל?

חיים כץ: הוא שלח בדיקה לשטייניץ באפריקה, עלה מיליונים, לספארי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז בוא, אתה יודע מה, הוויכוחים בתוך הממשלה, בנקודה הזו חשוב מה שאמרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוויכוחים בממשלה הם מי ישלם את ה-14 מיליון שקלים ועוד 9 מיליון שקלים השוטפים וזה מביש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה מביש בממשלה, בסכומים כאלה שלא מקימים יחידה שתחקור ותדבר ואני אומר לכם ומצטט את המפכ"ל מישיבת הוועדה.

שלי יחימוביץ': תיכף נדבר עם המשטרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפיקוח עצמו יבוא, בסדר, אבל אני אומר לכם שבמצב הקיים היום, אנחנו צריכים לשנות את התקן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברת על הרשתות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ישבתי עם האחראים במכון התקנים על התקן של הפיגומים.

חיים כץ: היום יש רשתות, באים ועושים רשתות לחפצים, לא לאנשים.

חיים כץ: נופל חפץ, מעלים אותו.

חיים כץ: לא שמים רשתות לאנשים.

חיים כץ: כבוד השר, התקן לרשתות האלה קיים, אנחנו רק צריכים לאמץ אותו ויש התקדמות ואני חושב שזה באחריות ועדת הכלכלה לאמץ אותו, אבל התור שלך לחייב להשתמש בו, כי מכון התקנים - - -

חיים כץ: אנחנו הקצנו שלושה תקנים לעניין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, התקן אומר שהחומר הזה מתאים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התקנה שלך זה לחייב להשתמש בו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אנחנו צריכים את שני הדברים ביחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר להכריז על התקן והתקן עובר והוא כבר תקני, אבל מי מחייב שישתמשו בו ושרק זה יהיה בשטח?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הפיגומים שלנו הם משנות ה-20.

<אריה שמילוביץ: ברגע שהתקן יוחלף על אותו מספר, התקנות שלנו חלות עליו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: טוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אנחנו נתקדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אזמן ועדת משנה ודיברנו על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אתם תהיו וגם מכון התקנים יהיו ואנחנו נצא עם מפת דרכים איך אנחנו נתקדם ואיך נגיע למצב שזה יהיה בשימוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מבחינתי אם זה כתוב בספרים, זה לא קידם כלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב בשטח – יש לנו מנהלי עבודה ואנחנו מדברים על אתרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איל ואני ולפעמים גם אלי אלאלוף מבקרים באתרי בנייה, מבקרים ורואים וחלק מאתרי הבנייה נסגרים כתוצאה מהביקורים שלנו.

חיים כץ: לכמה זמן?

עבד אל חכים חאג' יחיא: נסגרים ליומיים שלושה, יום.

חיים כץ: בייחוד כשאתה סוגר אותם בשבת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רגע, כבוד השר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התפקיד שלי הוא לא לסגור, אבל אני אומר לך, אני מגיע למקומות שהפקחים שלך לא מגיעים ולא סוגרים אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאני מגיע ומוצא מנוף שאין לו טסט, הוא לא עבר ביקורת והוא מרים דברים, כשאני מגיע שהאתת הוא לא מוסמך, שמי שעל המנוף הוא לא - - -

חיים כץ: אתמול דיברתי עם המשטרה, בשבילך, חאג' יחיא.

חיים כץ: דיברתי אתמול עם משרד התחבורה.

חיים כץ: המנופאים מזייפים רישיונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שאמרתי במשפט האחרון.

חיים כץ: שאלתי אותו אתמול בשיחה תגיד לי, קיבלת את קרן טרנר, המכנ"לית, היא אמרה לו שב-26 בחודש היא תיתן לו תשובה.

חיים כץ: הרמתי לה טלפון, עד סוף השבוע יש לך תשובה חיובית.

חיים כץ: עוד יומיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק רגע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו גם בקשה שכמו שיש לך היום תעודה שלא יהיה אפשר לזייף אותה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא רוצים לדבר על הצד הטכני.

חיים כץ: יהיה רישיון פלסטי כמו רישיון נהיגה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיוק כמו רישיון נהיגה למנופאים, שלא יוכלו גם לזייף אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו עוד נקודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מנהל העבודה אחראי על הכל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מנהל העבודה לא יכול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו הגענו לאתרים של 70 יחידות דיור, הגענו לאתר שנהרג בו עובד בפתח תקווה עם 200 יחידות דיור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש להם מנהל עבודה אחד, שלושה מגדלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא לא סופרמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא לא יכול להשתלט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא אחראי על הכל, בין אם זה לוחות הזמנים, בין אם זה קבלני המשנה, בין אם זה הקמ"ד, בין אם זה התחשבנות ובין אם זה גם ללוות את הקונים של הדירות, לשווק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל זה מנהל עבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא לא יכול לעשות את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הצענו הצעת חוק שלצערי עד היום-.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו אפילו ירדנו ועשינו רגרסיה וירדנו בדרישות שלנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני ביקשתי בהצעת החוק שלנו שבאתרים גדולים – והגדרנו מה זה גדולים ואנחנו בטוחים מה זה גדולים – שיהיה בנוסף למנהל עבודה ממונה בטיחות או עוזר בטיחות לטעמו של אלי, שהתפקיד היחיד שלו יהיה בטיחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא ידאג לבטיחות.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת חאג' יחיא, המטרה של הישיבה הזאת היא גם שהשר ישמע את הדברים, ייקח אותם לתשומת ליבו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, כן, ברור.

שלי יחימוביץ': ואני בטוחה שהוא יטפל בהם בלב פתוח ובנכונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

חיים כץ: הנה, השר בא והבאתי לך רשימה.

חיים כץ: עמוד אחד מתוך עשרות.

חיים כץ: באו פקחים אמרו לעצור את העגורן.

חיים כץ: אומר לו מנהל העבודה, הנה הרשימה, איפה?

חיים כץ: אומר תעצור.

חיים כץ: אומר מנהל העבודה יאללה, יאללה, לך מפה, כי לא היה עיצומים, תמשיך לעבוד אם לא אני אפטר אותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד השר, חיים, אנחנו תמכנו בעיצומים כחברי ועדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תמכנו.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת חאג' יחיא, כתוב כאן 50 פעם עגורן הצריח הופעל בניגוד להוראתו של הבודק להשבית את העגורן.

שלי יחימוביץ': עגורן הצריח הופעל בניגוד להוראתו של הבודק להשבית את העגורן וכן הלאה וכן הלאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אבל כשאני סוגר לו את כל האתר, לא רק את ה - - -

חיים כץ: אבל אני לא יודע לסגור לו, כי לא היה עיצום כזה לסגור לו.

חיים כץ: לאט לאט.

חיים כץ: אם הייתי רוצה לסגור לו לחודש, תאמין לי, חודש, היה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד השר, אנחנו מברכים על העדכונים ותמכנו בהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הרי חבר הוועדה שתמך בעיצומים, אבל אני אומר שהעיצומים לבד - - -

חיים כץ: אבל ילד נולד הוא בן שנייה, אתה לא עושה לא בר מצווה מיד.

שלי יחימוביץ': כן, אבל התפקיד שלי הוא לדרוש - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים להתכונן לבר מצווה?

חיים כץ: אבל הוא לא יודע לעשות לו בר מצווה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים להתכונן לבר המצווה.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור, תודה רבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מסיים, עוד משפט אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנקודה הזו של מנהל עבודה ויש פה מנהלי עבודה, שהוא אחראי על הכל, החוק מחייב אותו הכל אבל הוא לא יכול.

שלי יחימוביץ': אבל אמרת את זה כבר.

שלי יחימוביץ': זה היה המשפט הראשון, באמצע ובסוף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן?

שלי יחימוביץ': ואתה צודק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה שנשאר זה ההדרכות.

שלי יחימוביץ': מנהל עבודה הוא שכיר, הוא לא מרוויח את הכסף הגדול, הוא פועל בעצמו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההדרכות וההכשרות זה המשפט האחרון ולא ארחיב.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': אנחנו נעשה כעת חבר כנסת, דובר אחר, חבר כנסת, דובר אחר.

שלי יחימוביץ': רויטל אסף, שלום לך ותודה שבאת.

שלי יחימוביץ': את אלמנתו של ויטלי אסף זיכרונו לברכה.

<רויטל אסף: כן.

שלי יחימוביץ': הוא היה מנופאי ותיק.

שלי יחימוביץ': הוא נהרג בגיל 43.

שלי יחימוביץ': ספרי לנו את הסיפור של ויטלי.

<רויטל אסף: ויטלי עבד המון שנים בתחום בנייה.

<רויטל אסף: הוא היה מנופאי ותיק וזהיר מאד, אני חייבת לציין.

<רויטל אסף: ויטלי נהרג באלעד ב-4 בינואר.

<רויטל אסף: הוא זכה לתואר ההרוג הראשון של שנת 2016, ששמו פורסם.

<רויטל אסף: סיפרו מאיפה הוא, בן כמה הוא, שזה משהו שלא קרה לפני.

שלי יחימוביץ': כן, והוא גם היה יהודי.

<רויטל אסף: בדיוק.

שלי יחימוביץ': אז זה תרם לפרסום, צריך לומר.

שלי יחימוביץ': יש זילות.

שלי יחימוביץ': יש סולם ערך החיים.

<רויטל אסף: נכון, זה נכו ואנשים צריכים להבין שזה באמת לא משנה אם זה יהודי, ערבי, סיני.

<רויטל אסף: מאחורי כל אחד כזה יש משפחה.

<רויטל אסף: הזלזול והאנשים השקופים, אני לא אתן לו להיות שקוף, כי לא מגיע לו.

<רויטל אסף: ויטלי עלה לארץ בשנת 1975 כשהוא תינוק בן שנה מבלרוס.

<רויטל אסף: המשפחה שלו עלתה ארצה מטעמים אידיאולוגים.

<רויטל אסף: ויטלי שירת ביחידה מבצעית של חיל האוויר.

<רויטל אסף: עשה מילואים עד גיל 40.

<רויטל אסף: עבד קשה.

<רויטל אסף: גידל 3 בנות.

<רויטל אסף: אני חושבת שמגיע לו שיזכרו אותו, שיתייחסו למוות שלו בצורה קצת יותר מכובדת ולא איזה שורה ב-YENT – פועל בניין נהרג, כי זה לא פייר.

<רויטל אסף: אני מאד מקווה, תראו, אין כל ספק שיש היום מודעות הרבה יותר גדולה.

<רויטל אסף: פתאום כולם ניגשים אלי, שולחים לי SMS – נהרג עוד פועל.

<רויטל אסף: כמו שאמרת, אתמול אני יושבת במרפסת של הבית שלי ובונים מולי בניין והם עומדים על המנוף בגובה 50 מטרים, בלי קסדות, מוציאים רגל החוצה.

<רויטל אסף: אותי זה מזעזע.

<רויטל אסף: מהמקום שלי – זה מזעזע אותי.

חיים כץ: ברור.

חיים כץ: ואת זה אנחנו רוצים למנוע.

<רויטל אסף: צילמתי, העליתי לפורום לתאונות עבודה.

<רויטל אסף: ציפיתי לראות – יבוא לסגור את האתר, משהו?

<רויטל אסף: שום דבר לא קרה.

<רויטל אסף: אני חייבת לציין דבר שהוא מאד מאד חשוב.

<רויטל אסף: כל ההתנהלות שלי, כמו שאמרת, אנחנו יהודים אז אולי מתייחסים לזה בצורה שונה, אבל גם היחס שאני קיבלתי היה יחס לא נאות.

<רויטל אסף: אם זה מהמשטרה, שאני חושבת שבתור מישהי שאיבדה את בעלה, אני חייתי איתו 24 שנים והוא היה כל עולמי.

<רויטל אסף: הוא אבא של הבנות שלי.

<רויטל אסף: כשאני מתקשרת למשטרת ראש ורוצה לדעת – ספרו לי מה קרה.

<רויטל אסף: אז התקשרתי פעמיים, שלוש, מותר לי.

<רויטל אסף: לשמוע את החוקר לומר לי אני מצטער שנתתי לך את הטלפון שלי – זה אחד המשפטים שמבחינתי ריסק אותי.

<רויטל אסף: כאילו אני לא מבינה, אני קברתי חתול?

<רויטל אסף: כלב?

<רויטל אסף: אני רוצה לדעת מה קרה.

<רויטל אסף: חצי שנה אחרי רק יצא דו"ח וזה הכל בעקבות התכנית של קרן נויבך שהתראיינתי.

<רויטל אסף: רק בעקבות זה.

<רויטל אסף: זה לא היה קורה לפני.

<רויטל אסף: לשמוע שהתיק נמצא ריק?

<רויטל אסף: סליחה, הבן אדם הזה שירת את המדינה הזאת, עבד, בנה משפחה, לא מגיע לו? לא מגיע לו? כאילו, יש דברים שאני רואה בחדשות שאני אומרת, את יודעת בחיי, כאילו כל אחד מהמקום שלו כמובן, אני לא מזלזלת, אבל סליחה, אני שואלת שאלה פשוטה.

<רויטל אסף: אני רוצה לדעת מה קרה לבעלי.

<רויטל אסף: איך?

<רויטל אסף: למה לא הגיע פקח?

<רויטל אסף: בעלי נהרג ב-18:20, הפקחים עובדים על 17:00.

<רויטל אסף: באמת.

<רויטל אסף: אבל האתרים עובדים עד שעה מאוחרת.

<רויטל אסף: בעלי עבד באתר שזה הייתה בריכה לאגירת מי גשמים, בור פתוח על גג בגובה 14 מטרים, לא מגודר, לא מואר.

<רויטל אסף: כאילו מה?

<רויטל אסף: אתם עובדים בשעה כזאת, קשה לשים פרוג'קטור?

<רויטל אסף: קשה לגדר?

<רויטל אסף: ואני מציינת שוב – ויטלי היה בחור אחראי וזהיר ולא פעם ולא פעמיים הייתי שומעת אותו רב עם קבלנים – זה לא מעניין אותי, אני לא ארים לך את זה, זה לא עומד בסטנדרטים של המשקל שלי.

<רויטל אסף: התקשר לאבי בעצמו וקרו מקרים שהביאו את אבי עד האתר, ויטלי אמר לא מרים.

חיים כץ: אבי זה אבי מנופים.

<רויטל אסף: כן, אבי מנופים, שגם הם, היחס שקיבלתי מהם.

<רויטל אסף: 22 שנה, כאילו הבן אדם לא היה אף פעם.

<רויטל אסף: אבל אף פעם.

<רויטל אסף: ויטלי היה זהיר ואחראי.

<רויטל אסף: מה שקרה לו זה לא כי הוא אשם.

<רויטל אסף: לא הייתה לו תרומה למוות.

שלי יחימוביץ': רויטל תודה וזה חשוב מאד לשמוע אותך, כיוון שאיך שהוא יש נטייה לשכוח שמאחורי המספרים והסטטיסטיקות יש בני אדם.

שלי יחימוביץ': יש ילדים, יש אישה, יש אוהבים, יש הורים, יש חברים.

שלי יחימוביץ': זה עולם שלם.

<רויטל אסף: נכון.

שלי יחימוביץ': כל התרשלות כזאת, עולם שלם נחרב והבאת לנו בתמצית את הסיפור ושוב אני מודה לך שבאת לפה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת איל בן ראובן ואחר כך המשטרה.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

איל בן ראובן: טוב, אי אפשר שלא להתרגש ממה שאמרת ואני מעלה את זה פה כי אנחנו זוכרים ואנחנו צריכים לזכור, בוודאי כל האנשים שיושבים פה, גם את ויטלי וגם את כל שאר העובדים, את כל שאר ההרוגים באירועים האלה.

איל בן ראובן: אם את שואלת אותי, אני חושב שהצוואה הכי חשובה של האנשים האלה, עוד פעם, זה לא מנחם, אבל זה אם אנחנו באמת נשפר את המצב בצורה משמעותית, אמיתית.

איל בן ראובן: אני רוצה להודות לך השר, על זה שהגעת לדיון הכל כך חשוב הזה ועל דברייך.

איל בן ראובן: אני חושב שהדברים שאמרת פה לא היו נאמרים בצורה כזאת לפני שנה או שנה וחצי.

חיים כץ: כי זה לא היה.

איל בן ראובן: בוודאי.

איל בן ראובן: הם לא היו נאמרים כי הם לא היו בעניין ופה אם אפשר, אני חושב שיש שינוי.

איל בן ראובן: אני חושב שמלפני שנה וחצי או שנתיים, שאז זה לא היה בכלל, לא ידענו בכלל שיש בעיה.

איל בן ראובן: לא התעסקנו בכלל בנושא הזה.

איל בן ראובן: אני חושב שהיום עברנו למקום שאנחנו נמצאים במקום אחר.

איל בן ראובן: יש עיסוק בעניין הזה, יש ציבור שמתעסק עם זה, יש תקשורת שעוסקת בזה, יש משרד.

שלי יחימוביץ': יש שר שעוסק בזה.

איל בן ראובן: בוודאי, ויש משרד שעוסק בעניין.

שלי יחימוביץ': לא, זה לא מובן מאליו.

שלי יחימוביץ': יכולנו ליפול גם, בכל התקופה והבשלות, עם מישהו שזה לא מזיז לו.

איל בן ראובן: אני ברכתי ותאמיני לי אנחנו עובדים ואנחנו בתקשורת כזאת או אחרת בעניינים האלה לכל אורך הדרך ואני בכוונה מתחיל בבשורות הטובות בעניין הזה.

איל בן ראובן: יש היום מודעות הרבה יותר גדולה.

איל בן ראובן: אתה יודע איך אני רואה את זה?

איל בן ראובן: אני רואה את זה כשמנהלי חברות גדולות, בינתיים זה הגדולות, מזמינים אותי.

איל בן ראובן: זה לא שאני בא.

איל בן ראובן: גם כשאני בא לאתרים כבר חלק מכירים אותי ומתחילים לרוץ, לשים את הקסדות ואת כל זה.

איל בן ראובן: אבל היום יש מנהלי חברות שמזמינים אותי לבוא ולראות מה הם עושים בתחום הבטיחות.

איל בן ראובן: כלומר יש חברות היום שבאמת משקיעות הרבה הרבה יותר בנושא הזה וזה בהחלט דבר מאד חשוב.

איל בן ראובן: אבל עדיין, איך אני מגדיר, אנחנו עדיין בתחילת הדרך.

חיים כץ: נכון.

איל בן ראובן: אנחנו עדיין בתחילת הדרך.

איל בן ראובן: אם יש לנו בינואר-פברואר 10 הרוגים אז אנחנו בתחילת הדרך.

שלי יחימוביץ': 11, יחד עם נטע.

איל בן ראובן: 11, עם נטע.

איל בן ראובן: אנחנו בתחילת הדרך.

איל בן ראובן: אני מברך על הקנסות, על ההרתעה ועל כל הדברים האלה.

איל בן ראובן: בהחלט נושאים מאד מאד חשובים, עוד פעם, כדי שיידעו כולם שיש עשייה בנושא הזה, שזה לא דבר שהיום עובר.

איל בן ראובן: עברנו ממצב שבו היה נהרג בן אדם, נפצע בן אדם, אלונקה, מזיזים אותו וממשיכים לעבוד.

איל בן ראובן: זה היה המצב.

איל בן ראובן: אני מקווה, אני לא יודע אם היום זה לגמרי איננו - - -

חיים כץ: אבל זה יהיה.

חיים כץ: זה יהיה, אני אומר לך שזה יהיה.

איל בן ראובן: אבל לשם אנחנו הולכים.

חיים כץ: הם יבינו בסוף שאין להם ברירה וחיי אדם זה מעבר.

איל בן ראובן: נכון.

איל בן ראובן: עכשיו אני רוצה לעבור לכמה דברים קונקרטיים.

איל בן ראובן: אחד, אני מאד מקווה, כבוד השר, שנושא חוק עוזרי בטיחות, שאנחנו נעביר אותו, הוא נמצא אתכם.

איל בן ראובן: כל הצוות - - -

חיים כץ: מה זה נמצא אצלנו?

איל בן ראובן: נמצא במשרד, עברת את כל התהליך, הם מכירים אותו, כולם תומכים בו.

שלי יחימוביץ': בהמשך למה שחבר הכנסת חאג' יחיא פירט.

איל בן ראובן: אני אגיד את הרעיון.

שלי יחימוביץ': רק רגע איל, חבר הכנסת חאג' יחיא פרט כאן ביסודיות רבה מה הרעיון.

שלי יחימוביץ': הוא דיבר על כך שמנהל העבודה לא יכול לקחת על עצמו הכל ולכן צריך גם עוזרי בטיחות.

איל בן ראובן: אני רק רוצה להגיד מה זה הבן אדם הזה.

איל בן ראובן: האיש הזה, עוזר הבטיחות הוא אדם שהוא מבוקר עד לילה תפקידו הוא בטיחות.

איל בן ראובן: הוא לא עוסק בשום דבר אחר.

שלי יחימוביץ': מטעם הקבלן.

איל בן ראובן: מטעם הקבלן.

איל בן ראובן: עובד, הולך עם כובד אדום לצורך העניין, בשביל הסמליות.

איל בן ראובן: הוא עובד בטיחות.

איל בן ראובן: הוא מסתובב באתרים מגודל מסוים.

איל בן ראובן: יש אדם שזה תפקידו מהבוקר, הוא רואה שיהיה כרטיס לכל אחד שנכנס לאתר, הוא בודק את הכרטיסים, הוא מתדרך, הוא הולך ורואה אחר כך בכל אתר שאין מישהו שהולך בלי קסדה, שאין מישהו שעומד למעלה בלי רתמה ולא קשור לרתמה כמו שצריך.

איל בן ראובן: הוא בודק שכל הפיגומים נמצאים על פי התקן ועל פי מה שצריך להיות, זה תפקידו.

איל בן ראובן: וזו נקודה שאני קיבלתי מכל מנהלי העבודה שאמרו את זה.

איל בן ראובן: הם אומרים אנחנו לא מסוגלים לממש את משימתנו, את אחריותנו בתחום הבטיחות.

איל בן ראובן: לא מסוגלים.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: כי בעל הבית לא מאפשר להם.

איל בן ראובן: הוא לא יכול, כי באתר - - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: המשימות שמוטלות עליו - - -

חיים כץ: למה אתה מפריע לו?

איל בן ראובן: באתר של חמישה בניינים, של 50 קומות, אין לו שום סיכוי להיות מסוגל.

איל בן ראובן: אני לוקח אותו איתי ומראה לו - תראה פה, תראה פה ותראה פה, הוא אומר נכון, אבל אני צריך לדאוג לעוד, אני צריך לדאוג כמה חומר ייכנס בכל מקום.

איל בן ראובן: זה לא עובד ולכן חייב להיות אדם כזה.

איל בן ראובן: זה עבר כבר את כולם.

איל בן ראובן: אני מקווה שבתחילת המושב הקרוב נעביר את זה.

איל בן ראובן: נושא נוסף, נושא מכרזים ממשלתיים.

איל בן ראובן: צריך לדאוג ש - - -

חיים כץ: כל אחד שיש עליו עיצומים לא יכול להשתתף במכרזים ממשלתיים.

חיים כץ: נגמר.

איל בן ראובן: מצוין, מצוין.

איל בן ראובן: דבר נוסף - - -

חיים כץ: כל אחד שיש עליו עיצומים לא יכול להשתתף במכרזים ממשלתיים.

איל בן ראובן: מצוין.

שלי יחימוביץ': זו בשורה - - - רגע, איפה זה עומד?

שלי יחימוביץ': זה מאד דרמטי מה שאמרת עכשיו, אדוני השר.

חיים כץ: היא היועצת המשפטית.

שלי יחימוביץ': אנחנו מכירים ומוקירים.

<דבי אלעזר: נכון לעכשיו יש דיון בקשר לחוק ההסדרים, תיקון לחוק הביטוח הלאומי בוועדת העבודה, אלה דיונים מקבילים והנושא הועלה שם.

<דבי אלעזר: משרד האוצר רואה בחיוב למנוע השתתפות במכרזים.

שלי יחימוביץ': וזה יעבור בחוק המכרזים הזה?

<דבי אלעזר: למיטב זכרוני.

<דבי אלעזר: אני לא רוצה להתחייב על זה, אבל זה - - -

חיים כץ: אבל זה יעבור, כי נגמר הסרט הזה.

שלי יחימוביץ': טוב מאד.

איל בן ראובן: מצוין.

איל בן ראובן: אני רק רוצה להוסיף בעניין הזה של מכרזים.

איל בן ראובן: יש כבר הסכמה של משרד הביטחון, של נתי, שכשהם מוציאים מכרז נושא הבטיחות יתומחר ויהיה במכרז, עליו לא מתמודדים ולא מתחרים.

איל בן ראובן: אני אגיד לך למה.

איל בן ראובן: כי כאשר אנחנו רואים מכרזים שעד היום התמודדו, איפה מורידים?

איל בן ראובן: מורידים בבטיחות.

איל בן ראובן: אתה יודע, שמים 700 מיליון דולר, רבים הרי על כל - - -

חיים כץ: יש הגדרת בטיחות במכרז?

איל בן ראובן: לא, אני אומר מה שצריך להיות זה שתהיה הגדרת בטיחות מתומחרת, שעליה לא מתמודדים.

חיים כץ: וגם יפקחו שהיא מבוצעת.

איל בן ראובן: ויפקחו שהיא מבוצעת.

חיים כץ: אחרת לא עשית כלום.

חיים כץ: אחרת נתת להם רווח מוגדר וזה יהיה מקור רווח.

איל בן ראובן: בוודאי.

איל בן ראובן: אז הנה אני אומר לך, משרד הביטחון מסכים, נתי מסכים, צריך להוציא החלטה שלך בנושא הזה.

איל בן ראובן: אז זה דבר נוסף.

איל בן ראובן: אני יודע שחאג' יחיא אמר, אבל אני רק רוצה לעדכן בנושא הפיגומים.

שלי יחימוביץ': איל, שזה יהיה הדבר האחרון ותסיים.

איל בן ראובן: אני מסיים, זה נורא מרכזי.

שלי יחימוביץ': אני יודעת.

איל בן ראובן: אני אומר לך כבוד השר, אם אנחנו נפתור את בעיית הפיגומים, את אלה שאי אפשר ליפול, כי זה העניין.

איל בן ראובן: אי אפשר ליפול.

איל בן ראובן: אני אומר לך, יש תקן בין לאומני בעניין הזה, יש תקן בישראל.

איל בן ראובן: אני מעדכן אותך מאתמול.

איל בן ראובן: אתמול ישבתי עם האנשים שלכם, תקן 1139 – אני כבר בקיא במספרים, בכל הדברים האלה.

איל בן ראובן: מה שצריך להיות – היום התקן הזה קיים.

איל בן ראובן: יש תקנה כזאת.

חיים כץ: מה צריך להיות, נו דבי?

חיים כץ: רגע, תעצור, תעצור.

חיים כץ: מה אנחנו צריכים לעשות בשביל שזה יקרה?

<דבי אלעזר: אני צריכה לבחון את צריך לתקן את החוק, אם החוק הוא באחריותנו, נושאים שקשורים ל - - -

איל בן ראובן: אני לא מדבר על - - -

חיים כץ: תראה, אנחנו יוצאים לפגרה עכשיו, תעביר את ה - - -

איל בן ראובן: כבוד השר, אנחנו -

חיים כץ: תקשיב למה שאני אומר לך.

חיים כץ: אתה רוצה להיות פרודקטיבי?

חיים כץ: תעביר.

חיים כץ: אנחנו יוצאים לפגרה, אבל המשרדים עובדים.

איל בן ראובן: אוקיי.

חיים כץ: תעביר את התקן.

איל בן ראובן: תקנה ש - - -

חיים כץ: תעביר, אל תשב.

חיים כץ: אין לנו זמן לשבת.

חיים כץ: תעביר את זה, אנחנו נבדוק את זה ואם נוכל לבצע.

איל בן ראובן: סגור.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה ואני אוסיף על זה.

איל בן ראובן: רק הדבר הכי חשוב - - -

שלי יחימוביץ': חשבתי שזה היה הכי חשוב.

איל בן ראובן: אני בסיום דברי.

איל בן ראובן: אני רק רוצה להגיד תודה.

חיים כץ: אם זה יקרה, הוא מציל חיים.

חיים כץ: זה מציל חיים.

חיים כץ: מציל חיים, חד וחלק.

איל בן ראובן: הדבר הזה מציל חיים.

איל בן ראובן: אם נרצה לפתור מהר, אנחנו נוריד בכמות מאד את כמות הנפגעים.

איל בן ראובן: אני רוצה להגיד תודה לכל הארגונים - - -

שלי יחימוביץ': לכל הלוחמים.

איל בן ראובן: לכל הלוחמים.

איל בן ראובן: יש פה אנשים שהם לוחמים יום יום.

איל בן ראובן: בנושא הזה מגיעה להם תודה.

שלי יחימוביץ': נכון, בהחלט.

איל בן ראובן: אני רוצה להגיד תודה להתאחדות בוני הארץ, שבאמת התגייסה - - -

חיים כץ: הם נכנסו למגרש עכשיו.

איל בן ראובן: התגייסה בכל הכוח.

איל בן ראובן: אתמול ישבתי עם המנכ"ל שלהם.

איל בן ראובן: התייצבו להם לדגל בעניין הזה ולוחמים נוספים.

איל בן ראובן: מאד מאד חשוב.

איל בן ראובן: אנחנו בפתחו של שינוי תרבותי.

חיים כץ: גם ארגון הקבלנים עכשיו - - -

שלי יחימוביץ': תודה אייל.

איל בן ראובן: וארגון הקבלנים.

איל בן ראובן: שינוי התרבותי, זה העניין.

איל בן ראובן: צריך לשנות פה תרבות של בטיחות.

חיים כץ: אבל זה מתחיל.

שלי יחימוביץ': תודה רבה איל.

שלי יחימוביץ': אני אוסיף על הדברים של השר שאני בטוחה שהוא רושם בפניו ואנשיו רושמים את כל הדברים שעולים כאן בוועדה, שמיד אחרי פרסום דו"ח המבקר אנחנו נתכנס כאן שוב בוועדה לענייני ביקורת המדינה, כדי לעשות - - -

חיים כץ: זאת אומרת מה שאת מצהירה פה שאין בחירות.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': בכל מקרה, לא, גם אם יהיו בחירות, עדיין זה רלבנטי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם בשבוע הבא לא יהיה פיזור הכנסת.

חיים כץ: מתי אתם מפרסמים?

איתן ברושי: זה בדרך כלל בשבוע השני של מאי.

חיים כץ: ואם יש בחירות אז אנחנו כבר לא פה.

חיים כץ: באמת.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: אז אנחנו לא מתכנסים בינתיים.

שלי יחימוביץ': לא, חברה, אנחנו לא עובדים לפי - - -

חיים כץ: הבחירות.

חיים כץ: אנחנו עובדים עצמאית.

שלי יחימוביץ': לא, אנחנו לא עובדים לפי סולם פוליטי.

שלי יחימוביץ': אנחנו מתייחסים לעבודת הפרלמנט כאל עבודה קבועה, מראש, מתוכננת, עם דו"חות שיש לנו ישיבות עליהם.

שלי יחימוביץ': אם יקרו דברים, אז זה ישתנה, אבל אנחנו לא מופתעים מהפרשנויות הפוליטיות וממשיכים לעבוד.

שלי יחימוביץ': אז אני אתקן לפי דברי השר – אם לא יהיו בחירות ה וזה יהיה די סמוך לתום הפגרה ולתחילת המושב הבא, אנחנו נקיים כאן בוועדה, בהרכב דומה ונזמין אותך שוב, אדוני השר.

שלי יחימוביץ': אני בטוחה שיהיו לך חידושים.

חיים כץ: זאת אומרת שמה שאת אומרת עכשיו שאני יכול ללכת לוועדת כספים, כי הולכים לגנוב לנו את הביטוח הלאומי?

שלי יחימוביץ': אני רוצה שתחכה עוד רגע אחד לסוגית המשטרה, שהיא מאד קריטית, סוגית התיאום בין - - -

<קריאה: כרגע אין דיון.

שלי יחימוביץ': אין דיון, הנה, אתה מוזמן להישאר פה.

חיים כץ: למה הדג בצלחת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה קשור למשפט של חיים - - -

שלי יחימוביץ': אוקיי חברים, אני חוזרת.

שלי יחימוביץ': אחרי שיתפסם דו"ח המבקר המעודכן, שמן הסתם כבר לא יהיה מעודכן, כי דברים קורים מהר מאד, אנחנו נתכנס כאן ונדבר על כל הדברים שעלו כאן ונבדוק את ההתקדמות שלהם.

שלי יחימוביץ': לפני שאנחנו הולכים למשטרה, רויטל, יש לי שאלה.

שלי יחימוביץ': הוגש כתב אישום בעניין של ויטאלי?

<רויטל אסף: הוגש כתב אישום.

<רויטל אסף: התקשרו אלי מפרקליטות המדינה לפני משהו כמו ארבעה חודשים.

<רויטל אסף: האמת שהיא הייתה מאד נחמדה.

<רויטל אסף: היא הסבירה לי שחסר המון בתיק, אז הם החזירו את התיק חזרה למשטרת ראש העין להשלמת פרטים, וכשהתיק יחזור, אז - - -

שלי יחימוביץ': אוקיי.

<רויטל אסף: ואני אגיד לך משהו, שאני אמרתי לה שאני מוכנה, לא משנה במה זה יהיה כרוך, אני אלחם שיוגש כתב אישום.

סעיד אלחרומי: נגד מי כתב האישום, אם אפשר לשאול?

<רויטל אסף: המעסיק.

סעיד אלחרומי: הקבלן עצמו או החברה שמעסיקה?

<רויטל אסף: יש כאן ארבעה גורמים.

שלי יחימוביץ': טוב, אנחנו לא ניכנס לזה עכשיו.

שלי יחימוביץ': רב פקד ליאת לב נמצאת פה?

שלי יחימוביץ': קצינת הסדר מותנה בחטיבת החקירות, תחום תאונות עבודה תחת אחריותך.

<ליאת לב: כן.

שלי יחימוביץ': ספרי לנו קודם כל כמה כתבי אישום הוגשו בשנת 2017 למשל.

<ליאת לב: בשנת 2017 הוגשו 6 כתבי אישום וזה מתוך 65 חקירות שנפתחו.

<ליאת לב: אני רק אסביר שאנחנו - - -

שלי יחימוביץ': ובשנת 2018 אנחנו יודעים לספר כבר על כתבי אישום?

<ליאת לב: אין לי כאן נתונים של שנת 2018.

<ליאת לב: אני רק אסביר שאנחנו חוקרים עבירות פליליות כשהאירוע מסתיים במוות או בחבלה חמורה.

<ליאת לב: משרד העבודה והרווחה בעצם אחראי על הפיקוח ועל המניעה ועל אכיפת חוקי הבטיחות בעבודה.

<ליאת לב: זו חלוקת העבודה בינינו.

שלי יחימוביץ': ומה קורה עם כל המקרים האחרים, העשרות הרבות והמאות של מקרי המוות האחרים והפציעות החמורות, שעוד צריך להוסיף עליהם?

<ליאת לב: זה מן הסתם מגיע למשרד העבודה והרווחה.

שלי יחימוביץ': לא, לא, אני שואלת על החקירות הפליליות.

שלי יחימוביץ': את אמרת שפותחים בחקירה פלילית ברגע שיש מקרה מוות או פציעה חמורה.

<ליאת לב: לא.

<ליאת לב: הולכים לחקירה פלילית ברגע שיש עבירה.

<ליאת לב: ברגע שיש חשד לעבירה פלילית פותחים בחקירה.

<ליאת לב: אני מדברת על סיווג העבירה כפ"א ברגע שהעבירה מסתיימת במוות או בחבלה חמורה.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אז שאלתי על זה.

שלי יחימוביץ': דיברת על 6 כתבי אישום, אז שאלתי מה קורה בכל האירועים הקשים האחרים, שאין בהם עדיין כתבי אישום.

שלי יחימוביץ': האם מתנהלות חקירות?

שלי יחימוביץ': באיזה סטאטוס הן?

<ליאת לב: אין לי נתונים לגבי הסטאטוס שלהם, אבל אני יכולה לומר שבשנת 2016 נסגרו - - -

שלי יחימוביץ': רב פקד לב, אני חייבת לומר לך, זאת לא פעם ראשונה - - -

<ליאת לב: אם את מדברת על תאונות עבודה ולא על - - -

שלי יחימוביץ': רגע, שנייה אחת, אני רוצה להשחיל משפט.

שלי יחימוביץ': זו לא פעם ראשונה שאת מגיעה לכאן וכל פעם את נראית מופתעת.

<ליאת לב: לא, אני לא נראית מופתעת.

שלי יחימוביץ': בלי כל האלגוריה של ה"נראית מופתעת".

שלי יחימוביץ': הרי את יודעת לאיזה דיון את מגיעה.

שלי יחימוביץ': אני מניחה שיש לכם כבר, נוכח העיסוק התכוף - - -

<ליאת לב: יש לי נתונים.

שלי יחימוביץ': גם של חברי הכנסת, אז אני מניחה שיש לכם כבר איזה שהוא מאגר שאתם יודעים שתשאלו עליו וכל פעם אני מרגישה כאילו הנחתי עליכם איזו שאלה מוזרה והזויה.

<ליאת לב: אז סך כל התיקים בסיווג של תאונות עבודה שנפתחו בשנת 2016 זה היה 746 תיקים, מתוכם בענף הבנייה 211 תיקים.

<ליאת לב: זה בשנת 2016.

<ליאת לב: מתוכם כמה הוגשו כתבי אישום אין לנו.

<קריאה: בשנת 2016 לא הוגשו כתבי אישום.

<ליאת לב: בשנת 2016 לא הוגשו כתבי אישום, נכון, יש אפס תיקים.

<קריאה: איך יכול להיות אפס?

<קריאה: בשנת 2017 - 35 אנשים נהרגו.

<קריאה: היו רק 48 הרוגים, זהו, זה לא - - -

<קריאה: איפה החקירה על 35 הרוגים?

<ליאת לב: אני מדברת על תאונות עבודה.

<ליאת לב: מה שלא תאונות עבודה, בשנת 2016 הוגשו 14 כתבי אישום.

<קריאה: חוקרים את ראש הממשלה.

סעיד אלחרומי: עסוקים במקום אחר.

<ליאת לב: 14 כתבי אישום בשנת 2016.

שלי יחימוביץ': שאלה נוספת, היא כללית יותר.

שלי יחימוביץ': אתם מקבלים דיווח על אדם שנהרג במקום מסוים.

שלי יחימוביץ': מגיעה לשם מיד ניידת משטרה?

<ליאת לב: בוודאי, מגיעה לשם.

<ליאת לב: אני אציין שלאחרונה גם גובש נוהל עבודה עם משרד העבודה והרווחה, שבעצם התווה את כל שיתוף הפעולה של הפרקליטות, משטרה ומשרד העבודה והרווחה - - -

שלי יחימוביץ': לצורך תאונת בענף הבנייה.

<ליאת לב: בוודאי.

<ליאת לב: ברגע שיש דיווח כזה, מגיעה המשטרה ונעשה דיווח למשרד העבודה, בעצם לצורך הגעת המפקח.

<ליאת לב: אני חייבת לומר שהזמינות של מפקחי עבודה, יש קושי באמת בהגעת המפקחים בזמינות מיידית לאירוע.

שלי יחימוביץ': כי מה?

שלי יחימוביץ': מגיעה ניידת, מתקשרת למנהל הבטיחות?

<ליאת לב: כי לא תמיד יש מפקח שזמין להגיע.

שלי יחימוביץ': ואז מה?

שלי יחימוביץ': יש ניידת לבד בשטח בלי מפקח?

<ליאת לב: כן, שמתחילה כמובן בעבודת החקירות של סגירת הזירה, איסוף הראיות, גביית עדויות.

<ליאת לב: זאת אומרת החקירה לא עוצרת עד שמגיע מפקח.

<ליאת לב: כמובן שברגע שלא מגיע מפקח מיידעים אותנו ואנחנו מסייעים להם בזה דרך הנציג של משרד העבודה והרווחה.

חיים כץ: יכול להיות שאתם לא מיידעים את משרד העבודה והרווחה?

<ליאת לב: לא.

חיים כץ: כי כל אירוע, תוך 4 שעות יש שם מפקח.

חיים כץ: כל אירוע.

חיים כץ: אולי אתם באים לזמן קצר?

חיים כץ: כי כל אירוע יש מפקח.

<ליאת לב: אוקיי, אז אני אומרת, הזמינות שלהם, הם מגיעים, השאלה מתי - - -

חיים כץ: עד 4 שעות.

חיים כץ: תוך 4 שעות הם מגיעים לשם בכל אירוע.

חיים כץ: מתחילת השנה הזאת, כל אירוע שהיה התייצב מפקח.

שלי יחימוביץ': בסדר, הבנו את זה.

שלי יחימוביץ': מבחינת איסוף הראיות, אני מניחה שזה לא מה שמקשה על המפקח, כי ממילא האתר נסגר.

<ליאת לב: כן, אבל אני גם אסביר - - -

שלי יחימוביץ': הרי את החקירה של האנשים אתם צריכים לעשות, נכון?

<ליאת לב: נכון.

שלי יחימוביץ': אז אתם בעצם מבצעים את החקירה הפלילית.

<ליאת לב: אנחנו מבצעים את החקירה הפלילית.

<ליאת לב: אני גם אומר שבכל התחום הזה יש קושי מערכתי בזירות האלה, כי זה תחום שהוא לא מוכר לחוקרים.

<ליאת לב: זה לא תחום המומחיות שלהם, אז איסוף הראיות הוא קצת יותר קשה מאיסוף ראיות בכל זירה אחרת, רגילה.

שלי יחימוביץ': רגע, רגע, אני לא מבינה, שנייה רב פקד לב, אני מבקשת בכל זאת לשאול אותך למה?

שלי יחימוביץ': מה ההבדל?

שלי יחימוביץ': בין אדם נהרג, הוא יכול להיהרג בנפילה לבור ברחוב ותבוא ניידת ותדע מה לעשות והוא יכול להירצח ותבוא ניידת והשוטרים יידעו מה לעשות ובוודאי בתאונות דרכים.

שלי יחימוביץ': הרי לצערנו תמותה של בני אדם היא ממגוון גורמים.

שלי יחימוביץ': למה דווקא למוות בענף הבנייה אתם צריכים מיומנות מיוחדת?

<ליאת לב: המיומנות היא באיסוף הראיות של הכלים שיש שם, של התקנים – האם הם - - -

שלי יחימוביץ': אגב, זה גם יכול להיות רצח.

שלי יחימוביץ': מבחינת

שלי יחימוביץ': כם זו הנחת עבודה שהיא ריאלית.

<ליאת לב: נכון ובגלל זה שיתוף הפעולה עם המפקח הוא קריטי בעניינים האלה.

<ליאת לב: הוכשרו גם מעל ל-100 חוקרים בנושא הזה, בהשתלמות של חקירת תאונות עבודה וההשתלמות הזאת ממשיכה ונפתחת גם בעוד שבועיים.

<ליאת לב: הם באמת מוכשרים בפעולות המיידיות שהם צריכים לעשות ברגע שהם מגיעים לזירה כזאת.

<ליאת לב: הנוהל כבר יקבע את שיתוף הפעולה עם פרקליט מלווה, שזה משהו שהוא נוסף, שהוא מסייע לחוקרים ומלווה בעצם את כל החקירה.

שלי יחימוביץ': שאלה נוספת ברשותך.

שלי יחימוביץ': האתר נסגר ל-48 שעות ברגע ש - - -

<ליאת לב: זו סמכות של המפקח.

<קריאה: האם מישהו בודק מי היה באתר בזמן תאונה?

<קריאה: האם יודעים מי היה בזמן תיעוד?

שלי יחימוביץ': שנייה, יגיע תורכם.

שלי יחימוביץ': האתר נסגר ל-48 שעות, אתם כבר תחקרתם את האנשים, מן הסתם לא נתתם לאנשים לצאת מהאתר מהרגע שהגעתם לשם, נכון?

שלי יחימוביץ': כי הם חשודים.

<ליאת לב: הזירה נסגרה.

שלי יחימוביץ': הזירה נסגרה, אבל אחרי 48 שעות האתר נפתח, אז מה לגבי המשך איסוף הראיות?

שלי יחימוביץ': הרי כל הזירה יכולה להשתנות מיד.

<ליאת לב: בגלל זה פעולות החקירה המיידיות הן מאד מאד חשובות והמיידיות של הגעת המפקח ושיתוף הפעולה.

<ליאת לב: הסמכות היא ל-48 שעות, זה מה שבעצם סמכותו של המפקח, אבל איסוף הראיות נמשך גם אחר כך, גם עם פתיחת האירוע מן הסתם.

שלי יחימוביץ': אוקיי, שאלה אחרונה, ברשותך.

שלי יחימוביץ': תספרי לנו על הסטאטוס של הקמת יחידת חקירות ייעודית.

<ליאת לב: אני רק אוסיף שבית המשפט אחר כך גם יכול להאריך את הצו.

<ליאת לב: זאת אומרת הצו המנהלי - - -

שלי יחימוביץ': אוקיי וזה קורה?

<ליאת לב: זה קורה.

<ליאת לב: למשל בכפר סבא האתר עדיין סגור.

שלי יחימוביץ': הקמת יחידת חקירות ייעודית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, החוק שאנחנו חוקקנו זה עד חמישה ימים ואחר כך פותחים.

<רויטל אסף: אבל זה גם משהו חדש.

<רויטל אסף: כשויטאלי נהרג האתר נפתח למחרת רגיל.

<ליאת לב: נכון, זה משהו חדש.

שלי יחימוביץ': נכון, זה חדש.

<רויטל אסף: זה חדש.

<רויטל אסף: גם המפקח הגיע למחרת.

שלי יחימוביץ': בעבר תוך שעה היו חוזרים לעבודה וזה שיפור מאד מאד משמעותי.

<קריאה: גם היום חוזרים לעבודה אחרי שהולכים.

<קריאה: גם היום.

<קריאה: זה לא מעניין.

<קריאה: אנחנו – העובדים – אנחנו המוצר הכי זול.

<קריאה: אם היו גונבים כלי שעולה מיליון דולר אז היו חוקרים.

<קריאה: אנחנו המוצר הכי זול וזו התשובה לכבוד השר.

<קריאה: אני מצטער שאני מפריע.

שלי יחימוביץ': סליחה, לא, אני מבקשת לא להצטער ולא להפריע.

שלי יחימוביץ': תיכף יגיע תורכם.

שלי יחימוביץ': תני לנו את הסטאטוס של הקמת היחידה בזריזות בבקשה, כי גם יש מחלוקת האם תוקצב או לא תוקצב.

שלי יחימוביץ': שמענו מהשר לביטחון הפנים שכן תוקצב וממפכ"ל המשטרה שלא תוקצב, אם אני לא טועה.

איל בן ראובן: כרגע זה לא נמצא בתקציב 2019.

<ליאת לב: ממה שידוע לנו, רק לפני יומיים התקצוב של שנת 2019 טרם נסגר, אז זאת אומרת שאנחנו לא יודעים אם זה נכנס לתקצוב.

שלי יחימוביץ': אבל זה אמור להיכנס?

<ליאת לב: אנחנו ביקשנו.

<ליאת לב: זה תלוי עכשיו במשרד לביטחון הפנים.

<ליאת לב: אנחנו לא-.

<ליאת לב: ממה שאנחנו יודעים עד לפני יומיים, כשההסכם עוד לא נכנס, זה לא תוקצב.

<ליאת לב: אם יש חדשות וזה תוקצב בשנת 2019, ואת זה צריך להגיד לנו נציג של המשרד לביטחון פנים.

שלי יחימוביץ': אבל התקציב הוצבע בממשלה, אז אתם יודעים אם זה קיים בטיוטא או לא.

שלי יחימוביץ': את אומרת שזה לא קיים?

<ליאת לב: אנחנו לא יודעים שזה קיים ואנחנו נשמח.

<ליאת לב: אנחנו נהיה הראשונים לשמוח.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה כבוד יושבת הראש, תודה כבוד השר על הסקירה.

סעיד אלחרומי: חבריי, עבדל חכים וואאל, אני חושב שהביעו את העמדה המקצועית והם מלווים את זה חודשים רבים ואני הקשבתי בקשב רב לדברים שלהם.

סעיד אלחרומי: תראו חברים, חמור מאד אם התוצאה תהיה – המת הוא האשם או העובד הזוטר הוא האשם ונתלה בו את כל החולי של הענף והחומרה שהוא מתנהל בה כיום.

סעיד אלחרומי: נושא הפיקוח הוא קטסטרופאלי.

סעיד אלחרומי: אני מברך את כבוד השר על הוספת 10 פקחים נוספים, אבל 28 על 13,000 אתרי בנייה זה כלום.

סעיד אלחרומי: זה כלום וזה לא יעזור וגם 3,000 שקלים אולי זה קפיצת מדרגה - - -

חיים כץ: אתה יודע מה לא אמרתי?

חיים כץ: אני אגיד לך מה לא אמרתי.

חיים כץ: יש 2,000 פקחים בעיריות.

חיים כץ: העיריות לא מתייחסות לבטיחות.

סעיד אלחרומי: וזה חמור.

חיים כץ: אם תחרוג ב-10 ס"מ במרפסת, יעצרו לך את הבניין, יבקשו קנסות.

חיים כץ: יש 2,000 פקחים ברשויות שמחפשים כסף, לא מחפשים בטיחות.

חיים כץ: אנחנו סימנו את זה.

חיים כץ: אנחנו חייבים לשתף את הרשויות, כי יש שם 2,000 פקחים.

חיים כץ: אתה יודע מה זה 2,000?

סעיד אלחרומי: בסדר.

סעיד אלחרומי: ממשק היחסים בין פקחי משרד העבודה - - -

חיים כץ: לא, אותם מעניין משהו אחר.

חיים כץ: העיריות רוצות כסף.

חיים כץ: אני רוצה להציל חיים.

חיים כץ: אני לא רוצה להגיד שהם לא רוצים להציל חיים, כי זה אולי לא נכון.

חיים כץ: אני רוצה להציל חיים, לא מחפש כסף.

חיים כץ: הם לא עוצרים על בטיחות.

חיים כץ: יש שם 2,000 פקחי בנייה.

חיים כץ: 2,000.

חיים כץ: הם מחפשים אם חרגת ב-10 ס"מ בבנייה, אם יצאת במפרסת.

שלי יחימוביץ': ואתה רוצה שהם גם יהיו מפקחים על בטיחות?

חיים כץ: ודאי, ודאי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי לעשות את הקשר, לפחות להודיע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפחות לבוא ולהודיע.

חיים כץ: ודאי שאני רוצה לקבל תמיכה של 2,000 איש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא לא יתן את הקנס, אבל שיודיע לפקח של משרד העבודה.

חיים כץ: הם יכולים לעצור את הבנייה.

חיים כץ: הוא נותן שם הפסקת בנייה, הוא שולט על ההתקדמות, הוא שולט על המנופים.

חיים כץ: המהנדס שלו קובע איפה לשים את המנוף.

חיים כץ: המהנדס שלו קובע הכל.

חיים כץ: הם מאשרים או לא מאשרים.

חיים כץ: הם הרבה יותר, נכון להיום, ממשרד העבודה.

שלי יחימוביץ': אבל חיי אדם בכלל לא קיימים בסולם העדיפויות שלהם.

חיים כץ: אני לא אמרתי.

שלי יחימוביץ': לא, זו עובדה.

שלי יחימוביץ': מישהו שמע את - - - בגלל סיכון חיי אדם?

שלי יחימוביץ': לא.

חיים כץ: תעשי חלון טיפה יותר גדול, תראי איך יעצרו לך את הבנייה.

סעיד אלחרומי: הש"ג לא צריך להיות האשם ומנהלי החברות ובעלי החברות צריכים לשאת באשמה וצריכים להיפתח תיקים פליליים.

סעיד אלחרומי: עד עכשיו הטיפול של המשטרה הוא שלומיאלי.

סעיד אלחרומי: צריך להגיד את זה בריש גלי.

סעיד אלחרומי: הוא שלומיאלי.

סעיד אלחרומי: אין יחידה חוקרת.

סעיד אלחרומי: בשנת 2016 היו 36 הרוגים.

חיים כץ: 48.

סעיד אלחרומי: 48 הרוגים.

סעיד אלחרומי: השנה 10 או 11 אמרתם.

סעיד אלחרומי: מתי?

סעיד אלחרומי: עד שיהיו 100 הרוגים בשנה מהעובדים האומללים האלה, שנמצאים בין הפטיש לסדן?

סעיד אלחרומי: עד שיהיו 9 מיליון העלובים האלה?

סעיד אלחרומי: כמה התקציב של המשרד לביטחון פנים?

סעיד אלחרומי: כמה התקציב של המדינה – 400 מיליארד שקלים ולא מוציאים את ה-9 מיליון להקמת יחידה מיוחדת שתחקור את תאונות העבודה באתרי העבודה.

סעיד אלחרומי: עושים צחוק מחיי האנשים, כבוד השר.

סעיד אלחרומי: זה לא מספיק ה-28 פקחים.

סעיד אלחרומי: צריך ללכת ולחייב את הרשויות לשתף פעולה.

סעיד אלחרומי: לא צריך להשאיר את זה בהפקרות ובשטח הפקר.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה סעיד.

סעיד אלחרומי: עוד מספר משפטים.

סעיד אלחרומי: חברים, אנחנו סופרים רק את ההרוגים, אנחנו לא סופרים את הפצועים, מאות הפצועים.

חיים כץ: שעולים מיליארדים.

סעיד אלחרומי: שעולים למדינה מיליארדים.

סעיד אלחרומי: אמרת את זה, שעולים מיליארדים.

חיים כץ: משכורות חודשיות עולות למדינה מיליארדים.

חיים כץ: אתה אומר 9 מיליון?

חיים כץ: זה מיליארדים.

סעיד אלחרומי: כבוד השר, אתה בכיוון הנכון בנושא העיצומים.

סעיד אלחרומי: העיצומים מבורכים.

סעיד אלחרומי: צריך לאכוף את זה.

סעיד אלחרומי: נכון שהכוונה היא לא הכסף, אבל אנחנו צריכים למגר את התופעה החמורה הזאת שפוגעת בחיי אדם יום יום.

סעיד אלחרומי: כל עובד וכל עובר אורח ליד אתר בנייה הוא בסכנת חיים, פשוט ככה.

סעיד אלחרומי: תודה.

שלי יחימוביץ': תודה סעיד.

שלי יחימוביץ': מנופאים, תחליטו מי מכם מדבר, כי נרשמו כמה.

שלי יחימוביץ': תציג את עצמך.

<דן ורשבסקי: קודם כל שלום.

<דן ורשבסקי: שמי דן ורשבסקי, אני יושב ראש ועד הפעולה של המנופאים.

<דן ורשבסקי: אנחנו עומדים וכבוד השר אמר שהוטלו הרבה קנסות מתחילת השנה.

<דן ורשבסקי: אנחנו גם עלינו מתחילת השנה עכשיו ל-11 הרוגים.

<דן ורשבסקי: בממוצע אנחנו הולכים לשבור את השיא.

<דן ורשבסקי: אז כנראה שהקנסות כרגע לא עובדים.

חיים כץ: נכון.

<דן ורשבסקי: ועוד עניין.

<דן ורשבסקי: פשוט יושבת פה הגברת מהמשטרה, לפני שבועיים התלוננו למשטרה ואנחנו התלוננו גם בשבוע שעבר למשטרה.

<דן ורשבסקי: בן אדם יושב על מנוף, תעודת זהות מזויפת.

<דן ורשבסקי: אומרים לנו זה עניין של מינהל הבטיחות.

<דן ורשבסקי: אנחנו לא יכולים להיכנס לתחום של אתר בנייה.

<דן ורשבסקי: תגידי, את לא חושבת שאת צריכה להגן על האנשים שמסתובבים?

<דן ורשבסקי: לבוא, לקחת, לעצור את הבן אדם.

<דן ורשבסקי: מאיפה הוא בא?

<דן ורשבסקי: למה להטיל עליהם?

<דן ורשבסקי: זו עבודה שלכם, לבוא ולקחת - - -

<רון ירמיהו: כי זה נופל בין הכיסאות.

<רון ירמיהו: זו בדיוק הבעיה.

<דן ורשבסקי: לקחת את תעודת הזהות, לא תעודה מזויפת.

<דן ורשבסקי: לא תעודה מקצועית, תעודת זהות.

<דן ורשבסקי: אני רוצה שתביאו, תתחילו לעבוד, לשמור על החיים שלי.

<דן ורשבסקי: אני עובד, משלם מס הכנסה בשביל שתשמרו עלי.

<דן ורשבסקי: קודם כל על הילדים שלי שעוברים ברחוב והמפעיל הזה שיושב, מפלסטין, עם רישיון מזויף, הוא יפיל עליו משהו ויעלימו א ותו.

<דן ורשבסקי: עד שאתם באים האנשים בורחים.

<דן ורשבסקי: אתם לא בודקים מי היה באתר.

<דן ורשבסקי: אתם לא יודעים מה קרה באתר.

<דן ורשבסקי: זה לא הגיוני.

<דן ורשבסקי: האם זה רצח, האם זה רשלנות?

<דן ורשבסקי: עד שהמפקח יגיע, עזבי.

<דן ורשבסקי: תבנו יחידה מיוחדת שתבוא, תחקור ולא צריך את המפקחים שיבואו לחקור את התאונה.

<דן ורשבסקי: תשמרו על החיים שלנו קודם כל.

<דן ורשבסקי: עזבי יהודים, ערבים, אנשים.

<דן ורשבסקי: אני רוצה להמשיך.

<דן ורשבסקי: הבעיה שלנו פה, אנחנו מגיעים 2 אנשי מקצוע בכל ענף בניין שיש להם תעודות.

<דן ורשבסקי: מנופאים – מנהלי עבודה.

<דן ורשבסקי: כבוד השר, עושים עכשיו עבודה מצוינת.

<דן ורשבסקי: באמת, אנחנו מרגישים את זה על התחת שלנו, סליחה על המילה.

<דן ורשבסקי: מפטרים אותנו על ימין ועל שמאל כי אנחנו מתלוננים – רוצים בטיחות.

<דן ורשבסקי: אבל מה, אנחנו יודעים לדבר ויש לנו תעודות.

<דן ורשבסקי: מחליפים אותנו.

<דן ורשבסקי: מחליפים אותנו.

<דן ורשבסקי: אז אם הוא ידבר, אותו יעיפו לאתר אחר או יסתמו את הפה, או שהוא יפטר אותי בגלל שאני מתלונן.

<דן ורשבסקי: איפה תלונות?

<דן ורשבסקי: אני מתלונן לאריק.

<דן ורשבסקי: באמת, אנחנו משתפים פעולה.

<דן ורשבסקי: באמת עכשיו, אחרי שוורדה הלכה, יש רצון לשנות.

<דן ורשבסקי: התאגדות וזה.

<דן ורשבסקי: אבל חברה, אני רוצה משהו מיידי.

<דן ורשבסקי: היום עומד אתר.

<דן ורשבסקי: התלוננו לפני שבועיים על אתר בכפר יונה, מנופאי מסיע.

<דן ורשבסקי: אני כמעט בטוח שהוא מזויף.

<דן ורשבסקי: מסיע אנשים עם מנוף.

חיים כץ: אני אומר לך, דיברתי אתמול עם המנכ"לית של משרד התחבורה שזה נראה לי הזוי.

חיים כץ: כשאריק אמר לי היא תיתן לי תשובה ב-26 בחודש, צלצלתי אליה.

חיים כץ: אמרתי גם אני אתן לך תשובות על עבודות בשבת בעוד שמונה חודשים.

חיים כץ: אמרה לי עד סוף השבוע אתה מקבל תשובה והיא תהיה חיובית.

חיים כץ: כי כל רישיון, לא יכול להיות שיפסלו ולא יכול שלא יעשו את זה כמו רישיון נהיגה ולא יכול להיות שלא יעשו סדר.

חיים כץ: דיברנו על זה כשישבתם אצלי ונחתם הסכם ואני מקווה שזה גם ייפתר.

חיים כץ: לצערי המערכת עובדת לאט.

<דן ורשבסקי: אבל העניין פה הוא שבאים פועלים זרים, אין להם שום תעודה.

<דן ורשבסקי: אם הוא עושה - - -

חיים כץ: שלא יעלה על מנוף.

<דן ורשבסקי: לא קשור מנוף עכשיו, פועל בניין מסין שעובד, הוא בא לארץ, הוא לא שומר על החוקים, הוא מקבל את הקנס.

<דן ורשבסקי: אותי מפטרים אם אני לא מסכים לעבוד לפי הפועלים הזרים שבאים משם.

חיים כץ: אתה יודע למה מפטרים אותך?

חיים כץ: כי יש הרבה עם תעודות מזויפות.

חיים כץ: אם יהיו רק המנופאים האמיתיים, אין יותר מדי מנופאים.

חיים כץ: אם יהיה, לא יפטרו.

חיים כץ: כי הוא יודע לקחת את יעקב, שאין לו רישיון מנופאי, הוא בא אליו עם נייר מזויף ואיך אמרת?

חיים כץ: המשטרה לא באה לבדוק אם הוא מזויף גם כשאתה מצלצל.

<דן ורשבסקי: לא רוצים.

<דן ורשבסקי: דוחקים אותנו, זה עניין שלכם.

שלי יחימוביץ': דן, אני מבקשת שתסיים.

שלי יחימוביץ': אני רק רוצה לשאול, ההתארגנות שלכם וההישגים שלכם בהסכם שחתמתם לא משפרים את המצב?

<דן ורשבסקי: משפרים - - -

<רון ירמיהו: כן, כן, באמת, אני קודם כל רוצה - - -

שלי יחימוביץ': אבל רגע, שנייה, לא קיבלת רשות דיבור.

<רון ירמיהו: אני פשוט רוצה להשלים את הדברים שלו.

שלי יחימוביץ': אוקיי, בסדר, תציג את עצמך.

<רון ירמיהו: קוראים לי רון ואני מהוועד של ועד הפעולה של מפעילי עגורן צריח.

<רון ירמיהו: קודם כל אני רוצה להודות לך, שהזמנת אותנו לכאן כי אנחנו, האנשים השקופים שנמצאים שם למעלה, לא תמיד מגיעים למקומות האלה וחשוב שתשמעו מה יש לנו להגיד.

<רון ירמיהו: אני גם רוצה להודות לשר.

<רון ירמיהו: שמעתי את הדברים שלו.

<רון ירמיהו: באמת מרגישים את הרוח הטובה, כי הרוח הרעה, הקודמת, פשוט הרגה אותנו יום יום.

<רון ירמיהו: צריך להבין פה שאתם בדיון כאן נגעתם בדיוק בשורש הבעיה.

<רון ירמיהו: אין גוף אחד ששולט, שמאחד, שאחראי למה שקורה.

<רון ירמיהו: מה שהכי מדהים אותי ואני בטוח ואני יכול להגיד שאנחנו רואים את השינויים שקורים וזה ייקח זמן, אבל בכל זאת נדבר על מה שהיה.

<רון ירמיהו: במשך 20-30 שנה האחרונות לא היה פה כלום.

<רון ירמיהו: שום דבר וכלום.

<רון ירמיהו: לתשובה לשר למה הדברים האלה היו – כי אנחנו המוצר הכי זול.

<רון ירמיהו: אני אמרתי את זה כבר.

<רון ירמיהו: אנחנו המוצר הכי זול בענף הבנייה.

חיים כץ: אבל לא היום.

שלי יחימוביץ': גם היום.

<רון ירמיהו: בוא נראה.

<רון ירמיהו: אני הייתי פה לפני 4 שנים.

חיים כץ: רגע, התחלנו, התחלנו.

<רון ירמיהו: אני נותן לך את כל הקרדיט, אבל תראה שלי בתור בן אדם, אזרח מודאג, שיושב שם למעלה ודואג לעצמו ולחברים, לחשוב בוא נראה מה יקרה, אני עוד לא יודע.

<רון ירמיהו: אני מדבר על מה שהיה ועל עובדות.

<רון ירמיהו: מדהים אותי - - -

שלי יחימוביץ': רון, שנייה, אני מבקשת ממך לקצר.

שלי יחימוביץ': תסתיים, יש עוד דוברים.

<רון ירמיהו: בסדר.

<רון ירמיהו: מדהים אותי שכל הגופים שיושבים פה – ואני הסתכלתי על הרשימה של המוזמנים פה – זה אותם גופים שבמשך שנים זלזלו בענף הזה, זה אותם אנשים שאחראים למחדל הגדול.

שלי יחימוביץ': אז עכשיו הם לא מזלזלים.

<רון ירמיהו: והנקודה האחרונה שאני רוצה לציין, בתאונה האחרונה בכפר סבא נעשה ניסיון באמת נלוז, מביש, להפיל - כמו במדינת ישראל בדרך כלל – את האחריות על הש"ג.

<רון ירמיהו: אז אני אומר לכם – אל תלכו לכיוון הזה.

<רון ירמיהו: הש"ג הזה לא שותק יותר.

<רון ירמיהו: רק תזכרו שכל נושא הבטיחות שאתם מדברים עליו פה התחיל לפני 3 שנים בגלל המאבק של המנופאים, כשבא הנושא של תסקיר הבטיחות שאנחנו נלחמנו עליו.

שלי יחימוביץ': לא רק, אבל לא ניקח מכם את הקרדיט.

<דן ורשבסקי: יש לי רק בקשה לכבוד השר.

<דן ורשבסקי: עכשיו מגיעים החגים וחול המועד, אנחנו עובדים עד שבע בערב.

<דן ורשבסקי: אנחנו עובדים, כל המשרדים סגורים, מי יפקח?

<דן ורשבסקי: תדאגו לזה בבקשה.

חיים כץ: מה זה כל המשרדים סגורים?

<דן ורשבסקי: מנהל הבטיחות בחופש.

<דן ורשבסקי: אין לנו למי להתלונן.

<דן ורשבסקי: אולי יש אחד או שניים.

<רון ירמיהו: בחופשות פסח.

<דן ורשבסקי: כן, ככה זה.

חיים כץ: אני מקבל את ההערה שלך.

<דן ורשבסקי: אני רוצה שתזכרו – תאונה אחרונה בכפר סבא – המשטרה כן יודעת לחקור.

<דן ורשבסקי: נכנסה לאתר, עצרו, חקרו.

שלי יחימוביץ': תודה רבה, פשוט זמננו אוזל.

חיים כץ: יהיה לך למי לפנות אם חלילה יקרה משהו.

<דן ורשבסקי: אני לא רוצה שיקרה.

<דן ורשבסקי: תמנעו שלא יקרה.

חיים כץ: מאה אחוז, אבל יחד עם זה יהיה תורן שיישאר ויענה ולא כולם יהיו בחופש.

<רויטל אסף: יש את ראובן בן שמעון שיקפוץ - - -.

<רויטל אסף: אנשים לא מפחדים מהמשטרה, הם מפחדים מראובן בן שמעון.

שלי יחימוביץ': אמנון שינדלר, יושב ראש ועד מנהלי עבודה ארצי, בבקשה.

<אמנון שינדלר: שלום לכולם.

<אמנון שינדלר: אני קודם כל מודה לכל מי שעוסק פה בכל נושא הבטיחות ואני מברך את כולכם, באמת.

<אמנון שינדלר: אני רואה אתכם פה מוועדה לוועדה ואנחנו כל הזמן מדברים על אותם נושאים.

<אמנון שינדלר: נראה לי שכל הוועדות פה הן דומות אחת לשנייה.

<אמנון שינדלר: אנחנו מדברים על אותם נושאים ולא קורה כלום בשטח.

<דן ורשבסקי: לא נכון, השר אף פעם לא היה.

<אמנון שינדלר: סליחה.

<אמנון שינדלר: עזוב קנסות, לא קנסות, אנחנו מנהלי העבודה.

<אמנון שינדלר: אני מייצג את ציבור מנהלי העבודה ואני רוצה להביא לכם את הדברים מהשטח עצמו, שאף אחד לא יורד לשטח לראות מה קורה.

<אמנון שינדלר: אנחנו מתמודדים עם עובדים, אנחנו מתמודדים עם הקבלנים, אנחנו מבינים את הלחץ של הקבלנים גם כשמופעלים עלינו.

<אמנון שינדלר: אותנו לוקחים לעבודה, לא שואלים אותנו איך אתם בבטיחות.

<אמנון שינדלר: שואלים אותנו כמה זמן אתה גומר את הפרויקט.

<אמנון שינדלר: תבינו, אנחנו עובדים מול אותם מעסיקים שאותם מעניין – אולי בטיחות גם – אבל מעניין אותם והם מעסיקים אותנו כדי לגמור את הפרויקט, לעמוד בלוחות זמנים, לבצע את העבודה כמו שצריך.

<אמנון שינדלר: עכשיו מה קורה?

<אמנון שינדלר: אני אסביר לכם וזה מה ששונה מאירופה ומכל מדינה אחרת וגן מסין.

<אמנון שינדלר: הציבור שמגיע אלינו, כולם לא עובדים בהעסקה ישירה.

<אמנון שינדלר: כולם עובדי שטחים, עובדים ישראלים, שעובדים על ידי קבלני משנה.

<אמנון שינדלר: כולם מגיעים מקבלני משנה שגם מתחלפים בכל יום.

<אמנון שינדלר: בכל יום אנחנו מקבלים עובדים אחרים ואנחנו, כמנהלי עבודה, אחראים על 300 עובדים.

<אמנון שינדלר: תבינו, מנהל עבודה אחד אחראי על 300 עובדים, שהוא צריך גם לטפל בנושא הבטיחות, הוא צריך גם לבצע את העבודה, כי אם הוא לא יבצע את העבודה בזמן הוא הולך הביתה.

<אמנון שינדלר: וגם כל האחריות שקורה משהו, אם למשל מנהל עבודה נמצא בקומה 30 ומישהו נופל בקומה 18, הוא גם אחראי, למרות שהוא לא נמצא שם.

<אמנון שינדלר: איך יכול להיות?

<אמנון שינדלר: אני שואל באמת את כבוד השר – איך יכול להיות שמטילים על מנהל העבודה את כל האחריות וזה לא משנה אם הוא יכול לבצע או לא יכול לבצע.

<אמנון שינדלר: אני אמרתי כמה פעמים - אנחנו לא סופרמנים.

<אמנון שינדלר: אנחנו לא מסוגלים גם לבצע את העבודה וגם להתמודד עם בטיחות של 300 עובדים.

<אמנון שינדלר: אף אחד לא מתייחס לזה בכלל.

חיים כץ: אני כן מתייחס.

חיים כץ: אל תגיד לא מתייחס, כי כשעשינו עיצומים אני עמדתי על זה שלא יטילו על מנהלי עבודה.

<אמנון שינדלר: על מה?

חיים כץ: שלא יטילו עיצומים על מנהלי העבודה.

<אמנון שינדלר: אבל איפה העבודה?

<אמנון שינדלר: האחריות הנוספת שצריכים להטיל על מנהלי פרויקטים שמכתיבים את הקצב ולוחצים על דוושת הגז.

<אמנון שינדלר: כדי לקבל את הבונוסים שלהם הם לוחצים על מנהלי עבודה.

<אמנון שינדלר: הם אפילו לא מוכרים בחוק.

<אמנון שינדלר: מנהלי פרויקטים לא מוכרים בחוק.

<אמנון שינדלר: אין דבר כזה מבחן למנהל פרויקט על ידי משרד העבודה.

<אמנון שינדלר: כל ילד של קבלן, כל בן אדם מהרחוב יכול להיות מנהל הפרויקט שיכתיב למנהל העבודה את לוחות הזמנים.

<אמנון שינדלר: איך יכול להיות דבר כזה?

חיים כץ: תרשמי.

<אמנון שינדלר: איך יכול להיות במדינה מתוקנת דבר כזה?

שלי יחימוביץ': אמנון תסיים בבקשה.

<אמנון שינדלר: כן, נוסף לזה אנחנו מנסים לקבל ממשרד העבודה את רשימת מנהלי העבודה - אנחנו דרך ההסתדרות - לא אני באופן פרטי, כדי לעשות הכשרות לאותם מנהלי עבודה.

<אמנון שינדלר: אנחנו מוכנים להשקיע, ההסתדרות מוכנים להשקיע.

<אמנון שינדלר: שנים הוצאנו מכתבים וזה היה - - -

חיים כץ: כל הוועדות - - -

שלי יחימוביץ': חיים, אני מבקשת, די, אתה לא מנהל את הוועדה.

<אמנון שינדלר: אף אחד לא מוכן לעזור לנו, להביא לנו את רשימת מנהלי העבודה שרשומים במשרד העבודה כדי לעשות כל מיני השתלמויות בטיחות למנהלי העבודה.

<אמנון שינדלר: גם את זה הם לא מוכנים.

<אמנון שינדלר: זאת אומרת אנחנו למעשה ציבור של שעירים לעזאזל, שכולם זורקים את הכל עלינו, גם אם זה מהמעסיקים, גם אם זה משרד העבודה והכי הזוי שעוד שמעתי את השר שרוצה לתת גם קנסות למנהלי העבודה.

<אמנון שינדלר: חברה, אנחנו קורסים.

<אמנון שינדלר: תיתן קנסות, תיתן כל מה שאתה רוצה.

<אמנון שינדלר: אני כבן אדם אחד לא יכול להשתלט על 300 עובדים גם בביצוע, גם שינויי דיירים, גם להיות אחראי על בטיחות, היחידי לפי החוק.

<אמנון שינדלר: תכניס את מנהלי הפרויקטים, תכניס את הקבלנים, תעשה שינוי חקיקה.

<אמנון שינדלר: פה אנחנו נמנע את הנפילות כאן בגובה.

<אמנון שינדלר: וכל אישורי הגובה האלה, אף אחד לא מפקח עליהם.

<אמנון שינדלר: כל עובד מגיע אלי עם אישור גובה, שמשרד העבודה לא מפקח עליו בכלל.

<אמנון שינדלר: הוא יכול לקבל את זה בפקס.

<אמנון שינדלר: כל בן אדם פרטי, מדריך גובה פרטי מוציא את האישורים האלה שאין שום פיקוח.

<אמנון שינדלר: את יודעת מה?

<אמנון שינדלר: הגיעו אלי כמה פעמים עובדים, לא היה להם רישיון לעבודה בגובה, אמרו לי חכה 5 דקות תקבל את זה בפקס.

<אמנון שינדלר: נראה לך? זה רציני?

<אמנון שינדלר: איזו הכשרה נותנים לעובדים?

<אמנון שינדלר: שום הכשרה.

<אמנון שינדלר: במקצוע הכי מסוכן בעולם אין הכשרות לעובדי הבניין.

<אמנון שינדלר: ראית דבר כזה?

שלי יחימוביץ': טוב אמנון, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אמרת דברים חשובים מאד ואני חייבת לציין גם שמנהל העבודה הוא באמת אחת החוליות הזוטרות בשטח, עם עבודה עצומה.

שלי יחימוביץ': הוא בטח לא נהנה מרווחי העתק של הקבלנים.

<אמנון שינדלר: ממש לא.

שלי יחימוביץ': שכר לא גבוה במיוחד.

<אמנון שינדלר: לא.

שלי יחימוביץ': עבודה פיזית.

שלי יחימוביץ': בסופו של דבר רוב מנהלי העבודה גם היו פועלי בניין בעברם ובאמת קשה לי לראות אתכם - - -

<אמנון שינדלר: אנחנו המנוע של האתר למעשה.

שלי יחימוביץ': קשה לי לראות אתכם משלמים את המחיר.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת ואאל יונס, אני מתנצלת, פשוט עוד לא יצא לנו להיפגש בוועדות, אז ברוך הבא לוועדה ואתה מוזמן אליה.

ואאל יונס: תודה רבה גברתי יושבת הראש, תודה רבה אדוני השר.

ואאל יונס: זו באמת ועדה כל כך חשובה לדון בה ובטח חברי דיברו על הכל.

ואאל יונס: אני רוצה לחדד כמה דברים.

ואאל יונס: אני באתי מאוכלוסייה שהיא חלשה, שכולם פועלים ברובם.

ואאל יונס: אני נמצא באזור שיוצאים כל יום לעבודה הרבה הרבה מכוניות - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: בוואדי ערה.

ואאל יונס: ואדי ערה, שלא יודעים אם יחזרו או לא, ככה אני שומע אותם.

ואאל יונס: נושא ההרתעה צריך להיות באמת הנושא הכי חשוב בעניין הזה, כי פשוט יש הרתעה – מתקיימים חוקים.

ואאל יונס: שלשום בכנסת עבר חוק בקריאה שנייה ושלישית – אם תופסים שב"ח בעסק מסוים – מותר לסגור לו את העסק לחודש ימים.

ואאל יונס: מיידית המשטרה יכולה לסגור לו את העסק לחודש ימים.

ואאל יונס: אז כשנהרג בן אדם אי אפשר לסגור מיד חודש ימים את העסק?

ואאל יונס: לסגור את החברה הזאת, שלה לא איכפת לשלם עוד כסף, עוד קנס, העיקר שהעבודה תלך ותסתיים, כי בטח הם חותמים על חוזה שצריכים למסור את העבודה ואז הוא מוכן לשלם את הקנס ולהמשיך לעבוד.

ואאל יונס: אבל בזמן שסוגרים לו חודש ימים את האתר – אז בטח זה ככה קורץ לו הרבה.

ואאל יונס: דבר שני, המכללות שמכשירות את מנהלי העבודה והפקחים.

ואאל יונס: יש הרבה מכללות בארץ שהן מכשירות את מנהלי העבודה והמפקחים.

ואאל יונס: אני חושב שלא כולן עושות את העבודה כמו שצריך.

ואאל יונס: צריך גם פיקוח על המכללות האלה שמאושרות.

ואאל יונס: זה אחד.

ואאל יונס: שנית, גם למשטרה, אם יש כבר יחידת ימ"ר, יס"ם וכל היחידות האלה, למה לא לעשות יחידה שכבר בחרתי לכם שם – ימל"ב – יחידה משטרתית לחקירת עבודות בנייה או תאונות בנייה יותר נכון.

ואאל יונס: אז כל הדברים האלה ביחד יכולים לגרום למזעור של תאונות העבודה וזה לא רק מוות.

ואאל יונס: יש הרבה תאונות עבודה שהאנשים בבית, אין להם את היכולת להילחם בקבלן או בחברה שמעסיקה אותם ויש להם הרבה חודשים בלי עבודה ובלי כלום ועד שיוצאת להם פרנסה מהביטוח הלאומי או ממקום אחר, הם נכנסים ממש למצב מאד מאד לא טוב.

שלי יחימוביץ': תודה חבר הכנסת יונס.

ואאל יונס: ואתה יודע, אדוני השר, למה קראתי למשרד שלך המשרד הערבים, לא העבודה?

ואאל יונס: אתה זוכר בישיבה הקודמת?

חיים כץ: איזו ישיבה קודמת?

חיים כץ: אתמול בכספים?

ואאל יונס: כן.

חיים כץ: מה היה בכספים?

חיים כץ: אמרתם תודה רבה על העבודה.

חיים כץ: כל האופוזיציה.

ואאל יונס: לא, שאמרתי ליושב ראש הוועדה גפני - - -

שלי יחימוביץ': הכל ברור, נו, אנחנו יודעים את זה.

שלי יחימוביץ': סיפר כאן חבר הכנסת לשעבר עפו אגבריה בישיבה שעשינו בנושא, סיפר בדיחה שסבא מספר לנכד שלו שהוא היה פועל בניין, אז הנכד שואל אותו מה סבא, היית ערבי?

שלי יחימוביץ': אז אנחנו יודעים.

ואאל יונס: בגלל זה קראתי למשרד הזה משרד הערבים.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שבסופו של דבר הציבור שהכי נפגע מהתאונות זה הערבים.

ואאל יונס: זו אוכלוסייה חלשה שאין לה יכולת להילחם במוסדות האלה.

שלי יחימוביץ': ממש ככה.

שלי יחימוביץ': ערביי ישראל וגם פלסטינים.

ואאל יונס: גם.

חיים כץ: אני יכול משפט אחד?

חיים כץ: תשמע, הייתי בבניין בזמנו, פנה אלי מנהל עבודה, ערבי.

חיים כץ: אמר לי תסביר לי, יש לי אליך שאלה.

חיים כץ: למה שקי המלט הם 50 ק"ג ולא 25 ק"ג.

שלי יחימוביץ': חוקקת חוק כזה, לא?

חיים כץ: כן, ממנו.

חיים כץ: הוא אומר אני בא הביתה, אני מרוסק.

חיים כץ: מרוסק.

חיים כץ: וואלה חוקקתי חוק, הרי קונים את זה בתפזורת, אז נכנסתי לעניין.

חיים כץ: אמרו לי אתה עובד בשביל נשר.

חיים כץ: איזה נשר?

חיים כץ: העברתי חוק.

שלי יחימוביץ': רגע, אף אחד לא מבין על מה אתה מדבר.

שלי יחימוביץ': ששקי המלט - - -

חיים כץ: ששקי המלט יהיו 25 ק"ג במקום 50.

ואאל יונס: כן, נכון, שמעתי על זה.

חיים כץ: זה בא ממנהל עבודה ערבי, שעליתי לבניין.

חיים כץ: ועוד פעם, זה כמו הבטיחות.

חיים כץ: הוא אומר לי למה אני צריך לסחוב 50 ק"ג ואני מרוסק עם הגב.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: למה לא 25 ק"ג שק, אני אסחב ויהיה לי הרבה יותר קל.

חיים כץ: חוקקתי חוק, עבר קריאה שנייה ושלישית, של 25 ק"ג שק מלט.

ואאל יונס: כל הכבוד.

ואאל יונס: תודה רבה.

חיים כץ: הבנת?

חיים כץ: זה בשבילך, מנהל העבודה.

<אמנון שינדלר: תודה.

שלי יחימוביץ': מיכל כורך, קו לעובד, בבקשה.

<מיכל כורך: אלף תודה.

<מיכל כורך: לדבר בפורום כזה זה קצת קשה לי, אבל אלף אני רוצה לברך על הפרסום ערב הוועדה.

<מיכל כורך: יש לנו עתירה בנושא וכיום מפורסמים צווי בטיחות אחרי 45 ימים.

<מיכל כורך: התגובה שלכם, הפורמאלית, של המשרד לעתירה שלנו, שאתם רוצים לתת לקבלן זמן להתגונן.

שלי יחימוביץ': דיברנו על זה עכשיו, מיכל.

<מיכל כורך: אוקיי, בסדר.

שלי יחימוביץ': בהרחבה, את יודעת, קיבלנו תשובות.

<מיכל כורך: יש לי הרבה נקודות, אני אנסה במשפט.

<מיכל כורך: לעניין התגובה לעתירה שלנו, זה לא נכון, זה לא מה שדובר עליו בהרחבה.

<מיכל כורך: קודם השר אמר בתחילת הדיון שיש כל מיני סיבות בירוקרטיות שאי אפשר לפרסם אותן, שיש סיבות טכניות שאי אפשר לפרסם.

<מיכל כורך: התגובה אלינו היא תגובה עקרונית, היא לא תגובה בירוקרטית.

<מיכל כורך: היא אומרת תנו להם להתגונן, אבל העובדה היא שאם יש 6 העברות של - - - על עגורן צריח, אז זה משהו שבאופן מיידי מסכן חיים ולכן אין סיבה לתת לקבלן להתגונן 45 ימים וזאת הסיבה הפורמאלית שאנחנו קיבלנו ולכן על זה אני חושבת שזה.

<מיכל כורך: מהנתונים שלנו, אני התכוננתי לדיון על דו"ח מבקר המדינה, שאני מבינה שבפעם האחרונה דובר על איגום משאבים בין המוסד לבטיחות וגהות ובין המינהל.

<מיכל כורך: זה לא קורה.

<מיכל כורך: זה לא קרה בפועל.

<מיכל כורך: הדו"ח המליץ על זה, זה לא קרה בפועל.

<מיכל כורך: הנתונים שלנו יש עד שנת 2016 מעידים בכל התחומים בביקורי פיקוח, במקומות עבודה באופן כללי לא רק על בניין, על ירידה.

<מיכל כורך: אני יכולה להעביר לכם את הנתונים פה, הם מעידים חד משמעית על ירידה.

<מיכל כורך: אז פה יש לי שאלה קונקרטית.

חיים כץ: אני לא יודע לענות לך, לא הייתי שם.

<מיכל כורך: אוקיי, יכול להיות שלא היית, אבל - - -

חיים כץ: לא הייתי בשנת 2016.

<מיכל כורך: זה שוועדת אדם המליצה על משהו, זה שזה לא מיותר, זה ששם יש יותר משאבים, זו נקודה להתייחסות.

<מיכל כורך: אני לא אמרתי את התשובה, אני אמרתי - - -

חיים כץ: זה לא אומר שאם היא המליצה זה צריך להיות מיושם.

חיים כץ: בואי, אני רוצה להסביר לך.

חיים כץ: זה לא אומר שאם הם ממליצים אני חייב לחשוב כמותם.

חיים כץ: לפעמים מותר לי לחלוק עליהם, כי אני נושא באחריות.

שלי יחימוביץ': חיים, אני מסיימת.

חיים כץ: כי אני נושא באחריות ואם אני לא אצליח אז - - -

<מיכל כורך: בסדר, עובדה ששם יש 40 מיליון שקלים - - -

שלי יחימוביץ': מיכל, משפט אחרון, אני חייבת לסכם את הישיבה.

<מיכל כורך: אוקיי, אז שני דברים אחרונים.

<מיכל כורך: אלף מבחינת מספר המפקחים, ממה שלנו ידוע, חלק מהמפקחים החדשים שהוכשרו הם לא חדשים, הם מפקחים קיימים במשרד העבודה והרווחה.

<מיכל כורך: הייתי שמחה לקבל התייחסות לנקודה הזאת.

<מיכל כורך: הדבר הנוסף שלגבי צווי הפסקת עבודה, אנחנו מבצעים מעקב יומיומי, אנחנו היחידים שמבצעים מעקב יומיומי.

<מיכל כורך: פצועים בינוני יש כל הזמן.

<מיכל כורך: בכל מה שקשור לפצועים בינוני אף אחד לא הולך לאתר.

<מיכל כורך: זה שמישהו נפצע בינוני או נפצע קשה, זה באמת מאלוהים, זה לא שום דבר אחר.

<מיכל כורך: למה שהדבר הזה לא ייאכף?

<מיכל כורך: למה שמישהו שנפל מגובה ובמקרה נפצע באופן בינוני, הוא יכול היה גם לאבד את חייו.

<מיכל כורך: למה שלא תגיעו לשם?

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': בסוף, כשנסכם את הישיבה אתה תענה על כל הדברים שלא הספקת.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אילן אליהו נמצא כאן?

<אילן אליהו: כן.

שלי יחימוביץ': רשם הקבלנים, שלום.

שלי יחימוביץ': כמה זמן אתה בתפקיד?

<אילן אליהו: חודשיים.

שלי יחימוביץ': חודשיים.

שלי יחימוביץ': קודמך היה מר כהן, הוא ספג מאיתנו ביקורת לא מעטה, מוצדקת.

שלי יחימוביץ': בין היתר גם הוא טען שאין לו שום יכולת ושום נגישות למידע בדבר כתבי אישום, הליכים פליליים וכן הלאה ואז גילינו שיש אצל רשם הקבלנים מערכת שאפשר בהחלט להוציא ממנה את כל הנתונים, אפילו בזמן אמת.

שלי יחימוביץ': עסקנו בזה, אני עסקתי בזה הרבה.

שלי יחימוביץ': ספר לנו עכשיו באיזו מציאות אתם חיים, מה המידע שיש לכם ומה הסמכויות שלכם, בקצרה.

<אילן אליהו: אנחנו נמצאים בקשר מאד הדוק עם מינהל הבטיחות.

<אילן אליהו: אנחנו נכנסים, מקבלים את התוצרים שלהם, בעיקר צווי בטיחות.

<אילן אליהו: אני מקבל בעיקר צווי בטיחות ואנחנו כרגע נמצאים באיזה שהוא מהלך שאני אפעיל את הסמכות שלי לפעול נגד אותם קבלנים שאצלם זו תופעה.

<אילן אליהו: כלומר מוצאים צווי בטיחות - - -

שלי יחימוביץ': הנה, יש לך רשימה.

שלי יחימוביץ': קיבלת הבוקר רשימה מעודכנת, חמש שנים לאחור.

<אילן אליהו: יש לי כבר את הרשימה.

<אילן אליהו: אני צריך לפעול מולם לפי תנאים מסוימים, אני לא יכול סתם לעשות את זה, אז אנחנו באיזה שהוא מהלך מלווה על ידי היועצים המשפטיים גם שלי וגם של הפרקליטות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר להבין מה זה לפעול?

חיים כץ: הוא יכול לקחת רישיון - - -

שלי יחימוביץ': רגע, לא, סליחה חיים, חאג' יחיא, אני מבקשת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה לפעול?

שלי יחימוביץ': אני מבקשת ממך, שנייה.

<אילן אליהו: לפעול זה לפי הסמכות שלי בחוק, רק ככה.

שלי יחימוביץ': האם יש לך סמכות לשלול רישיון מקבלן?

חיים כץ: כן.

<אילן אליהו: יש לי סמכות גם לשלול רישיון מקבלן, יש לי סמכות לפעול - - -

שלי יחימוביץ': האם זה נעשה מתי שהוא?

שלי יחימוביץ': האם נשלל רישיון מקבלן שהוא עבריין סדרתי?

<אילן אליהו: בגין לקויי בטיחות לא.

<אילן אליהו: לא זכור לי.

שלי יחימוביץ': ומתי אנחנו נזכה לרגע הזה שבו חיי אדם יקבלו איזה שהוא משקל ורשם הקבלנים יפעיל סוף סוף את סמכותו.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שאתה רק חודשיים בתפקיד, אבל בין היתר הסיבה שאתה בתפקיד ושקודמך לא נמצא שם היא הרשלנות והטיוח ואי העשייה.

שלי יחימוביץ': אז אני מניחה שיש לך תשובות מתי הדבר הזה יקרה.

<אילן אליהו: אז כמו שאמרתי אנחנו נמצאים ממש באמצע התהליך.

<אילן אליהו: לדעתי משהו כמו חודש, חודש וחצי תהיה לנו, תהיה לי כבר תשובה לגבי לפחות חברה אחת או שתיים שיקבלו - - -

שלי יחימוביץ': שהיא תשלם?

<אילן אליהו: אני לא יודע, זה תהליך.

<אילן אליהו: זה מלווה ביועצים משפטיים.

<אילן אליהו: למרות שיש לי סמכות, אני לא כל כך ואין לי הרבה שיקול דעת בעניין הזה.

חיים כץ: אבל אתה יכול להוריד סיווג במכרזים.

<אילן אליהו: אני צריך להתייעץ.

<אילן אליהו: לא, לא, אני לא קשור למכרזים.

<אילן אליהו: יש לי אפשרות לנקוט אמצעי משמעת החל מהתרעה ועד ל - - -

חיים כץ: אבל אם אתה מוריד סיווג זה פוגע במכרזים שלהם.

<אילן אליהו: אז אני צריך לעשות את זה אחרי שימוע בוועדה מייעצת.

חיים כץ: בסדר, לאט לאט.

<אילן אליהו: אני אעשה את זה, ושוב, אני מלווה על ידי יועצים משפטיים, על ידי הפרקליטות.

שלי יחימוביץ': הבנו – אתה מלווה על ידי יועצים משפטיים, הכל בסדר.

<אילן אליהו: אבל זה חשוב כי המהלך צריך להיות גם חכם.

שלי יחימוביץ': לא, אני מבינה, זה בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': אנחנו לחלוטין מבינים את זה.

שלי יחימוביץ': מבחינתנו כמי שמלווים את זה כבר כמה שנים זה מתסכל.

שלי יחימוביץ': אני מבינה שאתה רק חודשיים בתפקיד, אבל כן תדע שהציפיות ממך גבוהות.

חיים כץ: ואתה משתף פעולה.

<אילן אליהו: תודה.

<אילן אליהו: גם עשינו מהלך הסברתי לאחרונה.

<אילן אליהו: אני הוצאתי הודעות.

<אילן אליהו: אישורים שאני מאשר לקבלנים, סיווגים ורישומים, אני הכנסתי הודעה כזאת שמתייחסת לעניין הבטיחות.

<אילן אליהו: אז זה מהלך מאד מורכב.

שלי יחימוביץ': טוב.

שלי יחימוביץ': התאחדות בוני הארץ.

שלי יחימוביץ': יש לכם פה כמה נציגים?

<מתי רביבי: אני אדבר.

שלי יחימוביץ': אז בקצרה בבקשה, תציג את עצמך.

<מתי רביבי: בקצרה מאד.

<מתי רביבי: אנחנו מתוך שלושת קווי הגנה - - - צריך להגיד שזו פעם ראשונה בהיסטוריה של ההתאחדות שהיא הקימה גוף או ארגון שמטפל בבטיחות בצורה יזומה.

<מתי רביבי: אני מוניתי כיועץ ההתאחדות - - -

שלי יחימוביץ': לענייני בטיחות.

<מתי רביבי: לענייני הבטיחות במדינה.

חיים כץ: מתי מונית?

<מתי רביבי: בדצמבר.

שלי יחימוביץ': שלושה חודשים, בקיצור.

<מתי רביבי: נכון.

שלי יחימוביץ': כן, נראה שהייתה עריפת ראשים כללית בתחום.

<מתי רביבי: בסדר, אבל אני מכניס את למשמעויות יותר משאלה של תזמון, כי יש פה איזו החלטה עקרונית לקחת את היוזמה ולקחת חלק בהובלה של הנושא, ולא רק כתגובה אל מציאות שקיימת, אלא גם ניסיון אמיתי לשנות אותה.

<מתי רביבי: זה דבר מאד משמעותי.

<מתי רביבי: אנחנו בנינו תכנית שנקראת נב"ט 2020 – נב"ט זה ראשי תיבות של ניהול בטיחות.

<מתי רביבי: התכנית הזאת יש בה 10 משימות, כאשר המשימות האלה ברובן הן פרו-אקטיביות.

<מתי רביבי: כלומר הן לא מסתכלות על הצד של ההרתעה או הענישה אלא על הצד של המניעה, הן בצד של ההכשרה, ההדרכה, בצד של העשרת הידע, בצד של המכרזים וכיוצא בזה.

<מתי רביבי: אנחנו נמצאים בקשר יזום עם מינהל הבטיחות.

<מתי רביבי: יצרנו מנגנון של תיאום עם מינהל הבטיחות ואנחנו עובדים מטה מול מטה, כאשר הישיבה הראשונה כבר התקיימה לפני שלושה שבועות, משהו כזה.

<מתי רביבי: יש לנו מנגנון של תיאום מול המינהל גם כדי להציף את הסוגיות שאנחנו רוצים לקדם יחד איתם וגם כדי לקבל מהם צייחים מה שנקרא בשפה הצבאית – זה דגשים על מה לעשות ואיך הם רואים את הדברים כפי שהם חושבים שכדאי שאנחנו נתערב.

<מתי רביבי: אנחנו הקמנו ועדה בין משרדית, ועדת היגוי, שכוללת את משרד הביטחון, משרד השיכון והבינוי, נתיבי ישראל של משרד התחבורה ואנחנו, התאחדות בוני הארץ, שבמסגרתה אנחנו משרטטים מחדש את קווי המתאר של תהליכי המכרז, מה שהשר דיבר.

חיים כץ: אתה יודע מה אנחנו מצפים ממך?

חיים כץ: שהכל יהיה מעשים.

חיים כץ: אתה יודע, אתה ב-50 אחוז דיבורים, 50 אחוז מעשים.

חיים כץ: בשלב הראשון תעבור ל-65 אחוז מעשים ו-35% דיבורים.

חיים כץ: אחר כך נתקדם הלאה.

שלי יחימוביץ': בואו נסכם שבישיבה הבאה שנעשה בנושא אתה כבר תספר לנו מה עשית.

<מתי רביבי: כן, כבר נעשו דברים ואין לנו זמן - - -

חיים כץ: אבל זה פחות מדי.

<מתי רביבי: וזו גם תקופה קצרה, אבל חשוב להבין - - -

חיים כץ: בסדר, מתחילים.

<מתי רביבי: שאנחנו בפירוש יש לנו את הכוונות האמיתיות ביותר, אנחנו מזהים אותן.

שלי יחימוביץ': אלרואי, אני רואה שאתה רוצה לדבר, אני מצטערת.

שלי יחימוביץ': אני גם יודעת שאתה מדבר מצוין, אבל - - -

<מתי רביבי: אוקיי.

שלי יחימוביץ': אני מדברת אל אלרואי, אבל זה לא יהיה בוועדה הזאת, אני צריכה לסיים.

<מתי רביבי: בסדר גמור.

<מתי רביבי: אני רושם את עצמי לוועדה הבאה.

שלי יחימוביץ': כן, כולכם מוזמנים לרשום את עצמכם לוועדה הבאה.

שלי יחימוביץ': דובר אחרון לפני השר ולפני שאני אסכם, איזי ביטון.

שלי יחימוביץ': מי אתה?

שלי יחימוביץ': מנכ"ל חברת בטיחות בעבודה.

שלי יחימוביץ': זו חברה פרטית?

<מוזי ביטון: איך את יודעת?

<מוזי ביטון: לא רשמתי את זה.

שלי יחימוביץ': כתוב.

שלי יחימוביץ': יש לי מקורות.

שלי יחימוביץ': הפעלנו חוקרים פרטיים.

<מוזי ביטון: אז קודם כל כבר החוקרים שלך יותר טובים מהחוקרים של המשטרה, זה בסדר.

<מוזי ביטון: אני 25 שנה בתחום, מנכ"ל של חברת בטיחות.

<מוזי ביטון: אני מתמחה רק בבטיחות בעבודה, לא עוסק בדברים אחרים.

<מוזי ביטון: מספר דברים.

<מוזי ביטון: קודם כל אתה מרגש אותי, אני אומר את זה דוגרי.

<מוזי ביטון: פעם ראשונה מזה שנים – ואני מגיע לוועדות – שאני מרגיש שיש עוצמה ועשייה.

<מוזי ביטון: אני הייתי גם בכנס הקבלנים, לפני חודש זה היה, שגם דיברת שם.

<מוזי ביטון: ראינו את הקבלנים צועקים ואם הם צועקים אז סימן שהדברים נכונים.

<מוזי ביטון: יחד עם זאת, אפשר לעשות עוד המון דברים בלי השקעות רבות.

<מוזי ביטון: הזכיר פה חבר הכנסת נושא של סגירת אתרים.

<מוזי ביטון: זה נראה לי לעג לרש לסגור אתר ליומיים.

שלי יחימוביץ': זה יותר ממה שהיה.

<מוזי ביטון: נכון, אבל לי תמיד כואב כשיש איזה חשד - - -

שלי יחימוביץ': אין ספק שזה לא מספיק, כן.

<מוזי ביטון: כשיש איזה חשד לאונס באיזה מועדון – וחלילה אני לא מזלזל – המשטרה סוגרת לחודש ופה, אני לא מדבר על פצועים, יש הרוג, בקושי מצליחים לסגור ליומיים.

שלי יחימוביץ': בוא נסכם שרצח ואונס זה באותו מדרג, אז אתה צודק בהשוואה שלך.

<מוזי ביטון: נכון.

<מוזי ביטון: אני חלילה לא מזלזל.

שלי יחימוביץ': בסדר, זו השוואה טובה.

<מוזי ביטון: עדיין, בתחום שלי אני רוצה לראות את הדברים האלה הרבה יותר חדים.

<מוזי ביטון: גם חברי אמר דברים נכונים.

<מוזי ביטון: צריך ואני אגיד את זה ככה, אני אגיד לך – לדעתי המקצועית התקנות מתאימות.

<מוזי ביטון: כשיישמו 50% מהתקנות – נחשוב על התקנות הבאות.

<מוזי ביטון: איפה הבעיה באמת?

<מוזי ביטון: אין אחריות על אלה שיש להם יכולת עם הכספים.

<מוזי ביטון: אין אחריות על מזמין העבודה ואין אחריות על הקבלן הראשי המבצע בנייה.

<מוזי ביטון: אני הצעתי לחברי רק בעבר, צריך לשנות הגדרות בתקנות.

<מוזי ביטון: לתת אחריות על מחזיק במקום העבודה, על מבצע הבנייה, בתקנות עצמן, רק לשנות את ההגדרות ואז להאשים.

<מוזי ביטון: דרך אגב, גם בתעשייה לא תראו מנכ"לים שמגיעים לבית משפט.

<מוזי ביטון: לא תראו דבר כזה.

סעיד אלחרומי: הם לא נושאים באחריות בעצם.

<מוזי ביטון: לא נושאים באחריות.

<מוזי ביטון: אלה דברים שצריך לשנות אותם, לא לכתוב תקנות, לשנות סעיפים בתקנות, בהגדרות עצמן ואפשר להסתכל על התקנות או על האחריות הפלילית אחרת לגמרי.

שלי יחימוביץ': אגב, את זה כבר אתה צריך להפנות למשטרה.

<מוזי ביטון: למה?

שלי יחימוביץ': כתבי אישום?

<מוזי ביטון: לא כתבי אישום.

שלי יחימוביץ': אמרת שאתה לא רואה מנכ"לים מובאים לבית המשפט.

<מוזי ביטון: כי אין להם אחריות.

<מוזי ביטון: הפרשנות של החוק, חוקי הבטיחות לא מחילים עליהם - - -

שלי יחימוביץ': מוזי, אתה שומע את הצלצול הזה?

<מוזי ביטון: משפט אחרון והוא הכי חשוב לי.

<מוזי ביטון: כנציג אני מדבר כאיש בטיחות וזה גם חשוב לי להגיד, כבוד השר.

<מוזי ביטון: היום בשטח האנשים היחידים ברמה כזו או אחרת שמתמודדים עם מניעת תאונות עבודה הם ממוני הבטיחות, כבוד השר, זה חשוב לי מאד שתשמע את זה.

<מוזי ביטון: האנשים היחידים שמתמודדים בשטח, בפועל, הם ממוני הבטיחות.

<מוזי ביטון: האנשים האלה עוברים כתישה יומיומית גם על ידי הקבלנים, גם על ידי מנהלי העבודה שקשה לעבוד איתם, אבל בעיקר על ידי חברות הביטוח שתובעות אותם.

<מוזי ביטון: ביטוח לאומי שנמצא ברשות שר תובע אותם, המשטרה שלא יודעת לחקור, חוקרים אותם כעבריינים פליליים על כל דבר.

<מוזי ביטון: התוצאה היא שהרבה אנשי בטיחות עוזבים.

<מוזי ביטון: חברות כמוני אומרות עזוב אותי.

<מוזי ביטון: אני מחשיב את עצמי חברה מאד - - -

שלי יחימוביץ': מוזי ביטון, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': פשוט נגמר לנו הזמן.

<מוזי ביטון: אוקיי.

שלי יחימוביץ': השר חיים כץ, קיבלת כאן המון מחמאות, באמת יש תחושה שדברים זזים וקורים, אם כי הדרך עוד ארוכה.

שלי יחימוביץ': סיכום שלך.

חיים כץ: קודם כל בשבילך, עוזי אמרת?

<מוזי ביטון: מוזי.

חיים כץ: מוזי.

חיים כץ: החוק להגברת האכיפה שחוקק על ידינו מטיל אחריות על המנכ"לים.

חיים כץ: על כל עיצום, על כל עבירה, המנכ"ל נושא באחריות אישית כשהמשרד לא יודע לשפות אותו.

חיים כץ: אז יש אחריות.

חיים כץ: תקשיב, אנחנו התחלנו במהלך.

חיים כץ: אני חוזר על מה שאמרתי בהתחלה.

חיים כץ: לשנות תרבות של שנים, של זלזול בחיי אדם, כשהמטרה זה כסף ואני אומר לך, זה לא רק ההרוגים, זה גם הפצועים.

חיים כץ: זה גם אובדן כושר היכולת לעבוד וגם הנכויות שעולות מיליארדים.

חיים כץ: אני באתי – ולקבוע תקנות, בוא שתבין – זה קל להגיד לקבוע תקנות.

חיים כץ: הוויה דה לה רוזה שאתה אומר לי לקבוע תקנה זה מטורף.

חיים כץ: זה משרד המשפטים ועד שמתכנסים והוועדה הזאת והוועדה הזאת.

חיים כץ: צריך סבלנות.

חיים כץ: ואנחנו הלכנו למהלך ואני מקווה שאנחנו נראה את התוצאות חודשיים, שלושה, ארבעה, שנראה תוצאות.

חיים כץ: להטמיע – נטמיע את העסק ויסלחו לי מנהלי העבודה, אני יודע שאתם עובדים קשה.

חיים כץ: וכל אחד שהגיע לפה הגיע בגלל שאכפת לו.

חיים כץ: כל אחד.

חיים כץ: יש כאלה שמתבטאים יותר טוב ויש כאלה שמתבטאים פחות טוב, אבל המטרה של כולנו שווה.

חיים כץ: זהה.

חיים כץ: אני לא מסתכל, אני לא מודד כסף ובני אדם.

חיים כץ: קודם כל בני אדם.

חיים כץ: להציל חיים.

חיים כץ: ונעשה.

חיים כץ: אני מבטיח לכם שאני אעשה כמיטב יכולתי ושמעתם פה, יש הרבה אנשים חדשים ואני יודע להעריך ולהוקיר כשמגיע ואני יודע להגיד את מה שאני חושב ולהזיז כשלא מגיע.

חיים כץ: גם במסגרת של המגזר הציבורי, אתה יודע, להזיז אנשים זה מטורף ואני לא רוצה להיכנס פה לשמות של אנשים, אבל זזו.

חיים כץ: ישבו בחדר לבד, ישבו בזה, יראו איפה הייתה החניה שלהם, לא חשוב, כי אנחנו - - -

שלי יחימוביץ': אתה אומר לא פיטרת אותם.

חיים כץ: אני לא אומר כלום.

שלי יחימוביץ': לא קיפחת את מטה לחמם.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: כי אנחנו עושים עבודת קודש.

חיים כץ: התחלנו תהליך ואני מקווה שבדיון שיתבצע אחרי הפגרה פה בוועדה, אם תזמיני אותי אז אני אבוא ונראה שינוי.

שלי יחימוביץ': אני כבר מזמינה אותך.

חיים כץ: נראה שאנחנו מתחילים לראות תוצאות בגין העשייה.

חיים כץ: אני מקווה.

חיים כץ: כי אני מסתכל ואם אתה רוצה אני אראה לך, מנהל העבודה.

חיים כץ: אתה אומר לי רישיונות בגובה?

חיים כץ: וואלה נסעתי, אתה רואה אנשים מטיילים בקומה שלישית על פרגולות, לא קשורים, לא כלום.

חיים כץ: סוחבים משאות.

חיים כץ: רוח קלה – נפל.

<אמנון שינדלר: כי אין שום הכשרה - - -

שלי יחימוביץ': לא, לא, סליחה.

חיים כץ: לא, כי לא מעניין אותו.

שלי יחימוביץ': חיים, משפט סיום.

<אמנון שינדלר: את מי לא מעניין?

חיים כץ: את העובד, כי העובד קיבל הוראה.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת ממך לא לענות, אנחנו מסיימים את הדיון.

חיים כץ: טוב.

חיים כץ: אז אנחנו בעזרת כולנו, כל אחד יעשה כמיטב יכולתו.

חיים כץ: כל אחד.

חיים כץ: חברי הכנסת בחקיקה, אני בללחוץ, בוני הארץ ומרכז הקבלנים.

חיים כץ: קרה משהו.

חיים כץ: תשמע, אני קראתי לבוני הארץ אלי, ישבתי, אמרתי להם תסבירו לי דרך החלון, לא צריך ללכת, למה זה ככה?

חיים כץ: הם ראו את האתר.

חיים כץ: כי לא מעניינת אותי הקסדה, כי אני רוצה עיצומים מהותיים.

חיים כץ: אני רוצה הפרות מהותיות בבטיחות – שיתקנו אותן.

חיים כץ: אחר כך אני אדבר איתך על הסינר והקסדה, בסדר?

חיים כץ: אז אני מקווה שאנחנו כולנו נראה קצת או הרבה, נעשה סדק בקיר.

חיים כץ: עכשיו אנחנו צריכים לפוצץ את הקיר ולהביא את הבטיחות לענף הבנייה ולמנוע כמה שיותר הרוגים וכמה שיותר פצועים.

חיים כץ: אני מודה לכם על כל מה שאתם עושים ויחד - - -

שלי יחימוביץ': רגע, חברים.

חיים כץ: אני לא מסיים את הישיבה.

חיים כץ: את המנהלת.

שלי יחימוביץ': כן, אתה ניהלת את הישיבה.

חיים כץ: לא נכון.

שלי יחימוביץ': אין לי טענות בכלל.

שלי יחימוביץ': הלוואי וכל הישיבות היו כאלה.

שלי יחימוביץ': אני אסכם בקצרה: קודם כל למרבה ההפתעה זאת הייתה ישיבת עבודה ממש.

שלי יחימוביץ': עברנו כאן על רשימה יפה מאד של הישגים, גם של חברי הכנסת, גם של השר ובעיקר עשייה מאד אינטנסיבית במשרד העבודה והרווחה.

שלי יחימוביץ': אין לי ספק שנעשו דברים ושיש פריצת דרך ושזאת הפעם הראשונה שהסוגיה הזאת מטופל ברצינות, אבל הדרך עוד מאד מאד ארוכה ואני משתמשת בבמה הזאת כדי לקרוא לציבור.

שלי יחימוביץ': כשאדם רואה ברחוב והוא רואה אדם אחר מכה אדם חלש ממנו, הוא מתערב וקורה למשטרה ומנסה להפריד ותופס את הבריון האלים.

שלי יחימוביץ': עוד לא הגענו לסיטואציה הזאת בכל מה שנוגע לבטיחות בעבודה.

שלי יחימוביץ': לפעמים אנחנו רואים אדם מרחף בין שמיים לארץ, מסכן את חייו ואת נפשו ואיך שהוא הדבר הזה עובר ליד האוזן ואין עשייה משמעותית וגינוי משמעותי ועד שהדבר הזה לא יקרה, גם העשייה הנרחבת ביותר במשרד העבודה לא תהיה מספקת.

שלי יחימוביץ': אני מדברת גם על רוכשי דירות, גם על מי שעושים להם תמ"א בבניין.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שיש כאלה שלא הספיקו לדבר, אתם תדברו בדיון הבא.

שלי יחימוביץ': כל מי שחותם על חוזה, כל מי שמתקשר עם קבלן בין אם דירה חדשה, בין אם שיפוץ, בין אם תמ"אות, הקונה, הציבור שרוכש דירות צריך לדבר על הדבר הזה ולשאול את הקבלן מה אתה עושה בשביל בטיחות בעבודה ולהכניס את זה לחוזה.

שלי יחימוביץ': כי היום זה מחוץ לרדאר ועדיין לא רוצים לחשוב על זה ולא רוצים לדבר על זה.

שלי יחימוביץ': אני באופן אישי כמעט קניתי דירה ולא קניתי אותה אחרי ששמעתי שפועל נהרג בבניין.

שלי יחימוביץ': הייתי רוצה שזה יהיה מנוע מאד מאד משמעותי בקבלת החלטות, כי דם האנשים האלה זועק אלינו מבין הקירות ומבין הקורות ומבין יציקות הבטון ואי אפשר למחות מוות של אדם; וזה לא מוות שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו להמשיך לזלזל בו, כיוון שהוא פוגע בדרך כלל באנשים עניים, מאוכלוסיות מודרות ומוחלשות.

שלי יחימוביץ': נהפוך הוא, האחריות צריכה להיות גדולה פי כמה וכמה.

שלי יחימוביץ': אני מאחלת הצלחה לכל בעלי התפקידים החדשים שנמצאים כאן במקום אלה שהודחו.

שלי יחימוביץ': אלה שהודחו, הודחו משום שהם התרשלנו בטיפול בסוגיות האלה במידה רבה ולכן נאחל הצלחה ותיקון למחליפים שלהם ובעיקר לך אריק, בהצלחה בתפקידך.

שלי יחימוביץ': כאמור, ברגע שיפורסם דו"ח המבקר תקבע בצמוד אליו ישיבה נוספת בהרכב דומה, אולי אפילו מורחב וכבר אני מזמינה אותך, אדוני השר, ואני בטוחה שיהיו לך עוד בשורות.

שלי יחימוביץ': תודה רבה לכולם.

חיים כץ: תודה רבה לך.

שלי יחימוביץ': תודה.