ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 584, 2018-03-05 10:00

יואב קיש: בוקר טוב.

יואב קיש: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים.

יואב קיש: על סדר-היום: פרק ט' כולו (תכנון ובנייה), מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2019), התשע"ח-2018.

הנושא השני: שלום לחברי הכנסת טלב אבו עראר רועי פולקמן ויעל גרמן.

הנושא השני: שלום למנהלת הוועדה, היועץ המשפטי, כל הצוות, הרשמת, אריאל יוצר, אורחים נכבדים, שלום לכולם.

הנושא השני: יש לנו היום יום ארוך שמטרתו לסכם ככל הניתן את הפרקים שכבר דנו בהם והגענו לאיזו חשיבה.

הנושא השני: לא יודע אם היא באה לידי מיצוי, אבל כן הכוונה היא לסכם ולהמשיך ולסיים את החקיקה.

הנושא השני: מעבר לנושאים שנדון בהם היום, לא נוכל להגיע לכל הנושאים ולקדם אותם.

הנושא השני: יש עוד נושאים שדנים בהם מחר אבל מה שנצליח לדון בו היום נכניס ומה שלא, לא נוכל קדם.

הנושא השני: יש פה חשיבות גם ללוחות הזמנים.

הנושא השני: מבחינת סדר היום, אני אבקש את עזרתה של מנהלת הוועדה.

<לאה קריכלי: יש לנו את פרק ט'.

<תומר רוזנר: נתחיל עם הפיתוח.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: יש את הנושא של הסכמי הפיתוח של הרשויות המקומיות עליהם דיברנו ארוכות.

יואב קיש: זה פרק י' כולו, עבודות פיתוח ותכנית למגורים.

יואב קיש: חבר הכנסת פולקמן, היה פה דיון ארוך, אני לא זוכר אם היית.

יואב קיש: האוצר מנסה להוביל מהלך שיכפה על ראשי ערים פיתוח למגורים במקומות בהם הם מתנגדים.

יואב קיש: למה הם מתנגדים?

יואב קיש: כי נתנו דוגמה למקומות שבהן ראש העיר רוצה והמועצה היא לעומתית.

יואב קיש: צריך לפתור גם את זה.

יואב קיש: ראינו שבמקרים האלה בעצם אין שום בעיה כי אחרי חודשיים, אם המועצה מתנגדת, יכול ראש העיר יחד עם שר הפנים לעקוף את המועצה.

יואב קיש: לכן, המשמעות האמיתית של הסעיף הזה זה לחייב ראשי ערים לפיתוח.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לך שבתפיסה הבסיסית שלי אני מתנגד למהלך הזה.

יואב קיש: אני רוצה להסביר: אם ראש עיר לא רוצה לפתח מגורים זה יכול להיות ממגוון סיבות.

יואב קיש: יכול להיות שבדיוק עכשיו הוא סיים איזה שלב וגדול עליו ללכת לעוד שלב עכשיו.

יואב קיש: יכול להיות שהוא טוען שאין לו תשתיות מספיקות.

יואב קיש: יכול להיות שבאמת יש מקרים שהם צודקים והוא מתנהג בצורה לא רציונלית.

יואב קיש: אבל מה?

יואב קיש: הוא נבחר ציבור.

יואב קיש: אם התושבים יגידו שהוא לא מפתח את העיר והבנים לא יכולים להמשיך לגור בעיר, הוא ישלם את המחיר על-כך.

טלב אבו עראר: מי יתקצב את הפיתוח?

יואב קיש: המדינה.

יואב קיש: מבחינת הכסף עוד היינו יכולים - - -

יעל גרמן: דיברנו על תשתיות.

יעל גרמן: אמרת שמה שלא יהיה, תחייב אותם לשלם - - -

יואב קיש: אני חושב שזה לא נושא לרגל אחת.

יואב קיש: אני לא פוסל באופן עקרוני להמשיך דיון על זה בעתיד אבל אני רוצה לפצל את זה כי אני חושב שאין לנו את הזמן להיכנס לזה.

רועי פולקמן: לאחרונה יצא לי לראות כמה מקומות, למשל, רמת השרון, ששם זאת דוגמה קלאסית למועצה לעומתית.

רועי פולקמן: בלא מעט יישובים, בעיקר יישובים חזקים - דרך אגב, היה סיפור דומה בשוהם.

רועי פולקמן: באה המועצה, באים התושבים ואומרים שהם לא רוצים כי להם כיף.

רועי פולקמן: ברמת השרון דירה עולה 4 מיליון שקלים.

רועי פולקמן: אנחנו לא רוצים פקקים, לא רוצים כלום, אל תבנו.

רועי פולקמן: דרך אגב, שם דווקא ראש העיר רוצה והמועצה לא רוצה, אבל בגדול, יש שיח חזק בקרב התושבים שלא רוצים כי טוב להם.

רועי פולקמן: לא חסרים יישובים חזקים שנחמד להם להישאר קטנים בגלל איכות החיים וכדומה.

רועי פולקמן: המדינה לא יכולה להתנהל במצב שכל יישוב, בעיקר החזקים, אומרים שאצלם לא יבנו, כי כיף לנו לגור בשוהם ומי שכבר גר שם הרוויח.

רועי פולקמן: שכרתי דירה בעין כרם, באופן טבעי התושבים לא רוצים שתהיה שם בנייה.

יואב קיש: זה בכל ירושלים, לא רק עין כרם.

רועי פולקמן: מי שגר במקום עם איכות חיים, ביישובים עשירים וחזקים, לא רוצה שיבנו לו כי זה מפריע.

רועי פולקמן: לכן צריך למצוא את האיזון.

רועי פולקמן: אני תמיד נגד דורסנות נגד השלטון המקומי, אבל צריך למצוא את האיזון.

רועי פולקמן: אני מבין שיש לכם צרכים כמו מחלפים וכדומה אבל אתה לא יכול להגיד שנחמד לך, יישוב קטן, איכות חיים.

יואב קיש: אתה צודק, ולכן אני לא הורג את זה.

יואב קיש: אני רוצה לפצל את זה בדיוק מהסיבה הזאת.

יואב קיש: דרך אגב, ביקשתי מהאוצר להביא נסיבות קיצוניות שבהן בעצם הולכים על הראש של ראש העיר, כמו במקרים שאתה מתאר.

יואב קיש: לכן לא קיבלנו עד עכשיו את זה.

יואב קיש: אנחנו נכנסים ללוחות זמנים של תקציב וחוק הסדרים.

יואב קיש: אנחנו בסימן שאלה אם יהיה, אבל בהנחה ויהיה.

רועי פולקמן: אנחנו עובדים לפי תכנית עבודה כרגיל.

יואב קיש: הבעיה שאתה מתאר היא בעיה שצריך לדבר עליה.

יואב קיש: מצד שני, גם במקרים האלה זה לא תמיד שחור ולבן וחייבים לבנות מנגנון מאוזן בעניין הזה.

יואב קיש: רציתי לומר לך עוד דבר שקשור לעניין הזה.

יואב קיש: גם רשויות חזקות, בסופו של דבר, לא יכולות לקבוע למדינה.

יואב קיש: אבל, נניח ואנחנו נותנים את זה, השלב הבא שראש העיר מתחיל לתת שם דוחות על רעש.

יואב קיש: אני אומר לכם, האוצר.

יואב קיש: אתם צריכים לבוא לשני דברים בסיטואציה הזאת כדי להתקדם.

יואב קיש: אחד, שהולכים למהלך הזה, אז הוא לא יכול להיות רק בהסכמי פיתוח, כי אחרי זה הוא יעצור אתכם על משהו הבא.

יואב קיש: הוא יעצור את זה כי הוא לא רוצה את זה.

יואב קיש: אתם תשקיעו את הפיתוח ולא יקרה כלום.

רועי פולקמן: אתה צודק שאם הוא רוצה להפריע הוא יכול.

יואב קיש: אל תבלבל, ראש עיר שאתה הולך לו על הראש והוא מחליט שהוא נכנס בך, הוא יעצור אותך על אלף דברים.

יואב קיש: לכן, אתה לא יכול ללכת למהלך שאומר, רק תנו לי הסכמי פיתוח ויהיה בסדר.

יואב קיש: לא, אתה צריך להגדיר את הנסיבות המיוחדות, כמו שרועי הגדיר, למשל.

יואב קיש: אז לבנות מתווה שרץ מא' עד ת', כי אחרת ראש העיר יעצור אותך על אלף דברים בדרך.

יואב קיש: אז בואו לא נהיה חכמים גדולים ונעשה טעות אלא נעשה את זה צעד אחר צעד.

יואב קיש: בבקשה, חברת הכנסת גרמן.

יעל גרמן: אני כמובן בעד פיצול.

יעל גרמן: אני באמת חושבת שצריך להקדיש לזה זמן.

יעל גרמן: אתה הערת מספר הערות.

יעל גרמן: אמרת שזה לא יקרה בלי שהמדינה תצטרך לפצות את העיר על תשתיות.

יעל גרמן: אני רוצה לומר לרועי.

יעל גרמן: אתה מראה צד אחד ואני רוצה להראות לך צד אחר.

יעל גרמן: בסופו של דבר, אם המדינה והרשות מגיעים להסכמי הגג והרשות באמת משכנעת אתה מדינה והמדינה מוכנה ללכת בכל תחומי הפיתוח, לרבות על תשתיות מוסדות החינוך, גני הילדים ובתי ספר, בתי כנסת, אז אין בעיה.

יעל גרמן: אבל לפעמים ראש העיר מבקש והמדינה לא מוכנה.

יעל גרמן: אני מפחדת שהחוק הזה יגרום לכך שהמדינה, בניגוד לצרכים האמיתיים של העיר, תכופף את היד של ראש העיר והעיר לא תקבל את מה שמגיע לה.

יעל גרמן: זה הקונטרה למה שאתה אמרת.

יואב קיש: בגלל זה, זה לא לעכשיו.

רועי פולקמן: ביישובים החזקים זה לא תמיד הסכמים - - -

יואב קיש: טלב, בבקשה.

טלב אבו עראר: יש עוד בעיה שנתקלים בה במגזר הבדואי.

טלב אבו עראר: הרי בחלק מהיישובים יש בעיית בעלות.

טלב אבו עראר: אם יוטל על ראש העיר לבצע את הפיתוח, הוא ייתקל בהרבה קשיים על-ידי התושבים עצמם.

יואב קיש: אבל אם הוא רוצה לסגור הסכם פיתוח אין בעיה.

טלב אבו עראר: למדינה התושבים לא יוכלו להתנגד.

טלב אבו עראר: הייתי ראש מועצה ב-2004.

טלב אבו עראר: רציתי להקים פרויקט והתושבים התנגדו.

טלב אבו עראר: הזמנתי את המדינה.

טלב אבו עראר: המנהלת היא שביצעה את העבודה.

יואב קיש: זהו, זה בהסכמה.

יואב קיש: יש מנגנון.

יואב קיש: אריאל יוצר, בבקשה.

<אריאל יוצר: בדיון הקודם ביקשת מאיתנו לעסוק עם שתי סוגיות.

<אריאל יוצר: אחת, להגדיר בצורה יותר טובה את אותם אירועים בהם אנחנו רוצים לייצר מנגנון כזה.

<אריאל יוצר: יש לנו את זה כאן.

<אריאל יוצר: שניים, לתת מענה לאותו רכיב של תשתיות על שלא מקבל מענה בסיטואציה שאנחנו מדברים עליה.

<אריאל יוצר: את שני הדברים יש לנו כאן.

יואב קיש: חבל שלא הבאתם את זה קודם.

יואב קיש: אני לא יכול לעשות את זה עכשיו.

יואב קיש: אם היית בא הייתי יכול לראות ומחליט אם אפשר להשלים את זה בשעה או שעתיים של דיון.

יואב קיש: כיוון שלא ראיתי את זה ואני לא מתכוון עכשיו לפתוח דיון בזה, אז אנחנו נפצל את זה ונדון בזה לאחר מכן.

יואב קיש: תבין עוד דבר.

יואב קיש: תחשוב על כל התהליך.

יואב קיש: אתה צריך לחשוב שאתה הולך למהלך שבו אתה כופה פיתוח על ראש עיר.

יואב קיש: לכן אתה צריך לחשוב מא' עד ת' ולראות שהוא לא עוצר אותך אחרי שהשקעת בהסכמי פיתוח.

יואב קיש: למשל, הוא ייתן היתרי בנייה.

<אריאל יוצר: שתי נקודות בעניין הזה.

<אריאל יוצר: אחת, אני לחלוטין מבין את האמירה שזאת סיטואציה חריגה.

<אריאל יוצר: אני מסכים איתך.

<אריאל יוצר: לכן, אני חושב שבהצעות שלנו מאוד הצרנו את העניין.

<אריאל יוצר: המצב שבו יהיה שחקן וטו בגלל אלף ואחד שיקולים, שחלקם הם שיקולים ראויים וטובים וחלקם שיקולים פחות ראויים וטובים, שפה לא יבנו.

<אריאל יוצר: אני חושבת שהיא סיטואציה בעייתית.

יואב קיש: אני מתחבר אליך בזה וגם למה שאמר רועי.

<אריאל יוצר: זה הקונספט.

<אריאל יוצר: לא רוצים לעשות בכוח.

יואב קיש: מקובל.

<אריאל יוצר: שניים, לגבי עניין ההיתרים.

<אריאל יוצר: בסופו של דבר שיקול הדעת בשלב ההיתר הוא כבר שיקול דעת אחר.

<אריאל יוצר: זה נכון שכשמישהו לא רוצה הוא לא רוצה.

<אריאל יוצר: אבל הסוגיה לתת היתר או לא לתת היתר – התכנית בתוקף והחוק הגדיר שכאן בונים.

<אריאל יוצר: כשאתה מגיע לשלב הרישוי זה איך אתה בונה, אבל זה שאתה בונה זאת עובדה מוגמרת לפחות ברמה החוקית.

<תומר רוזנר: בעשרים שנה הקרובות.

<אריאל יוצר: בסדר.

<אריאל יוצר: עוד פעם, יש חיים, אני מסכים, אבל אנחנו נמצאים במקום אחר.

<יורי גמרמן: אני מנהל אגף פיתוח תשתיות ברשות מקרקעי ישראל.

<יורי גמרמן: אני מאוד מבקש לא לפצל את זה, כי החוק הזה נוסח בדם ודמעות.

<יורי גמרמן: לרוב אנחנו מגיעים להסכמות עם הרשויות.

<יורי גמרמן: יש לנו הסכמים עם 95% מהרשויות.

<יורי גמרמן: בהרצליה השקענו בזה זמן רב והגענו להבנות בזמנו.

<יורי גמרמן: עכשיו יש סיפור אחר אבל לא נתייחס.

<יורי גמרמן: אנחנו בדם ודמעות מגיעים להסכמים וזאת הכוונה שלנו מלכתחילה, להגיע להסכם פיתוח עם הרשות.

<יורי גמרמן: לתת לה את הכלים הדרושים לפתח את האזור.

<יורי גמרמן: להערה של חברת הכנסת גרמן, בסופו של דבר המדינה מקצה משאבים אדירים גם להקמת מבני ציבור וגם רמ"י מוסיפה כספים לטובת העניין.

<יורי גמרמן: כלומר, הרשות לא נשארת בשוקת שבורה בלי פתרונות לזה.

<יורי גמרמן: אנחנו מדברים על 5% של רשויות שיש להן תסמונת אוטובוס.

<יורי גמרמן: אני קפצתי לאוטובוס, אחריי הדלתות ייסגרו, אני לא רוצה שאף אחד ייסע באותו אוטובוס כי צפוף לי.

יואב קיש: יש כל מיני תסמונות בוועדה הזאת.

יואב קיש: תסמונת אוטובוס, תסמונת נימבי.

<יורי גמרמן: בסופו של דבר בחוק הזה אנחנו לא בדיוק דורסים את הרשות.

<יורי גמרמן: אנחנו מקצים כספים לבצע את העבודות.

<יורי גמרמן: בסופו של דבר, אנחנו מתייחסים ל-5% הסרבנים.

<יורי גמרמן: כמו שאמר חבר הכנסת פולקמן, יש פה תופעה של היישובים העשירים שאחרי שהם נכנסו שיהיה מבול.

<יורי גמרמן: אז מה שאנחנו מבקשים זה להסדיר את הנושא הזה.

<יורי גמרמן: אנחנו בכוונה לא רצינו להיכנס לעניין של ההיתרים כי הוא היום מופרד מהרשויות.

<יורי גמרמן: יש ועדות ואנחנו סומכים על הוועדות.

<יורי גמרמן: ברור שיש שם אינטרסים כלו ואחרים.

<יורי גמרמן: לגבי שתי הסוגיות שהעליתם בוועדה.

<יורי גמרמן: להגדיר את הרשות הסרבנית, סליחה על הביטוי, זה מה שנקרא ניתוח מוח פתוח.

<יורי גמרמן: בסופו של דבר ברור שהם מונעים מאינטרסים פוליטיים.

יואב קיש: לא פוליטיים?

יואב קיש: גם אינטרס פוליטי יכול להיות לגיטימי אבל למה פוליטי?

יואב קיש: הוא עכשיו גמר פיתוח של 500 יחידות ואתה רוצה שהוא יעשה עוד 500 יחידות.

יואב קיש: הוא עוד לא מוכן לזה.

<יורי גמרמן: זה לא פוליטי.

יואב קיש: אז מה זה פוליטי?

<יורי גמרמן: פוליטי שהוא רוצה להיבחר.

<יורי גמרמן: לא מתאים לתושבים שלו בנייה חדשה.

יואב קיש: אז תושבים לא רוצים, זה ציבור.

יעל גרמן: זה ציבורי.

יעל גרמן: אתה רוצה שראש עיר לא יקשיב לציבור שלו?

יעל גרמן: יעשה משהו בניגוד לציבור שלו?

יואב קיש: יורי שמעתי, תודה.

יואב קיש: אני לא הולך לשנות את דעתי.

יואב קיש: כפי שאמרתי, אני מפצל את הנושא הזה.

יואב קיש: אני לא משאיר אותו ומשגר אותו לפח.

יואב קיש: אני כן מוכן להתקדם איתו אתכם אבל לא במסגרת חוק ההסדרים.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את פיצול פרק י' כולו, עבודות פיתוח ותכניות למגורים.

יואב קיש: מי בעד הפיצול?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 7

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: הפיצול אושר.

רועי פולקמן: חשוב שהנושא יקודם.

יואב קיש: שלום חבר הכנסת יעקב אשר.

יואב קיש: כמו שאתה מכיר אותי, אני בוועדה הזאת משתדל להיות ענייני.

אם יוצר לא צועק, כנראה שאתה באמת צודק.

אני רק רוצה שיהיה ברור שבדברים הגיוניים אנחנו תומכים.

יואב קיש: החלטת הפיצול תובא לאישור המליאה, אם אפשר עוד היום.

יואב קיש: הנושא הבא הוא פרק ט', תכנון ובנייה.

יואב קיש: חבר הכנסת פולקמן, נתחיל עם עירוב שימושים?

יואב קיש: הצבענו כבר על חלק מהסעיפים בפרק ט'.

יואב קיש: נשארו לנו נושאים פתוחים בסעיפים ספציפיים.

יואב קיש: אנחנו מתחילים עם עירוב שימושים.

<רוני טיסר: סעיף 32, פסקה 5, עמוד 3 לנוסח.

יואב קיש: דיברנו על שני דברים.

יואב קיש: אחד, דיברנו שלא נוסיף זכויות בנייה נוספות בתכנית.

רועי פולקמן: ברשותך, אדוני היושב ראש, שתי הערות.

רועי פולקמן: בהנחייתך היה מפגש עם חיים ביבס ועם נציגי השלטון המקומי.

רועי פולקמן: היו שתי הערות מהותיות שעלו בפגישה.

רועי פולקמן: ביקשת להגיע להבנות והיו שתי הערות חשובות.

רועי פולקמן: אחת, אמירה חשובה שיוגדר שהנושא הוא למתחמי מגורים.

רועי פולקמן: הם טענו בצדק, וגם השתכנעתי בישיבה וזאת גם היתה עמדתו של יושב ראש השלטון המקומי.

יואב קיש: זה תעסוקה, מה זאת אומרת?

יואב קיש: לפני רגע לא נתתם לעשות שם מגורים.

רועי פולקמן: הם טענו בצדק ואמרו שאם יש מתחם כמו הר חוצבים בירושלים, שהוא כולו במובהק תעסוקה, לא הגיוני שמחר תתקע שם באמצע דיור בשכירות.

רועי פולקמן: השלטון המקומי צודק.

יואב קיש: אולי רק דיור בשכירות לא, אבל לא מבני ציבור?

יואב קיש: אתם מדברים על החרגה של דיור לשכירות רק על זה, לא על כל העניין.

במתחמים מאוד ברורים.

רועי פולקמן: הם הגדירו את זה שהבנייה תהיה בצמידות - - -

<אריאל יוצר: רגע, אנחנו מדברים על תוספת זכויות.

רועי פולקמן: רגע, לפני תוספת הזכויות.

רועי פולקמן: הדיון אומר שרק באזורי מגורים או בצמידות לאזורי מגורים, שטחי מסחר ותעסוקה אפשר יהיה להסב לשכירות.

יואב קיש: אתה בלבלת.

יואב קיש: דיברת על הכול וברור שזה לא הגיוני מה שאתה אומר.

רועי פולקמן: לא למגורים, לשכירות.

יואב קיש: תגיד לי אם הבנתי אותך נכון.

יואב קיש: אני מבין שנושא השכירות ארוכת טווח זה משהו שמאוד חשוב לך.

יואב קיש: אבל לא כל העולם זה שכירות.

יואב קיש: לכן, הדיון שאתה מדבר זה רק ספציפית לשכירות ארוכת טווח.

רועי פולקמן: צודק.

יואב קיש: בזה היית צריך להתחיל את דבריך.

יואב קיש: החוק הזה מדבר על דיור מוגן, על מעונות לתלמידים, גני יום.

יואב קיש: אנחנו רוצים לעשות הפרדה.

יואב קיש: האם חלק מהדברים יש אופי של מגורים ואז להם אנחנו לא רוצים להכניס - - -

רועי פולקמן: בדיוק.

יואב קיש: אתה מבין שזאת המשמעות של העניין?

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: מעון אין בעיה לעשות בהר חוצבים.

רועי פולקמן: דיור מוגן, מעונות סטודנטים או כל סוגי השכירויות באזורי תעסוקה ומסחר שהם בשטחי מגורים או בצמידות לשטחי מגורים.

רועי פולקמן: זאת האמירה.

רועי פולקמן: לא הגיוני שבאזור תעסוקה מובהק ומסחר.

רועי פולקמן: בעיניי זה must.

אם הבנתי נכון את רועי, אני רוצה להסביר מה ההיגיון.

אנחנו יודעים שבמתחמי עסקים ותעסוקה - - -

יואב קיש: רועי, לא היית מסונכרן עם האוצר?

יואב קיש: זה תקדים.

רועי פולקמן: א', לא כל דבר אני צריך להסכים איתם.

רועי פולקמן: הייתי בפגישה.

יואב קיש: אם ננהל ויכוח בין רועי לאוצר אני אהיה - - -

יעל גרמן: אני רוצה לומר שאני עדיין לא מבינה למה רועי מתנגד.

יעל גרמן: אני יודע עבור מה הוא בעד, אני לא יודעת למה הוא מתנגד.

יואב קיש: רגע, חבר הכנסת יעקב אשר.

יואב קיש: תכף תקבל את זכות הדיבור המלאה שלך.

יואב קיש: אנחנו דיברנו על נושא עירוב שימושים.

יואב קיש: היו שתי סוגיות.

יואב קיש: על סוגיה אחת עוד לא התחלנו לדבר וזה האם יש תוספת זכויות בנייה או לא? את זה אני שם בצד.

יואב קיש: הנושא השני היה, האם להוסיף מסחר?

יואב קיש: גם זה נושא שצריך לדון עליו.

יואב קיש: הנושא השלישי, מה שהעלה חבר הכנסת פולקמן, הוא נושא חדש שלא דיברנו עליו, שיש סוגים של ייעודים שאנחנו רוצים שלא יהיו בכל אזור תעסוקה אלא רק באזור תעסוקה שיש לו אופי של מגורים ותכף נבין במה מדובר.

יואב קיש: אלה שלושת הנושאים.

רועי פולקמן: ואז השלטון המקומי אמר שהם מסכימים ורוצים את תוספת הזכויות.

רועי פולקמן: זה היה הסיכום – באזורים האלה.

רועי פולקמן: הוא אמר שהוא מקבל את מתווה תוספת הזכויות, אנחנו רק רוצים לדעת שזה בשטחי מגורים.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: נא לא להפריע לחבר הכנסת יעקב אשר.

אני רוצה להרחיב את ההיגיון שבזה.

יהיה קשה מאוד להגדיר אזור תעסוקה שהוא רק אזור תעסוקה ומה זה אזור מגורים שהוא בתוך אזור תעסוקה.

אתה בעצמך אמרת שאתה לא יודע איך להגדיר את זה.

ההיגיון שאומר ידידי פולקמן, בלי שתיאמנו מראש, הוא נכון.

אני אסביר למה?

במתחמי עסקים, במשרדים יש תקופות.

לפעמים יש היצע גדול ואין מספיק ביקוש ולאט לאט אזורי תעסוקה מתאכלסים.

מה קורה ליזמים?

יזמים רוצים למקסם מהר רווחים והם יתחילו לעשות כל מיני דברים שהם יותר אטרקטיביים.

פתאום יכניסו בנייה ואז בעצם כל האזור לאט לאט יעבור ללופטים, לכל מיני שכירויות, דיור מוגן.

לכן יש היגיון לשמר מקומות כאלה כמקומות עסקים ומסחר.

דא עקא השאלה איך אתה מגדיר.

היום העולם הולך לשימושים מעורבים.

השאלה איך אתה עושה את הגבול?

יעל גרמן: למה להתנגד?

אם תיקחי מתחם כמו ה-BBC בבני ברק, שאני מכיר אותו מקרוב.

אם אני מתחיל לשתול מגורים בתוך המתחם, בסוף אין לי אזור מסחרי כדבעי ולא מגורים.

יואב קיש: מה עושים עם הפיל הלבן שבנו אז?

אתה לא יכול לשלוט על זה ברגע שיש אפשרות.

יואב קיש: חברת הכנסת גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: אני רוצה ללכת צעד אחד יותר רחוק.

יעל גרמן: אני חושבת שעירוב שימושים זה דבר נכון.

יעל גרמן: יש בעיה באזורי מסחר ובאזורי תעסוקה שהם בערב ריקים.

יואב קיש: מסחר לא בהכרח, תלוי מה יש שם.

יעל גרמן: אין רק מסחר.

אולמות שמחה ודברים כאלה.

יעל גרמן: אזור התעשייה שלנו זה אזור תעסוקה.

יעל גרמן: גם הבורסה זה אזור תעסוקה ולא אזור מסחר.

יעל גרמן: באזורי תעסוקה זה מאוד נכון לתת היתרים גם למלונאות, גם למגורים - - -

רועי פולקמן: בשכירות.

יעל גרמן: בשכירות ולא בשכירות.

רועי פולקמן: לא בשכירות זה טעות.

יעל גרמן: אני מציגה את עמדתי.

יעל גרמן: אני חושבת שעירוב שימושים זה דבר נכון מבחינה עירונית.

יעל גרמן: זה יגרום לכך שאזור התעסוקה הזה יהיה חי 24 שעות.

יעל גרמן: זה ימנע את הדקדנציה, את חוסר ההתפתחות, לעיתים אפילו מוות של אזורי תעסוקה כפי שאנחנו רואים שוב ושוב.

יעל גרמן: לכן אני בעד עירוב שימושים.

יעל גרמן: נכון שמי שצריך לקבוע את זה על-פי מדיניות שתהיה ברורה לכל מי שמגיש את ההיתר זאת העיר או ועדה.

יעל גרמן: ברגע שיש לנו מישהו שכן יש לו את הביקורת, הוא רואה את התמונה הכללית, יש לו מדיניות, אין לי שום חשש מעירוב שימושים.

יעל גרמן: עוד מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס?

יעל גרמן: האוצר, בבקשה.

<רבקה לויפר: יש כאן איזה סיכום שהוא לא מסוכם איתנו.

<רבקה לויפר: אם אני מבינה נכון, אתם מבקשים להוסיף תוספת זכויות ובעצם להגביל את התיקון של המרת שטחי מסחר ותעסוקה.

<רבקה לויפר: אנחנו התכוונו דווקא להרחיב את ההמרה ולא לתת תוספת זכויות.

רועי פולקמן: זה לא רלוונטי מה שרבקה אומרת עכשיו לחלוטין מכיוון שהיא לא היתה בדיונים במשך שבועיים.

רועי פולקמן: עם כל הכבוד, הדיונים התנהלו איתך.

יואב קיש: סליחה, אתה לא יכול לדבר לאוצר כך, חבר הכנסת פולקמן.

רועי פולקמן: עם כל הכבוד, זה לא רלוונטי לחלוטין.

<רבקה לויפר: אני לא מקבלת את ההערה.

רועי פולקמן: בסדר, אבל אני יכול לומר את דעתי, רבקה.

רועי פולקמן: התנהלו דיונים עם השלטון המקומי.

רועי פולקמן: עם כל הכבוד - - -

<רבקה לויפר: לא עם האוצר.

יואב קיש: עם כמה שאני נהנה מהוויכוח, אני אעצור אותו.

יואב קיש: תכף נשמע את השלטון המקומי.

יואב קיש: רועי, תן להם לסיים.

רועי פולקמן: לא היית קשורה בכלל - - -

יואב קיש: אבל היא עודכנה, מה לעשות?

יואב קיש: זה עובד ככה באוצר.

רועי פולקמן: שוחחתי עם יוצר, אתה היית בדיון, על מה הוויכוח?

יואב קיש: יוצר יצא ואמר לי שרבקה מייצגת אותו.

יואב קיש: רועי, זה לא מכובד.

יואב קיש: עזוב, תן לה לדבר.

יואב קיש: תרגיש מה אנחנו מרגישים מול האוצר כל פעם.

יואב קיש: בואו נדבר עניינית.

יואב קיש: אתם לא מכירים את ההצעה הזאת?

<רבקה לויפר: כאוצר יש צוות.

<רבקה לויפר: אריאל יוצר יצא לרגע, אנחנו כאן מחליפים אותו.

<רבקה לויפר: אורי היה בכל הדיונים.

<רבקה לויפר: צוות של האוצר מלווה את זה כל התקופה וההערה לא במקום.

<רבקה לויפר: לגבי האירוע הזה, מדובר באיזו סגירה שאנחנו לא חלק ממנה וגם לא מסכימים לה.

יעל גרמן: אתם לא מסכימים לעירוב או לתוספת?

יעל כהן-פארן: אנחנו מבקשים הסבר.

יואב קיש: חברת הכנסת גרמן ורועי.

יואב קיש: אני חושב שלא נכון להיכנס להגבלה הזאת כי זה ממילא בסמכות העיריות.

יואב קיש: העיריות יוכלו לנהל את זה והן לא יתקעו לעצמן גול עצמי.

יואב קיש: לכן אני רוצה להשאיר את הגמישות לעיריות.

יואב קיש: הם לא יעשו ליד מפעל טבע שכירות ארוכת טווח, עם כל הכבוד.

יואב קיש: לכן, אני גם לא רוצה להוסיף זכויות.

רועי פולקמן: זכויות זה דבר חשוב.

יואב קיש: מה שיש להם היום, יש להם.

יוליה מלינובסקי: אני נגד להגדיל זכויות, סליחה.

<תומר רוזנר: אני אתייחס לשני הדברים.

<תומר רוזנר: לגבי הניסיון להגדיר מתחמי תעסוקה בתוך מתחמי מגורים, זה ניסיון שדינו כישלון.

<תומר רוזנר: נראה לי שיהיה קשה מאוד להגדיר את הדבר הזה.

<תומר רוזנר: לגבי נושא תוספת הזכויות.

<תומר רוזנר: פסקה 3 הקיימת בסעיף הרלוונטי מאפשר לוועדה מקומית עצמאית להוסיף 40% אחוז זכויות בנייה באזורי תעסוקה.

<תומר רוזנר: אין מניעה שוועדה מקומית, אם היא תרצה בכך - -

<קריאה: זה לשטחי תעסוקה אבל לא למגורים.

יואב קיש: זה תעסוקה.

יואב קיש: למגורים בכל מקרה אנחנו לא עושים.

<תומר רוזנר: אין מניעה שהוועדה המקומית תעשה מה שהיא עושה גם בדברים אחרים, דהיינו, תשלב את שני הסעיפים.

<תומר רוזנר: היא תוסיף שטח לתעסוקה ותוסיף בו שימושים לפי הפסקה השנייה.

<תומר רוזנר: אין שום מניעה לעשות את זה, כי כל סעיף 62 - - -

רועי פולקמן: אתה אומר שבתוך ה-40% אפשר להפשיר את זה לשכירות.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: הוא יגיד, אני מוסיף לשטח איקס 30%.

רועי פולקמן: אין לי עניין בכפל מבצעים.

רועי פולקמן: אבל אם בתוך ה-40% הם יכולים להסב את זה לשכירות במסגרת התיקון - - -

יואב קיש: זאת המטרה.

רועי פולקמן: אוקיי.

יואב קיש: גמרנו את הנושא.

יואב קיש: לא תהיה הוספת שטחים, יש לכם את זה בסעיף אחר.

<מירה סלומון: אני מנהלת מחלקה משפטית במרכז השלטון המקומי.

<מירה סלומון: היינו בדיון גם עם האוצר וגם עם מירי כהן ממנהל הדיור.

<מירה סלומון: קצת מפתיעה אותנו עמדת האוצר כעת נוכח הישיבה הזאת.

<מירה סלומון: אני חייבת לומר שהסיבה שאנחנו הסכמנו לתוספת הזכויות זה כיוון שמלכתחילה, גם במצב שבו אין תוספת זכויות, אנחנו חושבים שלא נכון יהיה שהמחוקק יאפשר, יתווה כעמדה שהיא לגיטימית בעיניו, הוספה של זכויות.

יואב קיש: לא מוסיפים זכויות, גמרנו.

<מירה סלומון: לא תוספת זכויות מעבר למותר אלא עירוב שימוש של זכויות לטובת משהו שבמהותו מגורים, שכירות ארוכת טווח, מעונות סטודנטים, דיור מוגן בתוך אזורי תעסוקה מנותקים.

<מירה סלומון: .

<מירה סלומון: לכן, בכל מקרה, גם אם אנחנו לא מדברים על הוספה של תוספת זכויות בנייה, אנחנו כן נבקש, לכל הפחות, לכל הפחות שאחד השיקולים שהוועדה תשקול זה המרחק של אזור התעסוקה מאזורי מגורים.

יואב קיש: למה את צריכה לכתוב את זה בחוק?

יואב קיש: תשקלו מה שאתם רוצים.

<מירה סלומון: מכיוון שכאשר המחוקק קובע מתן סמכות, אם הסמכות באה האחריות לשקול את זה לכל הפחות.

<מירה סלומון: כאשר המחוקק אמר שהוא חושב שזה נכון לערב שימושים במתחמי תעסוקה ולהוסיף שיקולים כאלה, הוא למעשה אמר שזה לדעתו סביר, מדתי וראוי.

<מירה סלומון: להוסיף שיקולים שאנחנו לא דיברנו עליהם מראש, לא התווינו אותם במערכת השיקולים שהמחוקק ראה לנכון, זה משהו שהוא עשוי להיות אחר-כך - - -

יואב קיש: אני לא יכול להיכנס לשיקולים של כל ועדה מקומית בכל עיר.

יוליה מלינובסקי: תעשו אסיפה של מהנדסי העיר.

יואב קיש: תעשו את זה אתם, זאת עבודה שלכם.

יואב קיש: אני לא אחראי על התכנון שלכם.

יואב קיש: אני נותן לכם מגוון אפשרויות ובסוף כל עיר תחליט מה שטוב לה.

יואב קיש: למה אני צריך עכשיו להגיד למי מהרשויות מה לחשוב.

לשנות את הנוסח שהוועדה המקומית תהיה רשאית לשקול.

יש לך מסמך מנחה.

<תומר רוזנר: היא יכולה לשקול אם יש לה מספיק תעסוקה בכלל.

<תומר רוזנר: היא יכולה להגיד שאין לה מספיק לתעסוקה ואני בכלל לא נכנסת לדיון האם להקים מעונות סטודנטים.

יוליה מלינובסקי: אני דוגלת בעצמאות של ראשי רשויות ושל מוסדות התכנון בעיר.

יוליה מלינובסקי: מהנדסי הערים והצוותים המקצועיים בעיריות ידעו לתכנן את זה היטב.

יוליה מלינובסקי: אם אין כללים, יש גוף שנקרא אגוד מהנדסי ערים שידעו להתוות את הכללים, כפי שהם ידעו לעשות את זה עם תמ"א וללמוד את הנושא.

יוליה מלינובסקי: תחליטו, אתם רוצים - - -

<מירה סלומון: - -

יואב קיש: מירה, לא להפריע לה.

יוליה מלינובסקי: אני לא מתווכחת איתך.

יוליה מלינובסקי: תחליטו בשלטון מקומי מה אתם רוצים, שהמחוקק יגיד לכם הכול, או שתהיו עצמאים?

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר גם וגם.

יוליה מלינובסקי: אנחנו פה מנסים לעשות הפרדת רשויות ומה של השלטון המקומי להשאיר לשלטון המקומי.

יוליה מלינובסקי: יש לי הערה אחת.

יוליה מלינובסקי: שמתי לב שיש פה מעונות יום וזה מאוד צרם לי במובן מסוים.

יוליה מלינובסקי: אני מבינה את ההקשרים.

יואב קיש: למה?

יוליה מלינובסקי: רק מבחינת הבטיחות.

יעל גרמן: לעובדים שעובדים באזור התעסוקה זה דבר אדיר.

יעל גרמן: מעונות יום לילדים של העובדים שעובדים באזורי התעסוקה.

יוליה מלינובסקי: אזור תעסוקה זה כלים כבדים, זה רכבים, זה פליטות.

רועי פולקמן: זה יכול להיות אזור הייטק, זה לא תעשיה.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות.

יוליה מלינובסקי: כשאנחנו נכנסים להגדרה של אזורי תעסוקה אז יש כל מיני.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שאם וכאשר - - -

יואב קיש: לא הגיוני לשים מעון יום לילדים ליד מפעל מזהם.

יואב קיש: זה ברור.

יוליה מלינובסקי: יואב, אני לא יודעת מה הגיוני.

יוליה מלינובסקי: אני רק מבקשת לפרוטוקול - - -

יואב קיש: אבל אם יש אזור הייטק, למה שלא יהיה שם מעון?

יואב קיש: באים ההורים ושמים את הילדים.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שאם וכאשר תהיה החלטה לשים מעון יום באזורי תעסוקה, שכללי הבטיחות יהיו מכבידים, כך שייקחו בחשבון את האזור, את התנועה, את הפליטות.

יואב קיש: אומר לי פה היועץ המשפטי שזה נעשה ממילא ואיכות סביבה לא מאפשרים מעונות יום במקומות כאלה.

בפירוט אני לא רואה שיש מוסדות ציבור.

יואב קיש: מוסדות ציבור יש.

<תומר רוזנר: זה בפסקה ב'.

<רוני טיסר: בעמוד 5, התיקון לפסקה 14.

מה זה למעט?

<תומר רוזנר: אני אסביר.

אם מחר רוצים לבנות בית כנסת, למשל.

זה צרכי ציבור?

יעל גרמן: זה בהחלט צרכי ציבור.

<תומר רוזנר: לפי בקשת המשרד להגנת הסביבה.

<תומר רוזנר: יש שימושים רגישים, שהם שימושים של קהל אקראי שמגיע.

<תומר רוזנר: לפי הבקשה של המשרד להגנת הסביבה, שימושים כאלה לא יתאפשרו באזורים שיש בהם תעשייה כבדה.

גם מעון לא יכול להיות ליד תעשייה כבדה.

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: באזורי תעסוקה שמיועדים למטרות האלה ספציפיות של תעשייה או מלאכה לא יתאפשרו שימושים רגישים.

גן ילדים זה שימוש רגיש?

<תומר רוזנר: כן.

לכן הוא לא ברשימה.

יעל כהן-פארן: הוא בלמעט.

יעל כהן-פארן: באזור תעסוקה רגיל שהוא לא תעשייה הוא כן אבל בתעשייה הוא לא.

בתעסוקה שהוא לא תעשייה, מה שם עלול להיות למעט?

מעונות?

צרכי ציבור, בית כנסת?

<תומר רוזנר: כן.

יואב קיש: גם מקווה.

רועי פולקמן: אדוני, יש לנו עדיין את הנושא של מעונות הסטודנטים.

יואב קיש: רק רגע.

<יהל עמית: אני מחברת גזית גלוב ישראל.

<יהל עמית: יש קצת אנומליה בין כל החוקים האלה שמגיעים במסגרת חוק ההסדרים שדווקא שואבים זכויות מהשלטון המקומי והם עומדים על הרגליים האחוריות, אולי בצד מבחינתם, לחוק הזה שנותנים להם סמכויות והם אומרים לא תודה.

<יהל עמית: זה קצת לא ברור לי למה.

יואב קיש: אנחנו לא הולכים להוסיף זכויות בנייה.

יואב קיש: אני רוצה הערות לסעיף עכשיו.

<יהל עמית: העניין של הפנייה לסעיף קטן 3 לתוספת זכויות, זה מדבר רק על שטחים לתעסוקה ולא לתעסוקה למסחר.

<יהל עמית: הוא לא מדבר על מסחר.

יואב קיש: תכף נדבר על מסחר.

<יהל עמית: הוא מדבר רק על תכניות ישנות.

<יהל עמית: בפועל לא תהיה תוספת זכויות וחבל, כי זה בדיוק נותן מענה - - -

רועי פולקמן: אומר היועץ המשפטי של הוועדה שאפשר לתת תוספת ולהמיר אותה בעקבות החוק לאותם פרויקטים בשכירות שדיברנו עליהם.

<יהל עמית: אין בעיה, אני רק אחדד.

<יהל עמית: החוק הזה מדבר שמותר יהיה לתוספת זכויות רק לתכניות ישנות שאושרו לפני מעל חמש שנים.

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: תכנית חדשה אתה יכול לעשות עכשיו.

יואב קיש: תכנית תכנון חדשה, תעשה מה שאתה רוצה.

<יהל עמית: נקודה נוספת שדיברנו עליה בדיון הקודם בעניין של תכניות מתאר.

<יהל עמית: ברגע שהחוק הזה לא יגבר על תכנית מתאר כוללנית, הסעיף הזה, הלכה למעשה הוא מוציא את הטעם מהסעיף הזה, כי היום רוב הרשויות המקומית יש להן תכניות מתאר.

יוליה מלינובסקי: לא, רק ל-46 רשויות יש תכניות מתאר.

<יהל עמית: שנייה, אני אשלים את המשפט.

<יהל עמית: יש הרבה מאוד רשויות שיש להן תכניות מתאר מאושרות או בהכנה.

יוליה מלינובסקי: 46 קיימים עכשיו.

יוליה מלינובסקי: זה לא נכון מה שהוא אומר.

יואב קיש: יש לכם את המספר לכמה יש תכניות מתאר?

<תומר רוזנר: לוועדות העצמאיות כמובן.

<ליאור מסינג: ל- 93 רשויות יש תכניות מאושרות מ-2000.

<ליאור מסינג: הספירה התחילה מ-2000, חלק מהן מפורטות וחלק מהן מתאריות.

יוליה מלינובסקי: כמה בתוקף?

<יהל עמית: ברגע שיש תכנית מתאר, אין משמעות אם הוועדה עצמאית או לא עצמאית.

<יהל עמית: ברגע שיש תכנית מתאר בסמכות הוועדה המקומית לעשות כל דבר שתכנית מתאר אפשרה לה.

יעל גרמן: אני לא בטוחה.

<יהל עמית: מה אומר הסעיף הזה?

<יהל עמית: אין לך תכנית מתאר אבל את עצמאית, את ועדה שעושה את עבודתך יותר טוב מוועדות רגילות, אז יש לך סמכויות נוספות.

<יהל עמית: לכן, הסעיף הזה מתייחס למספר מאוד מועט שלן ועדות מקומיות, פחות מ-10 ועדות, בדקתי הבוקר.

<יהל עמית: מחד, אין להן תכנית מתאר כוללנית, אבל הן כן מוסמכות.

<יהל עמית: מדובר על באמת מספר מועט של ועדות.

יואב קיש: כמה יש מוסמכות?

<יהל עמית: יש 20 ועדות מוסמכות.

יעל גרמן: מה רע בזה?

יואב קיש: 22 מוסמכות שרק עליהן זה יחול?

יעל גרמן: אתה מבזר סמכויות, מאיץ תהליכים.

יעל גרמן: רק טוב יש בזה.

יואב קיש: אני אעצור לרגע.

יואב קיש: יכול להיות שאתה צודק.

יואב קיש: שים לב, אנחנו פה עושים יריית פתיחה.

יואב קיש: אתה צודק, אנחנו לא עושים פה את הדבר הזה בבת אחת לכל מדינת ישראל, זה נכון.

יואב קיש: אנחנו כן מסמנים פה מהלך שהוא חשוב שהממשלה, משרד האוצר מובילים אותו.

יואב קיש: העיריות מסונכרנות ומסכימות.

יואב קיש: אני מקווה שלאחר שנוביל את המהלך הזה בגרסה הזאת, נוכל לבוא גם עם גרסה רחבה לעיריות נוספות.

יואב קיש: כן, אתה צודק, זאת יריית פתיחה וזה המסר ואנחנו נמשיך בעניין הזה.

<יוני ויצמן: אני מהתאחדות בוני הארץ.

<יוני ויצמן: אני מברך על הרצון לעשות שינוי בכיוון חיובי , אבל אני חושב שלא נעשה פה דיון מספיק עמוק בין הצדדים.

<יוני ויצמן: אני לא חושב שבחנו את ההשלכות.

<יוני ויצמן: יש פה שינוי משמעותי מאוד בחוק התכנון והבנייה.

<יוני ויצמן: בכלל, להעלות את זה פה במסגרת חוק ההסדרים עושה בעיה משמעותית.

<יוני ויצמן: אני רוצה להתייחס ספציפית לשני הסעיפים - - -

יואב קיש: אתה חושב שעדיף לא לעשות את זה?

<יוני ויצמן: חד משמעית.

<יוני ויצמן: אני חושב שצריך לפצל את זה, להוציא את זה.

<יוני ויצמן: יש פה משמעויות קנייניות.

<יוני ויצמן: יש פה משמעויות מעבר לדיון התיאורטי, העברת סמכויות מאוד משמעותיות לרשויות המקומיות.

<יוני ויצמן: אני חושב שלא נעשה דיון מספיק מקיף בין הצדדים.

יואב קיש: אתה חושב שצריך לפצל ולדון בזה בצורה יותר מעמיקה.

<יוני ויצמן: חד משמעי.

<יוני ויצמן: אני אומר את זה פה בתור נציג היזמים וכל מי שבונה במדינת ישראל.

רועי פולקמן: הוא צודק שהחוק בנוסח מאוד מאוד מוגבל.

רועי פולקמן: הרצון שרצינו לתת עירוב שימושים – החוק שלי היה יותר רחב והם הביאו חוק "דרדלה".

יואב קיש: רועי, אמרתי את זה גם קודם ואני מתחבר במידה מסוימת למה שאמרו שני הדוברים.

יואב קיש: אתם תחליטו.

יואב קיש: אין לי בעיה לעשות פה סימון ויריית פתיחה, ואם אתה רוצה להמשיך בחקיקה הפרטית שלך, זה כיוון אחד.

יואב קיש: כיוון שני זה להגיד שאני מוכן לפצל את זה ולרוץ על זה כמהלך המשמעותי וזה ייקח יותר זמן.

יואב קיש: אבל אני באמת מוכן לפעול לפי מה שאתם רוצים.

<רבקה לויפר: אני דווקא מתחברת למה שאתה אמרת.

<רבקה לויפר: יש כאן יריית פתיחה.

<רבקה לויפר: יש כאן שינוי חשיבה.

<רבקה לויפר: זה בסדר לעשות את זה צעד צעד.

יואב קיש: אז זאת התשובה לאמירה שלך.

יואב קיש: רועי, חשוב לי שתבין.

רועי פולקמן: אפשר לעשות צעד כמו שאמרת, רגל בדלת.

יואב קיש: זאת הכוונה.

יואב קיש: יש פה משימה מאוד משמעותית.

יואב קיש: עירוב שימושים, אמרה חברת הכנסת גרמן, זה יכול להיות העתיד של לא מעט ערים ואזורי תעסוקה.

יואב קיש: אנחנו לא סגרנו את הדלת להמשך העשייה.

יואב קיש: יותר מזה, אנחנו מסמנים פה משהו ואנחנו בהחלט נשקול לקדם את זה.

יואב קיש: אני מסכים איתך שהלוואי והיו לי עוד שבועיים עבודה והייתי יכול להגיע למקום אחר.

<יוני ויצמן: אני מייצג את מה שקורה בשטח ומה שקורה בפועל.

<יוני ויצמן: הניואנסים והעדינות בין היחסים - - -

יואב קיש: אז בואו נקדם את זה בחקיקה הפרטית של רועי פולקמן.

יכול להיות שהתקציב יאושר רק עוד שלושה חודשים.

למה אתה מטעה אותו?

יואב קיש: חבר הכנסת יעקב אשר, לפני שבאת שאלו אותי מה קורה.

יואב קיש: אמרתי שאם היו פה חברי כנסת חרדים יכולנו להגיד.

ומה הסיבה?

הסיבה היא רק מקצועית בעניין הזה.

יואב קיש: אנחנו מסכמים כך.

יואב קיש: יש עוד נושא שלא דנו עליו ואני חושב שיש עליו הסכמה וזה הנושא של מסחר.

<תומר רוזנר: יש עוד נושאים.

יואב קיש: חברי הכנסת, כמה דברים שחשוב לי שתקשיבו.

יואב קיש: אנחנו בגרסה הזאת עושים יריית פתיחה.

יואב קיש: אני חושב שזה מסר מאוד חשוב.

יואב קיש: אני חושב שגם האוצר וגם חברי הכנסת יכולים לקדם חקיקות בעניין נושא עירוב שימושים, יש פה רוח גבית.

יואב קיש: יש קצת התנגדות מהשלטון המקומי.

יואב קיש: צריך לעבוד איתם יחד ולנסות לייצב את הדברים הללו.

יואב קיש: בהמשך למה שאמרתי, לא נוסיף זכויות בנייה, לא נפצל את מה שביקשת לפה ולשם.

יואב קיש: אבל לדעתי כן נכון להוסיף את נושא המסחר ולא רק התעסוקה.

יואב קיש: אני לא רואה בזה סיבה למנוע את המסחר.

יואב קיש: חברת הכנסת פארן, בבקשה.

יעל כהן-פארן: האם אפשר להוסיף?

יעל כהן-פארן: הרי יש כאן דיור מוגן, מעונות סטודנטים ודיור בר השגה.

יעל כהן-פארן: האם אפשר להוסיף גם דיור ציבורי?

יעל כהן-פארן: שזה יהיה גם אחד מהיעדים של הרשימה.

יעל כהן-פארן: דיור בר השגה זה לא דיור ציבורי.

<תומר רוזנר: דיור ציבורי עד כה לא הוגדר כייעוד מבחינת דיני התכנון והבנייה.

<תומר רוזנר: דיור ציבורי זה דירה שנמכרת או נמצאת בשכירות אבל היא בבעלות המדינה או גוף ציבורי אחר.

יואב קיש: את אומרת שנעשה מגורים שם.

יואב קיש: זאת לא קטגוריה.

יעל גרמן: המדינה יכולה לקנות שם דירות נר ואז זה דיור ציבורי.

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: כל עוד זה בשכירות ואין בעלות אישית.

רועי פולקמן: זה כן אפשר.

יואב קיש: בואו נמשיך.

יואב קיש: אני רוצה התייחסות לגבי מסחר.

<יוני ויצמן: אני רוצה להגיד עוד מילה לגבי תוספת הזכויות.

יואב קיש: לא, זה כבר מאחורינו.

יואב קיש: אין תוספת זכויות.

יואב קיש: אין תגובות אז אנחנו בעד מסחר.

יואב קיש: רועי, רצית להגיד עוד משהו.

<תומר רוזנר: אתה רוצה לעבור לנושא הבא?

<תומר רוזנר: יש לנו שורה של נקודות ואנחנו רוצים לעבור בצורה מסודרת.

<תומר רוזנר: לגבי נושא המסחר.

<תומר רוזנר: אתם רוצים להוסיף אותו כמגרש המיועד למסחר מלכתחילה.

<תומר רוזנר: אפשר יהיה להוסיף פה את כל השימושים שמדובר בהם, כלומר שימושים המיועדים לשכירויות ארוכות טווח כמו תעסוקה וגם לצרכי ציבור.

יואב קיש: כלכלית אני לא כל-כך רואה את זה קורה, כי מטר מסחר שווה יותר.

רועי פולקמן: היתרון הוא בדיוק בפתרון שאמרנו, שמעל שטחי מסחר יכולים להקים דיור.

<תומר רוזנר: הנקודה הבאה שאני רוצה להעלות זאת נקודה שעלתה בישיבה הקודמת בכיוון מסוים ואני רוצה להציע לוועדה שקול אותה מחדש.

<תומר רוזנר: בישיבה הקודמת הוצע שהבחינה תעשה פר מגרש.

<תומר רוזנר: אנחנו סבורים שכדאי לחשוב על זה מחדש ולהתייחס מתחמית.

<תומר רוזנר: יתכן שירצו, למשל, לבנות את בית הדיור המוגן - - -

יואב קיש: על מספר מגרשים.

<תומר רוזנר: לא, להיפך.

<תומר רוזנר: במגרש אחד לרכז.

<תומר רוזנר: הרי אנחנו מגבילים את זה ב-30% מכל השטח שמיועד לתעסוקה במתחם.

<תומר רוזנר: יש לנו תכנית שמאפשרת - - -

יואב קיש: השאלה אם אתה לא מתעדף פה יזם קבלן כזה או אחר.

<תומר רוזנר: זה תמיד קיים בכל נושא.

<תומר רוזנר: גם אם יש לך שמגרש שמיועד לתעסוקה ולידו מגרש שמיועד למגורים, אתה תעדפת את בעל המגרש למגורים.

יואב קיש: אנחנו אמרנו שלכל מגרש יהיה את ה-30% שלו.

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: אתה יוצר מצב שבו - - -

יואב קיש: אני אגיד לך מה הבעיה שלי.

יואב קיש: יכול להיות שזה נכון לחוק היותר רחב.

יואב קיש: במקרה הזה אני לא רוצה להיכנס למקום - - -

<תומר רוזנר: פר מגרש?

יואב קיש: פר מגרש.

יואב קיש: אם אני עכשיו אאפשר, זה יכול לעשות חתיכת מהומה.

יואב קיש: פתאום ההוא רוצה את ה-30%.

<קריאה: מנהל תכנון דווקא חושבים שתומר צודק.

יואב קיש: אני מסכים עם ההיגיון.

יואב קיש: תבינו, אנחנו ביריית פתיחה.

יואב קיש: תציעו חוק מלא שמדבר על ההתנהלות ואיך עושים.

יואב קיש: בסוף יבוא יזם אחד ויגיד שהוא רוצה את כל ה-30% על המגרש שלו.

יואב קיש: אני רוצה לתת את האופציה הזאת לכל אחד באופן שוויוני.

יעל גרמן: בכל מקרה מותר לנייד זכויות.

יעל גרמן: תמיד מותר לנייד זכויות.

יואב, אתה מוגבל.

כשאתה מגביל את עצמך ואחד יגיד שיש לו 30% - - -

רועי פולקמן: לפחות אולי צריך להגיד - - -

אתה מוגבל בתכנון.

יוליה מלינובסקי: אז בואו נשאיר את האופציה הזאת לעירייה, שהם יתנו את שיקול הדעת כי הם רואים תמונה כוללת.

יוליה מלינובסקי: מהנדס העיר רואה תמונה.

יואב קיש: מי מהמשרדים רוצה להגיב?

יואב קיש: אתם לא רואים פה בעיה לקונפליקטים?

<קריאה: בוודאי שיהיו בעיות.

יואב קיש: אני מבין את היזמים, תהיה פה מלחמת עולם.

יואב קיש: הראשון שירוץ על המגרש שלו לתוספת של כל המתחם על ה-30% והוא רוצה עכשיו דיור מוגן.

יואב קיש: עזוב, זה טירוף.

<קריאה: זה גם ייצור לחץ על הרשויות המקומיות לעשות כל מיני - - -

יואב קיש: אני מפחד ברגע אחד לעשות את זה.

רועי פולקמן: אתה מאוד צודק.

רועי פולקמן: הנקודה היחידה היתה, שאם עכשיו אתה רוצה להקים 300 יחידות דיור לפרויקט של דיור מוגן.

רועי פולקמן: אתה לא תוכל, כי לא תוכל לפזר אותם על 10 פרויקטים.

<יהל עמית: אז אנחנו נאחד מגרשים וכוחות השוק יעשו את שלהם.

יואב קיש: אני לא מוכן לעשות את זה בזבנג.

יואב קיש: זה יכול לעשות פה מלכודת מוות.

<סיגלית בודנהיימר בארי: אני ממנהל התכנון מאגף לאסטרטגיה.

<סיגלית בודנהיימר בארי: בגלל שאנחנו יודעים שיש באזורים כאלה כל מיני דברים של תעשייה וציינו קודם את היחס למעונות והכול.

<סיגלית בודנהיימר בארי: יכול להיות שבאזור תעסוקה יהיו אזורים שיש בהם יותר תעשייה ולכן ירצו לרכז את עירוב השימושים הזה באזור מסוים.

<סיגלית בודנהיימר בארי: לכן ניוד הזכויות בין מגרשים יכול להועיל.

<יהל עמית: אבל זה גם בסמכות הוועדה המקומית לעשות ניוד זכויות, אין בעיה.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: זה כבר נעשה.

יואב קיש: הוא קונה את הזכות שלו.

יואב קיש: זה בסדר, אבל לא לתת למגרש הזה את כל הסוכרייה.

יואב קיש: אני לא מוכן.

יואב קיש: תעשו חוק רציני ומעמיק לא בחוק ההסדרים.

יואב קיש: תפתחו את כל הדברים ותביאו גם את זה אבל לא עכשיו.

יואב קיש: מה עוד?

<תומר רוזנר: הנושא הבא זה מעונות סטודנטים.

<תומר רוזנר: יש לנו הצעה של הממשלה להוסיף הוראה מפורטת יותר לגבי מה הם מעונות סטודנטים.

רועי פולקמן: יואב, רק בקונטקסט, אנחנו כן בתהליך ביחד להעביר חוק מסודר שיגדיר את נושא המעונות כי זה נכון להרבה נושאים.

יואב קיש: לא נעשה את זה בחוק הזה.

רועי פולקמן: פה זה הגדרה כללית.

רועי פולקמן: זה מסוכם עם התאחדות הסטודנטים.

יעל גרמן: יואב, צריך לזכור שמעונות סטודנטים היום נחשב הייעוד ציבורי.

יואב קיש: תקריאו את הנוסח.

יעל גרמן: צריך לזכור את זה, זה לא שטחים פרטיים.

יעל גרמן: זה שטחים פרטיים, למה שמישהו ירצה?

רועי פולקמן: כי כדאי לו.

יעל גרמן: למה כדאי לו?

רועי פולקמן: זה שכירות בהתחייבות.

רועי פולקמן: בנו עכשיו ביפו בית כזה.

יעל גרמן: זה הרבה יותר יקר מאשר אם יש לו את הקרקע.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: הוא בא ואומר שהוא רוצה לבנות מעונות לסטודנטים.

רועי פולקמן: זה עניין יזמי.

<רוני טיסר: בעמוד 4 לנוסח שבפניכם, בפסקה 3 שמדברת על מעונות לתלמידים הלומדים במוסד מוכר להשכלה גבוהה.

<תומר רוזנר: זה לא בפניכם, היא תקריא.

פסקה 3: "מעונות לתלמידים הלומדים במוסד מוכר להשכלה גבוהה כמשמעותו בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ה-1958.

פסקה 3: ונקבע בתכנית כי הן יושכרו רק לתלמידים אשר הופנו על-ידי מוסד הלימודים, כאמור, בו הם לומדים, לפי אמות מידה שיפורסמו ברבים".

יואב קיש: זה מקובל גם על התאחדות הסטודנטים וגם על משרדי הממשלה?

<קריאה: כן, גם על הות"ת ומשרדי ממשלה.

יואב קיש: עוד מישהו רוצה להתייחס?

<מירב סלע: אני מהתאחדות הסטודנטים.

<מירב סלע: חשוב לנו להכניס לא רק מוסד להשכלה גבוהה שזה בעצם המל"ג.

<מירב סלע: יש גם סטודנטים שלומדים תחת מה"ט.

<תומר רוזנר: יש הרבה מאוד מוסדות.

יש מכללות, למה להגבילן?

<מירב סלע: אנחנו מציעים תחת חוק זכויות הסטודנט וזה מכיל את כל מי שהוא סטודנט.

<תומר רוזנר: אני אסביר.

<תומר רוזנר: יש בהחלט מוסדות רבים להשכלה גבוהה שהם אינם מוסדות אקדמיים ששייכים למועצה להשכלה גבוהה.

<תומר רוזנר: אני אתן רשימה חלקית.

<תומר רוזנר: יש מוסדות שקרובים למכון להכשרה בתעסוקה של משרד התעשייה והמסחר, יש מוסדות טכנולוגיים שמופעלים על-ידי משרד החינוך.

יואב קיש: בשביל זה צריך חוק נפרד.

<תומר רוזנר: יש בתי ספר לאומנות.

יואב קיש: בכם זה פוגע הנוסח הזה?

יואב קיש: אם תגידו שזה פוגע, נשאיר את זה כפי שהיה.

<מירב סלע: אני רק שואלת אם אפשר לשנות.

יואב קיש: אי-אפשר לשנות.

יואב קיש: יש עשרות גופים נוספים.

יואב קיש: זה חוק שלם שצריך לעשות.

יואב קיש: אנחנו לא נכנסים לזה.

רועי פולקמן: זאת ההגדרה המינימאלית האפשרית.

יואב קיש: היתה לנו הגדרה מאוד בטוחה.

יואב קיש: השאלה אם בסוף הוא פוגע?

יואב קיש: אני לא רוצה לעשות משהו שהוא פוגע.

רועי פולקמן: הוא לא פוגע ואני אסביר למה.

רועי פולקמן: בסוף העירייה יכולה להגיד שזאת שכירות ובשכירות הזאת מגיעים להבנות בשוק הפרטי.

יוליה מלינובסקי: רועי, אתה עכשיו - - -

רועי פולקמן: לא יוליה, זה בדיוק זה.

רועי פולקמן: גם היום יזם בונה ואומר שזה דירות שאני משכיר לצעירים ולסטודנטים כי יש פה מכללה ליד.

רועי פולקמן: ההגדרה שהכנסנו כאן אומרת שבמובהק - - -

יוליה מלינובסקי: אז בשביל מה אתה עושה את ההגדרה הזאת?

רועי פולקמן: כדי לייעד את זה.

רועי פולקמן: מוסד אקדמי מוכר יכול ולהגיד שההפניה של סטודנטים זה דרכי.

רועי פולקמן: כלומר, שאני מגדיר מעון סטודנטים זה דרכי.

יואב קיש: זה בסדר.

יואב קיש: אנחנו צריכים איזו הגדרה שתהיה מה שיותר מוסמך.

יואב קיש: בואו נמשיך.

יואב קיש: אני צריך ללכת לוועדת הכנסת עוד שתי דקות אז נעשה הפסקה.

יואב קיש: נתכנס פה ב-11:15.

יואב קיש: אני מחדש את הישיבה.

יואב קיש: נמשיך עם השאלות שהיו פתוחות.

יואב קיש: רוני, בבקשה.

<רוני טיסר: במסגרת ההצעה הוצע לתת סמכות לוועדה מקומית עצמאית לשנות ייעוד ולהוסיף שימוש בקרקע המיועדת לתעסוקה לצרכי ציבור.

<רוני טיסר: הערתנו בנושא הזה היא שאין הצדקה להבחין בנושא הזה בין ועדה מקומית עצמאית לוועדה מקומית רגילה.

יואב קיש: זה מאוד משמעותי.

<תומר רוזנר: השלטון המקומי רוצה את זה.

יואב קיש: מה לגבי המשרדים?

<רוסלן עותמאן: אני ממשרד המשפטים.

<רוסלן עותמאן: אנחנו מתנגדים להרחבת הסמכויות גם לוועדות מקומית לא עצמאיות.

<רוסלן עותמאן: אני חייב לציין שלהבדיל מוועדה עצמאית, שהיא ועדה שעברה הליך הסמכה שכולל גם בחינה של טוהר מידות, גם בחינה של המקצועיות של הוועדה.

<רוסלן עותמאן: אני אומר את זה בזהירות המתבקשת, ועדה לא עצמאית שלא עברה הליך הסמכה, היא לא עברה את התהליך.

יואב קיש: מה זה הליך הסמכה של ועדה עצמאית?

<רוסלן עותמאן: כל ועדה מקומית שמבקשת להיות מוסמכת, פונה בבקשה למנהל התכנון ומבקשת לקבל את ההסמכה הזאת.

<רוסלן עותמאן: בעצם, המשמעות האופרטיבית היא הענקת סמכויות נוספות שברגיל מוענקות לוועדה מחוזית.

<רוסלן עותמאן: לאחר מכן, אותה בקשה מועברת אלינו ואנחנו בודקים היבטים.

יואב קיש: מה הפוטנציאל לשחיתות, אם בעצם הוא משנה מתעסוקה כזאת, משרדים, לצורך העניין, לבית כנסת, למעון, לתחנת משטרה.

<יוני ויצמן: יש לזה משמעות כלכלית.

<רוסלן עותמאן: קודם כל, צרכי ציבור זה לא רק - - -

<תומר רוזנר: אנחנו מדברים רק לצרכי ציבור.

<רוסלן עותמאן: יש שימושים מניבים בצרכי ציבור.

<רוסלן עותמאן: כאן טמון הפוטנציאל.

<רוסלן עותמאן: שוב, אני אומר בזהירות, אני גם לא רוצה להכליל, אבל כאן טמון הפוטנציאל לשחיתות.

יואב קיש: זאת דעת הממשלה, או דעת משרד המשפטים?

<רוסלן עותמאן: משפט אחד ברשותך.

<רוסלן עותמאן: זה לא רק שיקולים של פוטנציאל לשחיתות אלא שיקולים מקצועיים.

<רוסלן עותמאן: שוב, כמו שאמרתי, ועדה מוסמכת עברה בדיקה מקצועית ורק לאחר שהגענו למסקנה שהיא באמת מתנהלת באופן מקצועי, ניתן להעניק לה את הסמכויות.

יואב קיש: עצור רגע.

יואב קיש: עלתה שאלה בנושא מבני ציבור, לאפשר גם לוועדה מקומית שהיא לא עצמאית.

יואב קיש: אני לא רואה בזה שום בעיה.

יואב קיש: בצרכי ציבור אין בעיה.

יואב קיש: הבנתי את דעת משרד המשפטים שהם מתנגדים.

יואב קיש: אני רוצה להבין אם זאת דעת הממשלה כולה או רק דעה של משרד המשפטים.

<רוסלן עותמאן: זאת דעת הממשלה.

<אורי דביר: בסוף הממשלה הציגה את חוק ההסדרים כחוק אחד לאחר הרבה דיונים.

יואב קיש: אני חושב שאין סיבה שלצרכי ציבור לא נפתח את זה לכל ועדה מקומית לעירוב שימושים.

יואב קיש: תמשיך.

יואב קיש: בואו נעלה את זה להצבעה.

<תומר רוזנר: לא צריך, התקבלה החלטה.

<תומר רוזנר: זאת ההחלטה?

יואב קיש: כן, התקבלה ההחלטה.

יואב קיש: כולם כאן מצביעים שהם מסכימים.

יואב קיש: לצרכי ציבור, בניגוד לעמדת הממשלה, כל ועדה מקומית תוכל להשתמש בעירוב שימושים.

<תומר רוזנר: נקודה נוספת.

<תומר רוזנר: גם כאן יש את העניין של במגרש או במתחם.

<תומר רוזנר: פה זה שונה ממה שאמרנו קודם, כי פה אנחנו גם מאפשרים שינוי ייעוד של מגרש שלם.

<תומר רוזנר: הצורך פה הוא להבהיר שבנושא המתחם הוא יותר חזק, כיוון שאנחנו מאפשרים פה שינוי ממש של כל הייעוד של המגרש לצרכי ציבור.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, לקחת מגרש שמיועד לתעסוקה ולהפוך אותו לצרכי ציבור.

<תומר רוזנר: סוכם שבעצם אנחנו נבטיח ש-70% מהשטחים שיועדו לתעסוקה מלכתחילה יישמרו לתעסוקה.

יואב קיש: לא הבנתי מה ההבדל.

יואב קיש: אתה מדבר ספציפית לצרכי ציבור?

<תומר רוזנר: כן.

יואב קיש: אני לא רוצה להתעסק עם זה.

<תומר רוזנר: אבל זאת הבקשה של מנהל התכנון.

<תומר רוזנר: אולי הם יסבירו.

יואב קיש: אני לא מבין את הבקשה של מנהל התכנון.

<בני ארביב: אני ממנהל התכנון.

<בני ארביב: כיוון שהפסקה הזאת מדברת גם על שינוי ייעוד וגם על הוספת ייעוד, שינוי ייעוד מתעסוקה לצרכי ציבור, אם נגביל את זה ל-70% משטח הזכויות לבנייה במגרש - - -

יואב קיש: למה להגביל את זה ל-70% מהשטח?

<בני ארביב: הפסקה מדברת היום על זה שהסמכות הזאת רק אם נשארו לפחות 70% מהשטח הכולל המותר לתעסוקה.

<תומר רוזנר: כדי לא להפוך אזור שמיועד לתעסוקה באופיו לאזור שהוא לא לתעסוקה.

<בני ארביב: רוצים לשמר לפחות 70%.

יוליה מלינובסקי: זה מה שאתם רוצים?

<בני ארביב: לא, זה סוכם.

יואב קיש: זאת אומרת, לצרכי ציבור אפשר לקחת את כל המגרש.

<בני ארביב: בדיוק.

יואב קיש: השאלה אם עוד פעם אנחנו לא נכנסים לנושא שבגללו עצרנו קודם ולא עושים את זה?

<קריאה: זה עניין של יזמים כי זה צרכי ציבור.

יואב קיש: אבל אם עכשיו הוא עושה עסקה עם העירייה, אני אבנה לכם BOT – זה גם צרכי ציבור.

יוליה מלינובסקי: כלכלית זה יכול לפגוע כי תעסוקה - - -

<יוני ויצמן: בוודאי שזה יכול לפגוע כלכלית.

<יוני ויצמן: תחת צרכי ציבור יכולים להיות שימושים שיפגעו גם בדיירים שנמצאים.

<יוני ויצמן: בגלל זה הסברתי קודם שההשלכות של הרגל בדלת הזאת שאתם מציעים, יש לה השלכות הרבה יותר רחבות.

יואב קיש: אני לא רוצה לשנות ממה שאמרנו קודם.

יואב קיש: נצמדנו למשהו ונמשיך איתו גם בנושא הזה.

יואב קיש: אני מצטער, גם אם יותר נכון אפילו ללכת לכיוון הזה - - -

<תומר רוזנר: זה אומר שאי-אפשר לעשות שינוי.

<בני ארביב: בשינוי ייעוד זה כמעט אות מתה.

<תומר רוזנר: בדיוק.

<תומר רוזנר: אי-אפשר לעשות.

<בני ארביב: לפחות תעשו הבחנה בין שינוי ייעוד לבין הוספת שינוי.

<בני ארביב: הוספת שינוי לפי הקו שאמרתם קודם, שזה יהיה פר מגרש, אבל שינוי ייעוד - - -

<תומר רוזנר: אחרת אי-אפשר לעשות שינוי ייעוד.

יוליה מלינובסקי: למה אי-אפשר להוסיף שימוש נוסף?

<תומר רוזנר: אפשר.

<בני ארביב: שימוש נוסף זה יהיה ברמת המגרש.

<בני ארביב: ה-70% יהיו ברמת המגרש אבל שינוי ייעוד - - -

<תומר רוזנר: לא מוגבל לרמת המגרש.

יוליה מלינובסקי: אם זה אזור תעשייה ואם זה משרדים ואתה בנית את זה כמשרדים ופתאום באה העירייה ומשנה לך.

יוליה מלינובסקי: זה פשוט כל ההיתכנות הכלכלית שלך הולכת לטמיון.

יוליה מלינובסקי: זה מאוד מסוכן.

<תומר רוזנר: תקבל פיצויים.

רועי פולקמן: צריך לראות את זה ברמת המתחם.

<יוני ויצמן: לא ניתן לקבל החלטות כאלה בצורה כזאת, זה פשוט לא רציני.

יואב קיש: תאמין לי, זה לא ברגע אחד.

יואב קיש: כולם מבינים את המשמעויות.

יואב קיש: יש פה מהלך שהאוצר מוביל לאורך זמן.

יואב קיש: חבר הכנסת פולקמן מתעסק איתו הרבה זמן.

יואב קיש: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – כולנו מכירים, זה לא על רגל אחת.

יואב קיש: אנחנו מביאים את כל הניסיון של כל החברים, של כל המשרדים, לנקודת ההחלטה.

יואב קיש: בסוף צריך להחליט.

יואב קיש: את זה כן למדתי בכנסת הזאת, שבסוף צריך להחליט.

יוליה מלינובסקי: אני מציעה להיצמד לנוסח 70% כי זה מידתי.

יואב קיש: הוא צודק שזה יהרוג הרבה מאוד מהמקרים, אני מסכים איתך.

יואב קיש: אין מה לעשות.

<רבקה לויפר: הוא עורך דין של שנים בתחום.

<רבקה לויפר: אם הוא מציע, בואו נקשיב לו.

יואב קיש: יש לי בעיה להיכנס למשהו שיכולות להיות לו משמעויות מאוד דרמטיות בעניין הזה.

יואב קיש: הרגע אמרנו גם שאנחנו נותנים את זה לכל ועדה מקומית.

<רבקה לויפר: אני רוצה לומר משהו על לתת לכל ועדה מקומית.

יואב קיש: אנחנו כבר החלטנו על זה.

יואב קיש: אני מצטער, לא הייתם פה.

יואב קיש: אני לא מנהל את הלו"ז שלי לפי המשרדים.

יואב קיש: אנחנו מדברים על נושא נוסף, פר מגרש או מתחם בנושא מבני ציבור.

יואב קיש: באופן עקרוני אני יכול להבין את ההיגיון פר מגרש.

יואב קיש: אני מבין אותו.

יואב קיש: דהיינו, לתת לכל המגרש שינוי ייעוד ולא רק 30% מהשטח.

יואב קיש: אבל אז אנחנו נכנסים עוד פעם לאותה בעיה.

<תומר רוזנר: גם ככה אנחנו נשמיט את העניין של שינוי ייעוד.

<תומר רוזנר: אנחנו לא נאפשר שינוי ייעוד כי אחרת זאת אמירה שיש בה סתירה פנימית.

<תומר רוזנר: לא ניתן לשנות ייעוד של מגרש אם אנחנו חייבים ש-70% ממנו יישאר לתעסוקה.

יואב קיש: מה ההצעה שלך במקרה של מבני ציבור?

<תומר רוזנר: אם זה אפשרי, אז תשאיר את זה פר מגרש.

<בני ארביב: אם בהוספת שימושים זה יהיה פר מגרש ו-70% יהיו ברמת המגרש.

<בני ארביב: אבל אם זה שינוי ייעוד, אז אנחנו מדברים על 70% - - -

יואב קיש: מהמתחם.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: זה נכון לכל ועדה מקומית לתפיסתך?

<קריאה: רצו להוסיף פה הסתייגות קטנה לוועדות המקומיות.

יואב קיש: מה את רוצה להגיד?

<רבקה לויפר: ההסתייגות צריכה להיות שבוועדה שהיא לא עצמאית, היכולת לעשות עירוב שימושים של מבני ציבור, צריך להיות לצרכים שאין בהם סכנה לציבור כמו משרדים של הוועדה המקומית או מחסנים, כל מיני דברים כאלה שיודעים לחיות בשלום באזורי תעסוקה מורכבים.

יואב קיש: זה לא ברור?

יואב קיש: זה לא בחוקי הגנת הסביבה?

<רבקה לויפר: לפי הסעיף יש שיקול דעת לוועדה המקומית גם לאשר את השימושים הרגישים, אם היא השתכנעה כך וכך.

<רבקה לויפר: אנחנו רוצים לא לתת לוועדה מקומית - - -

<קריאה: אדוני, זה שינוי מאוד דרמטי מה שעושים פה.

<קריאה: זה לקחת קרקעות, להפוך לגמרי קרקע סחירה לחלוטין של יזמים ולהפוך אותה למקרקעי ציבור.

<קריאה: זאת ועדה מקומית אפילו לא עצמאית.

<קריאה: זה רק מחזק את הטענה שכשאמרנו להוסיף זכויות, אז להוסיף זכויות גם בשבילן הדבר הזה בשביל צרכי ציבור.

<קריאה: לא רק שאתם לא עושים משהו מהזכויות הקיימות, אתם לגמרי משנים את הייעוד.

<קריאה: וזה עוד בוועדה מקומית עצמאית שאין לה בכלל סמכויות לשנות ייעודים.

<קריאה: זה מה שאתם לוקחים?

<קריאה: זה חושף את הוועדות ל-197.

<סיגלית בודנהיימר בארי: יש המון ועדות מקומית שלא מתנהלות בצורה אחראית.

<סיגלית בודנהיימר בארי: ישמחו להכניס רצפטורים רגישים ציבוריים לאזורי תעסוקה ותעשייה בשביל להעיף את התעשייה מתוכם בלי הסתכלות כללית.

<סיגלית בודנהיימר בארי: זאת לא המטרה של החוק.

<רבקה לויפר: המטרה היתה לחזק ועדות עצמאיות, אחריות, שיודעות לנהל את הנכסים שלהם ולהתנהג בצורה אחראית.

<רבקה לויפר: כרגע אנחנו בלי - - -

יואב קיש: אתם מאשרים את התכניות.

יואב קיש: זה רק מראה לי כמה זה לא מבושל.

רועי פולקמן: אתה צודק שיש פה דברים לא מבושלים.

יואב קיש: כל החלטה שאני לוקח פה – לא, אני מפצל את הכול.

יואב קיש: אני אפצל, מה אני אעשה?

יואב קיש: אני רציתי להוביל מהלך מצומצם שהוא בקונצנזוס מלה, בלי מורכבות שיאפשר איזו קריאת כיוון.

יואב קיש: אני רואה שגם במהלך הזה – אני, למשל, לא מוכן למה שאמר משרד המשפטים, עם ההחרגה של הוועדות המקומית הרגילות.

יואב קיש: אני לא מוכן.

יואב קיש: לכן, אם זה מייצר סיטואציה שעכשיו אתם מרגישים איתה לא נוח, יכול להיות שכל העסק הזה צריך לחכות.

<רבקה לויפר: אני חושבת שדווקא החקיקה הזאת מאוד מתאימה למה שאתה אומר.

<רבקה לויפר: היא דווקא עשויה טוב.

<רבקה לויפר: היא עשויה טוב לרמה שנדרשה כרגע.

<רבקה לויפר: אתה אומר שאתה רוצה להרחיב את ההצעה מוועדות עצמאיות לוועדות מקומיות.

<רבקה לויפר: בא מנהל תכנון ואומר שאם מרחיבים את האירוע הזה לוועדות מקומיות רגילות, אנחנו חייבים להכניס קצת סייגים.

יואב קיש: אני לא רוצה לפצל כי אני כן רוצה לסמן.

יואב קיש: מה שכן, אני הולך עכשיו בשיטה מצמצמת.

יואב קיש: זאת אומרת, אם חשבתי שמה שאתה אומר עושה היגיון, אז זה מגדיל ומכניס את המורכבות ולכן אני לא רוצה לעשות את זה.

יואב קיש: כרגע אני אלך לשיטה המצומצמת.

יואב קיש: לא ניתן שינוי ייעוד על כל המגרש.

יואב קיש: זה יישאר כמו שאמרנו, מאוד מצומצם.

יואב קיש: אם לא ייעשה בזה שימוש אז לא, אבל בטח לא יעשה בזה נזק.

יואב קיש: אין מה לעשות, אחר-כך תעשו תיקון.

יואב קיש: אז אני לא מאשר את שינוי ייעוד כפי שהגדרנו.

יואב קיש: ועדה מקומית נשאר.

<סיגלית בודנהיימר בארי: עם הסייג שמנהל התכנון מבקש?

יואב קיש: אני סומך עליהם.

יואב קיש: אני לא חושב שהם עכשיו ילכו לעשות מהלכים כמו שאתם מתארים.

יוליה מלינובסקי: אתם יכולים תמיד לערער.

יואב קיש: אתם יכולים בתכנון לעצור אותם.

יואב קיש: אני לא נכנס לזה.

יואב קיש: אני רק מבקש, למה ששאלתם, לגבי כל המגרש של שינוי ייעוד ולשמור על המתחם עם האחוזים, זה לא יישאר.

יואב קיש: זה יהיה פר מגרש ללא שינוי.

<קריאה: השאלה אם אי-אפשר להוריד את שיקול הדעת לגבי שימושים רגישים באזורי תעשייה, על-מנת בכל אופן - - -

יוליה מלינובסקי: כשאני שאלתי על גני ילדים, אמרתם שהמשרד לאיכות הסביבה לא יאשר את זה.

יוליה מלינובסקי: אז זה שימוש רגיש, אז ההערה שלך לא מקומית.

<קריאה: לא.

<קריאה: אבל פה, ועדה מקומית שהיא לא עצמאית, יכול להיות שיש לה אינטרס להרחיק מתוכה אזורי תעשייה מזוהמים.

יוליה מלינובסקי: סליחה.

יוליה מלינובסקי: אני ישבתי 13 שנה בעיריות, אז חכי.

יוליה מלינובסקי: על כל החלטה של ועדה מקומית יש ועדת משנה.

יוליה מלינובסקי: אחר-כך יש ועדה מקומית ששם אפשר לערער.

יוליה מלינובסקי: אחר-כך אפשר לערער לדרגת ערעור.

<תומר רוזנר: ויש שר הפנים.

<קריאה: עמדת מנהלת עמדת התכנון, עכשיו דיברו אותה - - -

יואב קיש: מה היא רוצה?

<קריאה: היא מבקשת לסייג לגבי שימושים רגישים.

יואב קיש: את זה הם יכולים לעשות בהליך של ועדת תכנון.

<קריאה: כשאנחנו מעניקים סמכויות, אנחנו מעניקים את הסמכויות בשום שכל ודעת.

יואב קיש: את טוענת שוועדה מקומית לא פועלת בשום שכל ודעת?

יואב קיש: היא תכניס שימושים רגישים למקומות שאסור להכניס?

<קריאה: לא סתם נקבע מדרג בהענקת הסמכויות.

יוליה מלינובסקי: יש הליך שלם של ערעור.

<תומר רוזנר: לא הבנתי מה ההערה.

יואב קיש: גם אני לא.

יואב קיש: אני ממשיך, בבקשה.

יואב קיש: אני לא הולך לשנות את זה.

יואב קיש: איזה עוד דברים יש?

<תומר רוזנר: יש לנו להקריא סעיף.

יואב קיש: אז תקריא בבקשה.

<רוני טיסר: בדיון הקודם הוועדה קיבלה החלטות לעניין מגרשים שבהם מותרים שימושים נוספים מלבד שימושים לתעשייה.

<רוני טיסר: אני אקריא את הנוסח.

<רוני טיסר: כמו כן סוכם שזה לא יהיה רק לעניין תעשייה אלא גם תעשייה עתירת ידע ומלאכה.

יוליה מלינובסקי: בגלל שזה באמת משהו מרחיק לכת ואנחנו לא מבינים מה יהיו ההשלכות, אני מבקשת שבתום שנה נקבל דיווח לוועדה מה קורה בתחום הזה.

יואב קיש: אפשר לבקש את זה, לא צריך בחוק.

יואב קיש: תקריאי, בבקשה.

<רוני טיסר: התיקון הזה רלוונטי בשלושה מקומות.

<רוני טיסר: בעמוד 3, לעניין התיקון של פסקה 10, לעניין עירוב שימושים של דיור מוגן, דיור בהישג יד ומעונות לסטודנטים.

<רוני טיסר: הוא רלוונטי גם באותה פסקה לגבי תכניות לגני ילדים, לרבות מעון יום לגיל הרך.

<רוני טיסר: וכן בפסקה שמדברת על צרכי ציבור.

<רוני טיסר: אני לא אקריא את הפסקה שלוש פעמים אלא רק פעם אחת.

<רוני טיסר: "ואולם אם לפי התכנית האמורה מותרים במגרש שימושי קרקע לתעשייה ושימושי קרקע נוספים, רשאית הוועדה המקומית להוסיף שימוש כאמור בפסקה זאת ובלבד ששקלה בין היתר את המפגעים והסיכונים הסביבתיים והבריאותיים הנגרמים עקב שימושי קרקע לתעשייה ואת השפעת השימושים שהוספו לפי פסקה זאת על אפשרות הניצול של המתחם וסביבתו לשימושי התעשייה במתחם".

<תומר רוזנר: תעשייה זה כולל תעשייה עתירת ידע ומלאכה.

<תומר רוזנר: בכל המקומות שכתוב שימוש לתעשייה, הכוונה לתעשייה ולתעשייה עתירת ידע ומלאכה.

יואב קיש: יש עוד משהו בסעיף הזה?

<רוני טיסר: לעניין ההחרגה בפסקה לצרכי ציבור שדיברה על-כך שלא יתאפשרו שימושים לשטחי נופש, אנחנו נוסיף בעקבות הערה שעלתה בדיון שעבר, גם לשטחי ספורט.

יוליה מלינובסקי: למה שטחי ספורט לא?

יוליה מלינובסקי: באזורי תעשייה זה מצוין.

יואב קיש: שכן אפשר.

<רוני טיסר: לא.

<רוני טיסר: הכוונה היא שלא יהיה אפשר לעשות שימושים לספורט במגרשים או מתחמים המיועדים לתעשייה.

יואב קיש: תעשייה, לא תעסוקה.

<תומר רוזנר: בתעסוקה בוודאי שאפשר.

יואב קיש: תעשייה מזוהמת, שלא יעשו ליד מפעלים.

יוליה מלינובסקי: ואם זה בשעות ערב?

יואב קיש: אנחנו מצביעים על עירוב שימושים עם כל התיקונים כפי שהקראנו.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 4

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: פה אחד, ההצעה התקבלה.

<תומר רוזנר: שנייה, יש הסתייגויות.

יואב קיש: היינו צריכים להתחיל עם ההסתייגויות.

יואב קיש: ההצבעה מבוטלת כי אנחנו צריכים להצביע על ההסתייגויות.

יואב קיש: לצערי, לא ידעתי שיש הסתייגויות.

<רוני טיסר: יש הסתייגויות שהגישו בכתב.

יואב קיש: אנחנו נצביע על כל הסתייגות כקבוצה.

<רוני טיסר: הסתייגות של אורלי לוי אבקסיס ושל דב חנין.

יואב קיש: מי נגד ההסתייגויות?

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד – אין

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: ההסתייגות לא התקבלה.

<רוני טיסר: הסתייגות של מרצ ומוסי רז.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – אין

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: ההסתייגויות לא התקבלו.

יואב קיש: מצביעים על החוק.

יואב קיש: מי בעד הצעת החוק?

יואב קיש: סעיף עירוב שימושים כפי שהקראנו.

יואב קיש: בעד – 5

יואב קיש: נמנעים – אין

<קריאה: אפשר להעיר הערה לפני ההצבעה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: ההצבעה כבר התקיימה.

יואב קיש: עשיתי דיון ולא ראיתי אותך מצביעה פעם אחת.

יואב קיש: הדיון עכשיו הסתיים והגענו להצבעות.

יואב קיש: לא מבקשים במהלך הצבעות הערות.

יואב קיש: מה לעשות, מצטער.

יואב קיש: פעם הבאה תבואי יותר מוקדם.

יואב קיש: הנושא הבא, בבקשה.

<תומר רוזנר: הנושא הבא זה ועדות ערר.

<תומר רוזנר: כפי שאתם זוכרים, ההצעה הממשלתית מבקשת לאפשר שבמצב שבו ועדת ערר מאשרת מתן היתר לאחר שוועדה מקומית סירבה, יוכל מבקש ההיתר לפנות לוועדה המחוזית ולבקש את ההיתר.

<תומר רוזנר: בישיבה הקודמת עלתה שאלת האגרות ושאלת המנגנון.

<אורי דביר: עלה גם עניין הנתונים.

יואב קיש: בואו נתחיל עם הנתונים.

<אורי דביר: ביקשת לדעת כמה בקשות לעררים התקבלו.

<אורי דביר: בשנת 2016 התקבלו 1,518 עררים.

<אורי דביר: מתוכם התקבלו 378, 25%.

<אורי דביר: 8% מתוך ה-1,500 עדיין ממתינים לתשובה.

יואב קיש: מתוך 92%, 25% התקבלו.

<תומר רוזנר: לכמה לא ניתנו היתרים?

<תומר רוזנר: זאת השאלה.

<אורי דביר: רגע.

<אורי דביר: בשנת 2017 הוגשו עררים ל-1,450.

<אורי דביר: 37% עדיין בתהליך.

<אורי דביר: מתוך מה שקיבלו החלטה, ב-209 מקרים הערר התקבל.

<אורי דביר: שאלת כמה לא קיבלו היתר ואת זה אמרנו שלמנהל התכנון את הנתונים.

<אורי דביר: ביקשת שנביא כמה דוגמאות.

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: באיזה שנה הוגש הערר, מתי התקבל?

<אורי דביר: אלה דוגמאות משנת 2017 ו-2017.

<אורי דביר: בנצרת עלית הרשות סירבה להוציא היתר למרות החלטת הוועדה המקומית.

<תומר רוזנר: ועדת ערר.

<אורי דביר: ועדת ערר, נכון.

יואב קיש: מתי התקבל הערר?

<אורי דביר: הם טענו שזה מטעמי דת.

<אורי דביר: פנו לבית המשפט ובית המשפט דחה את הטענה הזאת ולמרות זאת עדיין לא הוציאו את ההיתר.

<אורי דביר: יש לנו דוגמה לתשתית.

<אורי דביר: במקורות היה מאגר מים בתחום מועצה אזורית זבולון, כשהתשתית היתה אמורה לעבור בשטח קריית אתא.

<אורי דביר: הרשות לא הסכימה להוציא היתר למרות שבית משפט גם פסק שצריך להוציא היתר וועדת ערר קבעה שצריך להוציא היתר.

<אורי דביר: יש לנו דוגמה ברעננה, בתמ"א 38.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: זה חשוב שנתתם את הדוגמאות.

יואב קיש: חבל שאנחנו לא יודעים להגיד כמה מתוך 378 שעברו ועדת ערר, כמה מתוכם כן קיבלו היתר וכמה לא.

יואב קיש: לכן יש מספר?

<מירה סלומון: לנו אין מספר כזה אבל כמובן מתנגדים.

<אורי דביר: יש לנו הצעה.

<אורי דביר: ניתן לוועדה המקומית 45 יום להוציא את ההיתר אחרי הערר.

<אורי דביר: במידה ועדיין היא לא הוציאה את ההיתר, אז זה יוכל ללכת לוועדה.

יואב קיש: 60 יום, לא 45.

<אורי דביר: אנחנו חשבנו 45 וועדת ערר יכולה לקבוע יותר, אם היא תראה שזה יותר מורכב.

יוליה מלינובסקי: אם העירייה מגישה תביעה לבית משפט, מה קורה במקרה כזה?

<תומר רוזנר: זאת החלטה חלוטה.

<אורי דביר: החלטה חלוטה.

יואב קיש: היא יכולה לערער על החלטת ועדת ערר לבית משפט ואז זה עדיין בתהליך.

יואב קיש: מדובר על אין ערעור, או שאם היה ערעור ונדחה.

יואב קיש: זאת החלטה חלוטה של ועדת ערר.

יוליה מלינובסקי: החלטת ועדת ערר, תוך כמה זמן ערעור?

<תומר רוזנר: על-פי הדין, אפשר להגיש עתירה לבית המשפט לעניינים מנהליים בתוך 45 יום.

<תומר רוזנר: יחד עם זאת, לבית המשפט יש שיקול דעת לדחות את הערער מטעמי שיהוי, גם אם הוגש לפני כן, או לאפשר הגשה יותר מאוחר.

<תומר רוזנר: הכלל הוא 45 ימים.

יואב קיש: בסדר, עם זה אין בעיה.

יואב קיש: מה לגבי האגרות?

<אורי דביר: חשבנו שבמידה ובאמת זה הגיע – תחשבו על הסיטואציה.

<אורי דביר: זה אומר שוועדת הערר פסקה.

<אורי דביר: נתנו לרשות המקומית את ההזדמנות ועדיין היא לא הוציאה.

<אורי דביר: אז חלק מהאגרות כן ילכו.

<אורי דביר: זאת תהיה חלוקה של 50/50.

<תומר רוזנר: מה פתאום?

יואב קיש: אתה רוצה שהכול ילך - - -

<תומר רוזנר: בוודאי.

יואב קיש: אתה רוצה להעניש אותם?

<תומר רוזנר: לא להעניש אותם.

<תומר רוזנר: הם לא מילאו את תפקידם.

<תומר רוזנר: מטרת האגרה היא לקבל שירות.

<תומר רוזנר: אם השירות לא ניתן אין סיבה שיקבלו אגרה.

<אורי דביר: אנחנו מסכימים.

יואב קיש: הדבר היחיד הוא אם בסוף הם יתקעו על הזמן ולא יספיקו.

<עופר בן אליעזר: אני מהרשויות המקומיות.

<עופר בן אליעזר: יש פה כל מיני תהליכים שקורים.

<עופר בן אליעזר: יש פה כל מיני אינסטנציות שצריך לעשות.

<עופר בן אליעזר: אני לא אומר שלא צריך לקבל ולא צריך לעשות את מה שוועדת הערר אמרה.

<עופר בן אליעזר: אבל כשקובעים את זה בזמן ב-45 יום, זה מעט מידי.

<אורי דביר: בגלל זה אנחנו מסייגים שוועדת ערר יכולה לקבוע אם צריך זמן ארוך יותר.

<קריאה: כשזאת סיטואציה רגילה אין סיבה.

<קריאה: כשיש אירוע מיוחד הם יוכלו לקבוע.

יואב קיש: תחשוב על היזם שכבר דחו אותו.

יואב קיש: הוא הלך לערר, הנשמה שלו יצאה 10 פעמים.

<עופר בן אליעזר: עמדתי האישית שאם התקבלה צריך לעשות את זה.

יואב קיש: אתה רואה שעושים תרגילים.

<עופר בן אליעזר: לא שזה לא קורה.

<עופר בן אליעזר: יש מקרים יוצאי דופן.

<עופר בן אליעזר: גם עכשיו לא שמענו.

יוליה מלינובסקי: אז למה אתה לא מוציא היתר עם יש החלטת ועדת ערר?

יוליה מלינובסקי: אתה יודע מה, אני אסביר לך.

יוליה מלינובסקי: כי יש שיקולים בתוך העירייה וראש העיר עם ראש בקיר ואומר שזה בחיים לא יקרה.

יוליה מלינובסקי: אז הוא מנחה את המערכת.

<מירה סלומון: ובכל זאת, מצאו שלושה מקרים.

יוליה מלינובסקי: יש ועדת ערר שהחליטה.

יוליה מלינובסקי: מה הסיבה שראש העיר לא מבצע?

יואב קיש: אני רוצה לסגור את זה.

יואב קיש: לפי הבנתי הרי 20% הראשונים משולמים בבקשה להיתר המקומי.

יואב קיש: זה סדר הגודל.

יואב קיש: אנחנו מדברים רק על ה-80% שנותרו.

יואב קיש: מה-80% שנותרו אני רוצה לתת חלק למקומי.

יוליה מלינובסקי: על מה?

יוליה מלינובסקי: על מה?

יוליה מלינובסקי: הם לא עשו את העבודה שלהם.

<נאוה אושר: אני ממשרד הפנים.

<נאוה אושר: נאמר שלא ניתן שירות.

<נאוה אושר: זה שלא ניתן בסוף היתר זה לא אומר שלא עברו על המסמכים, שלא נעשתה בדיקה.

<נאוה אושר: זה לא אומר שלא נעשתה עבודה.

יואב קיש: אני רוצה לעשות את זה כך שמסך התשלומים הנוספים לאגרות, 20% למקומי, למרות שהם בעצם - - -

<תומר רוזנר: לא, הם כבר קיבלו את ה-20%.

יואב קיש: אני רוצה עוד 20%.

יוליה מלינובסקי: למה?

יוליה מלינובסקי: למה?

יואב קיש: אני אגיד לך למה.

יואב קיש: יש פה שני נושאים.

יואב קיש: אחד זה קבלת ההיתר עצמו ולעשות את העבודה והשני זה הכסף.

יואב קיש: קודם כל, ההצעה שלהם היא טובה ובסופו של דבר אני מצפה שאחרי ערר הוועדה המקומית תיקח ותעביר את ההיתר ותעשה את זה בהקדם, חד וחלק.

יואב קיש: אם לא, אז ועדת הערר תעשה את זה.

יואב קיש: אצלם הכסף פחות רגיש, את יודעת בעצמך.

יואב קיש: לכן אני כן משאיר פיצוי נוסף.

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה שהם יקבלו כסף ולא יעשו את העבודה?

יואב קיש: לא את כל הכסף.

יואב קיש: זה עולה להם גם אם לא נתנו את האישור.

יואב קיש: אני לא רוצה שיפגעו בעניין הכסף.

יואב קיש: אני לא נותן להם את הכול.

יואב קיש: הם רצו 50/50 ואני נותן להם 80/20 מהעוגה שנשארת אצלכם.

יוליה מלינובסקי: לא, אתה אומר 40/60.

יואב קיש: הם הציעו 50/50 על מה שנשאר.

יואב קיש: אני מציע 60/40.

יואב קיש: מקובל עליכם?

יואב קיש: יפה.

<בני ארביב: הערה לפרוטוקול.

<בני ארביב: בנוגע להסדר שמגיע - - אז לפי הפסיקה אגרות הבנייה הולכות לאוצר המדינה ולא לרשות המקומית.

<בני ארביב: זאת גם עמדת המדינה וזה אושר.

יואב קיש: אז במקרים שבהם האגרות הולכות - - לא יהיה שינוי.

יואב קיש: אין כוונה שהרשות המקומית תקבל אגרות שלא היתה אמורה לקבל בהליך רגיל אחר.

<בני ארביב: גם אין כל-כך הרבה הבדל.

יואב קיש: אני לא יודע להגיד לך, אני לא מכיר את הדקויות.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם: במקרים שהרשות המקומית היתה אמורה לקבל את כספי ההיתר - - -

<בני ארביב: בהתאם לפסיקה, האגרה היא תמורת השירות, בדיקת ההיתר והוצאת ההיתר.

<בני ארביב: לכן הרציונל הוא שמי שמוציא את ההיתר, אגרות הבנייה משולמות לגוף הזה ולא לגוף האחר.

<בני ארביב: השיח פה בעינינו הוא קצת שגוי מיסודו.

<בני ארביב: אין סיבה לתת לרשות הרישוי המקומית אגרות בנייה.

יואב קיש: הסיבה היא, שגם אם הם לא אישרו את ההיתר, הם קיבלו את העבודה, בחנו אותה, השקיעו והחליטו לדחות.

<תומר רוזנר: יש בעיה אחרת.

<תומר רוזנר: הבעיה היא שלפי החוק לא ניתן להוציא היתר אם לא שולמו האגרות, קרי, נעשה חשבון אגרות.

<תומר רוזנר: רשות הרישוי מוציאה למבקש ההיתר חשבון אגרות.

<תומר רוזנר: אסור לה להוציא את ההיתר אם לא שולמו האגרות.

<תומר רוזנר: במצב הזה רשות הרישוי, אנחנו לא יודעים מי - - -

יואב קיש: אני רוצה לחדד את התהליך וכך זה יהיה.

יואב קיש: התקבל ערר, חוזר התיק לפי דין לרשות המקומית.

יואב קיש: אם הרשות המקומית הוציאה את ההיתר, אז מאוד פשוט, נגמר העניין ואין דיון.

יואב קיש: אם עבר הזמן שהגדרנו, 45 יום או כל זמן אחר לפי דין, והרשות המקומית לא הוציאה את ההיתר, התיק חוזר לוועדת ערר, שהיא זאת שתוציא את ההיתר.

<תומר רוזנר: רשות הרישוי המחוזית.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: רשות הרישוי המחוזית שהיא זאת שתוציא את ההיתר.

יואב קיש: היא זאת שתגבה את כל אגרות הבנייה כהגדרתן ותעביר מתוך סכום זה 20% לרשות המקומית.

יואב קיש: זה 20% אחוז נוספים.

יואב קיש: 20% הרשות קיבלה בפתיחת התיק.

<בני ארביב: אם היא דחתה, היא צריכה להחזיר את ה-20%.

<בני ארביב: אם היא סירבה אז היא מחזירה.

<עופר בן אליעזר: אז תיקחו את ההצעה חזרה, שיהיה 50/50.

יואב קיש: זה לא יהיה.

יוליה מלינובסקי: אתה לא עבדת.

יואב קיש: עופר, אתה מתפרץ לדיון.

יואב קיש: אנחנו קבענו 60/40.

יואב קיש: זה מה שיהיה, לא 50/50.

יואב קיש: השאלה היחידה זה לגבי אותם 20% ראשונים, האם הם חוזרים ליזם.

<רבקה לויפר: לפי התקנות הם חוזרים.

<תומר רוזנר: רגע.

<תומר רוזנר: היא סירבה לבקשה והחזירה לו ועכשיו הוא מגיש בקשה לרשות הרישוי המחוזית.

<תומר רוזנר: כמה הוא ישלם, 100% או 80%?

<רבקה לויפר: 100%.

<תומר רוזנר: אז 40% מה-100% תיתנו לרשות המקומית.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: החלוקה בין הרשות המקומית לרשות הרישוי זה 40% לרשות המקומית ו-60% לרשות הרישוי.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס לפני שאנחנו מצביעים?

<אלה נווה: אני מייצגת את תושבי מפרץ חיפה בארגון שנקרא "אימהות ואבות מצילים את חיפה והקריות".

יואב קיש: אני מבקש להתייחס לדיון שאנחנו מדברים עליו ספציפית כרגע.

יואב קיש: אם את רוצה להתייחס למשהו אחר, זה לא הזמן.

<אלה נווה: אתם מדברים על ועדות הערר.

<אלה נווה: אני רוצה להביא דוגמה של קרקעות הצפון.

<אלה נווה: זאת תכנית לבית זיקוק חדש שלמעשה הגשנו עליה ערר.

יואב קיש: מה עשתה הרשות המקומית?

<אלה נווה: הוועדה המחוזית אישרה את התכנית וזה הגיע לוועדת הערר.

יואב קיש: לא, זה לא תכנונים, אנחנו בהיתרי בנייה.

<אלה נווה: אני רוצה להביא דוגמה שממנה תסיקו את המסקנות.

יואב קיש: השאלה אם היא רלוונטית לדיון.

יואב קיש: אני לא עוסקים במקרים אחרים.

יואב קיש: אני מדבר על היתרי בנייה שנדחו על-ידי ועדה מקומית והגיעו לוועדת ערר.

יואב קיש: זה המקרה שאני מדבר עליו.

יואב קיש: אני לא עכשיו עוסק במקרה אחר.

<אלה נווה: אני מדברת על ועדה מחוזית שאישרה והגיעה לוועדת ערר של ועדה מחוזית ולא ועדה מקומית.

יוליה מלינובסקי: אין ועדה מחוזית בוועדה.

<אלה נווה: אז זה פחות רלוונטי.

יואב קיש: זה לא קשור.

יואב קיש: יכול להיות שאת צודקת אבל אנחנו עסוקים בנושא הזה וזה לא קשור לנושא.

יואב קיש: בבקשה להקריא את הנוסח.

<מירה סלומון: אני ממרכז השלטון המקומי.

<מירה סלומון: אנחנו מבקשים תוספת של ימים.

<מירה סלומון: 45 ימים לא מספיקים ואנחנו מבקשים 60 ימים עם אפשרות הארכה.

<מירה סלומון: אנחנו מבקשים שהחלוקה תהיה שונה, שיהיה 50/50.

יואב קיש: לא יהיה.

יואב קיש: אני רוצה שתהיה לכם מוטיבציה לאשר ולעשות את זה כי זאת דרך המלך.

יואב קיש: אם אתם בסוף לא עושים את זה – 60/40 הייתי לארג'.

יוליה מלינובסקי: אני לא הייתי נותנת את זה.

יואב קיש: שמעת, אפילו את ה-40% לא הייתם מקבלים.

יואב קיש: למה 45 יום זה לא מספיק?

יואב קיש: היזם הזה כבר טורטר.

יואב קיש: לא, אני לא מאריך, לפי דין.

<קריאה: גם הוועדה יכול לקבוע.

יואב קיש: בבקשה להקריא את הנוסח.

<רוני טיסר: "הוגש ערר על החלטת רשות רישוי מקומית לסרב לתת היתר וקיבלה ועדת הערר את הערר, תיתן רשות הרישוי המקומית את ההיתר במועד שנקבע לכך בדין.

<רוני טיסר: לא נתנה רשות הרישוי את ההיתר תוך התקופה האמורה, רשאי מבקש ההיתר לפנות לרשות הרישוי המחוזית כמשמעותה בסעיף 12, לשם הוצאת ההיתר".

<רוני טיסר: "נתנה רשות הרישוי המחוזית היתר לפי הוראות סעיף קטן זה, תשולם האגרה בשל מתן ההיתר לאוצר המדינה והיא תשיב 40% מהתשלום האמור לרשות הרישוי המקומית.

<רוני טיסר: על שאר התשלומים המהווים תנאי למתן היתר יחולו הוראות חוק התכנון".

<תומר רוזנר: חשבון האגרות וההיטלים יבוצע על-ידי רשות הרישוי המחוזית אחרת הוא לא יבוצע.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, לא רשות הרישוי המקומית היא זאת שתוציא את חשבון האגרות וההיטלים.

<תומר רוזנר: זה צריך להיות ברור.

<תומר רוזנר: לא רק אגרות, גם את היטלי הפיתוח רשות הרישוי המחוזית היא זאת שתצטרך לתת את חשבון האגרות וההיטלים.

יוליה מלינובסקי: מה עם היטלי פיתוח?

<תומר רוזנר: רשות הרישוי המחוזית תצטרך לחשב את היטלי הפיתוח והיטל ההשבחה.

<מירה סלומון: מה זאת אומרת?

<מירה סלומון: זה לא מה שדיברנו.

<תומר רוזנר: היא לא תקבל אותם, היא רק תחשב אותם.

<תומר רוזנר: הרשות המקומית תקבל אותם.

<מירה סלומון: למה זה צריך להיות מחושב שם?

יואב קיש: החלוקה היא רק באגרות הבנייה.

<מירה סלומון: אז למה זה בכלל צריך להיות מחושב במקום אחר?

<תומר רוזנר: כי הרשות המקומית לא ממלאת את תפקידה.

<מירה סלומון: אבל זה שלא נתנו היתר, יכול להיות שיש לנו סיבות טובות ויתכן שלא.

יואב קיש: צריכים לתת היתר, הסמכות היא לא שלכם.

יוליה מלינובסקי: מירה, תחליטו, או שאתם עושים את זה או שלא.

<מירה סלומון: מה זה שייך לחישוב?

יואב קיש: ברור שזה שייך כי אתם לא תקבלו שום כלי לתקוע את הדבר הזה.

יואב קיש: אם אתם עושים את זה, זה מא' עד ת'.

יואב קיש: אם אתם תוקעים את זה, נגמר הסיפור שלכם ואתם תקבלו את זה על הראש, זה הכול.

יואב קיש: טכנית זה מטופל שם, הכול שם.

יואב קיש: אתם תקבלו את הכסף.

יואב קיש: את היטל ההשבחה העירייה תקבל אבל היא לא תקבע מה הוא אם היא לא נתנה את ההיתר.

<עופר בן אליעזר: ממילא מי שקובע את ההיטל זה שמאי.

יואב קיש: בסדר, אז גם במקרה הזה יעשה את זה שמאי.

יוליה מלינובסקי: תהיו יותר יעילים.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אין הסתייגות לנוסח.

יואב קיש: אני מעלה את הנוסח להצבעה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 8

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: פה אחד, ההצעה התקבלה.

יואב קיש: תודה רבה, הישיבה נעולה.