ועדת המשנה לבחינת מוכנות העורף, כנסת 20, פרוטוקול מספר 30, 2018-02-08 09:00

עמיר פרץ: בוקר טוב.

עמיר פרץ: אנחנו שמחים להיות כאן.

עמיר פרץ: אני מאוד שמח שיושב ראש ועדת חוץ וביטחון התפנה לבוא להשתתף איתנו בוועדת המשנה להגנת העורף, זה מעיד יותר מכל על חשיבות שוועדת חוץ וביטחון רואה בכל שאלת הגנת העורף.

עמיר פרץ: אנחנו בחצי השנה האחרונה הגברנו את הקצב של הטיפול בתחומים השונים ואנחנו יורדים לרזולוציות מאוד מאוד מפורטות, אנחנו מקווים בקרוב להכין תיק מסכם כדי להציג את כל השאלות שקשורות להגנת העורף ואת המשמעויות של הדברים כפי שאנחנו באים ונחשפים אליהם.

עמיר פרץ: ברור שאחד הגורמים החשובים בתוך מערך הגנת העורף ובתוך מערך ההצלה זה הארגון הזה, מגן דוד אדום.

עמיר פרץ: את הארגון הזה אני מכיר הרבה מאוד שנים, ודאי את מנכ"ל הארגון, אני מכיר אותו מהימים שבהם הוא היה עדיין ראש ועד עובדים מאוד נמרץ ומאוד - -

<אלי בין: 20 שנה אנחנו מכירים.

עמיר פרץ: - - ומאוד מאוד דומיננטי.

עמיר פרץ: בוא נאמר שכפי שהוא מגן על העובדים אני מניח שהוא מגן על הארגון ואני אז יכול להיות בטוח שהוא יודע את העבודה שלו.

עמיר פרץ: רק בשבילך, בשביל ההומור הישראלי, באחת השביתות הכי גדולות שעשינו, מול ביבי, אז מד"א שבתו.

עמיר פרץ: ידעו שלמד"א אין מה שנקרא אקדח מעשן אמיתי, כי הם לא יעזו להפקיר את האנשים ולהפקיר את התחנות ולתת לאנשים למות, ואז אמרנו, אוקיי, הם מבינים שאנחנו מגלים אחריות והם כל הזמן שומעים אותי מתרה באלי בין שלא יעז בשום פנים ואופן להפקיר עמדות חירום וכו' וכו' וכו' ואז הגה האיש הזה רעיון.

עמיר פרץ: הוא הביא ביפרים מפלסטיק, לא אמיתיים - - -

<אלי בין: אמיתיים מקולקלים.

עמיר פרץ: ואז הגענו מול משרד האוצר, הכרזתי על נתק מול כל הישראלים, אין אפשרות להתקשר למד"א, אנחנו בזה משליכים את כל הביפרים לערימה אחת גדולה ומשאירים אותם ליד משרד האוצר.

עמיר פרץ: ובמשרד האוצר הייתה ערימה של ביפרים, רק אף אחד לא ידע שזה ביפרים מקולקלים והביפרים האמיתיים המשיכו לעבוד, כי בטח אני לא הייתי נותן לו להתנתק מהחולים בישראל.

אבי דיכטר: אני חשבתי שאת המבצעים המתוחכמים עושים בשב"כ, מסתבר ש - - -

<אלי בין: עוד קוריוז אחד קטן.

<אלי בין: הוא גם לא אישר לי להעלות אמבולנסים לירושלים, הייתה תקופה מאוד מתוחה ואמרתי לו, 'עמיר, אני חייב להעלות אמבולנסים', הוא אמר לי 'אתה לא מעלה, אתה לא מזיז אמבולנס אחד, על הראש שלי, אתה לא תעשה את הדברים האלה'.

<אלי בין: לקחנו גררים בלילה וגררנו 12 אמבולנסים שהיו מושבתים, בלי מנוע ושמנו אותם ליד משרד האוצר, חסמנו את כל החניה של האוצר.

<אלי בין: עמיר לא היה יושב ראש ההסתדרות, הוא היה חבר שאנחנו באמת - - -

עמיר פרץ: קח בחשבון שהוא היה אחד מבכירי הליכוד אז.

<אלי בין: נכון, והייתי היחיד שבאתי ואמרתי 'אדוני, אין כמו עמיר פרץ ולא יהיה כמוהו כיושב ראש ההסתדרות'.

<אלי בין: ואני אומר את זה גם היום.

<אלי בין: לא היה ולא יהיה כמוהו כיושב ראש ההסתדרות וחבר, חבר אמיתי של העובדים.

עמיר פרץ: תודה.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אתה רוצה כמה דברי פתיחה לפני שניתן למנכ"ל?

אבי דיכטר: לא, אני לא רוצה לקלקל את הפתיחה, יש פה סיפורי מורשת.

עמיר פרץ: תן לנו סיפור אחד מהשב"כ.

עמיר פרץ: תן לנו משהו על הסהר האדום.

אבי דיכטר: האמת היא שהם עשו פעם טריק, אבל פה אני מניח שהאוצר לא היה מספיק מתוחכם לזהות את הטריק שלכם עם האמבולנסים, אבל מי שמכיר, היום באמצעים התרמיים, אתה יכול לזהות מהר מאוד רכב האם הוא עבד או לא עבד, והם עשו את הטריק הזה פעם לחסום, באינתיפאדה זה היה, הם חסמו כבישים והבעירו צמיגים וחסמו עם מכוניות ואז הבעיה הייתה כלי הרכב שהם שמו שם וזה היה נראה לא הגיוני שישימו כלי רכב רציניים, פג'ו 404 ברצועה, שזה כלי רכב יקר מפז.

אבי דיכטר: ואז באמת מישהו העלה רעיון, זה היה ביום, תלו איזה מזל"ט תרמי, הוא כמובן מיד זיהה שאין מנוע, אין חום מנוע, כי התמונה השחורה לא מתקבלת, הוא אמר 'חבר'ה, תביאו טרקטור, תזרקו את זה לפח ובזה זה ייגמר'.

עמיר פרץ: לא הפעילו נגדנו אז מזל"טים.

<אלי בין: טוב, באמת זה כבוד גדול מאוד למגן דוד אדום שאתה, אדוני, יושב ראש ועדת המשנה לבחינת מוכנות העורף והחירום במדינת ישראל, החלטת לקיים כאן את הישיבה.

<אלי בין: אנחנו שמחים לארח יחד איתך את יושב ראש ועדת החוץ והביטחון של מדינת ישראל, איש עתיר זכויות גם כן, השר לשעבר אבי דיכטר, שהוא גם חבר של מגן דוד אדום, מכיר את מגן דוד אדום.

<אלי בין: אתה, אדוני היושב ראש, מכיר את מגן דוד אדום שנים רבות, אתה מכיר אותם מכל ההיבטים.

<אלי בין: אתה מכיר אותם מההיבטים החברתיים, אתה מכיר אותם מההיבטים המבצעיים, אתה מכיר אותם בהיותך שר במדינת ישראל, אתה מכיר אותם בהיותך שר בכיר, שר הביטחון, שהיית חלק מהפעילות וראית אותנו גם במלחמת לבנון השנייה.

<אלי בין: מעבר לכל היית איתנו גם במבצעים בתפקידיך השונים במדינה.

<אלי בין: אתה נחשב כאיש חברתי, אבל אתה איש שיודע לגעת בכל דבר ובכל עניין וכשאתה נוגע בדבר אתה מרים אותו ואתה מביא לו הישגים.

<אלי בין: אני זוכר הישגים לא מעטים למגן דוד אדום בזכות ההובלה, הדרך החכמה, שגם הנחית, גם הדרכת אותנו לעשות ואני מניח שהיום אתה גם תראה מגן דוד אדום שונה ממה שאתה מכיר מהיותך בתפקידים האחרים.

<אלי בין: אבל לפני כן, ברשותך, אדוני, נעשה הצגה קלה של האנשים שנמצאים כאן, ניגע על קצה המזלג בנקודות עיקריות, נציג לכם את מגן דוד אדום שאתם פחות מכירים בהיבטים ובתפקידים השונים וגם כאזרחים במדינת ישראל, נעשה בסיום איזה שהוא סבב דיון קטן ברשותך ונעשה סיור במוקד וסיכום.

<אלי בין: (הצגת נוכחות).

<אורי שחם: אנחנו באמת מאוד שמחים שהגעתם.

<אורי שחם: הכוונה שלנו היא לגעת בנושאים שקשורים למוכנות של מגן דוד אדום למתן מענה לחירום בעורף, אבל מאחר, כמו שהמנכ"ל אמר, שיש הרבה מאוד היבטים חברתיים בפעילות של מגן דוד אדום, אז אנחנו מדי פעם נפתח ככה סוגריים וקצת נציין דברים שהם לא קשורים בהכרח לפעילות השוטפת.

<אורי שחם: אנחנו מבקשים להזכיר שלמרות שהאזרח במדינת ישראל תופס את מגן דוד אדום כשירות אמבולנסים שניתן על ידי המדינה בצורה הפשטנית ביותר שיש, מגן דוד אדום זה לא ארגון ממשלתי.

<אורי שחם: זו אגודה סטטוטורית שהוקמה לפי חוק, שהוקנו לה תפקידים בחוק וכשאנחנו מסתכלים על המטרות של העבודה בחוק למעשה אנחנו רואים שזה ממש התמודדות עם אתגרים לאומיים, אם זה להיות שירותי הדם הלאומיים של מדינת ישראל, אם זה להעניק שירותי עזרה ראשונה לכל האזרחים, אם זה להיערך לאירוע המוני.

<אורי שחם: אנחנו פועלים לפי סעיף 90 לפקודת המשטרה.

<אורי שחם: בפקודת המשטרה מגן דוד אדום מוגדר כארגון עזר בשמו, מגן דוד אדום, ובין היתר, בסעיף האחרון, רשום שם ארגונים נוספים שהכיר בהם השר, שר הבט"פ כמובן.

<אורי שחם: אנחנו בהחלט עובדים באופן צמוד עם המשטרה, יש פקודות משותפות, נהלים משותפים והתוצאות מדברות בעד עצמן.

<אורי שחם: למעשה מה שמאוד נוגע לחירום זה שירות עזר לשירות הרפואי של צה"ל, לפיקוד העורף, שגם שם מתקיימת עבודת מטה רציפה ויחסי עבודה מצוינים שבסופו של דבר באו לביטוי בכל השנים האחרונות.

<אורי שחם: אנחנו גם אגודת הצלב האדום הלאומי של מדינת ישראל, מה שמאפשר לנו הרבה מאוד פעמים להגיע למקומות שלגופים רשמיים יותר קשה להגיע.

<אורי שחם: אני מזכיר את הפיגוע בבורגס, שצוותי מד"א הגיעו למקום אחרי מספר שעות בודדות, הרבה בזכות הצלב האדום הבולגרי שפתח לנו את שדה התעופה בבורגס.

<אורי שחם: אם נזכיר את הפיגוע באיסטנבול, שלמעשה הסהר האדום הטורקי פתח לנו דלתות שם, הגם שהיחסים בין המדינות לא היו בשיאם.

<אורי שחם: זה בהחלט משהו שמאפשר לנו בסופו של דבר טיפול גם לישראלים שנמצאים בחו"ל.

<אורי שחם: האתגרים והמשימות הם לאומיים.

<אורי שחם: זה שמד"א הוא לא ארגון ממשלתי, אז אתם כמי שעמדו בראשות מערכות שיודעות את היתרון בלעבוד מהר ולקבל החלטות ולהוציא אותן מיד לפועל, יש בזה יתרון.

<אורי שחם: הנקודה המרכזית שמהווה עול כבד זה הנושא התקציבי.

<אורי שחם: ברגע שאנחנו לא ממשלתיים, מאחר שמד"א בסופו של דבר לא מתוקצב בחירום, אפס תקציב להיערכות לחירום עבור מגן דוד אדום בתקציב מדינת ישראל.

<אורי שחם: ההכנסות של מד"א כן נובעות ממכירת שירותים.

<אורי שחם: אם זה בגין הסעות באמבולנסים או אספקת דם.

<אורי שחם: פה אני פותח סוגריים ראשונים.

<אורי שחם: מחודש ספטמבר אנחנו כבר לא מחייבים ישירות את האזרח שמוסע באמבולנס.

<אורי שחם: אם פעם היינו לוקחים חולה ושמים אותו בבית חולים והוא היה מקבל שטר חוב, היום ההתחשבנות נעשית מול קופת החולים שלו.

<אורי שחם: אנחנו עושים הכול כדי להוציא את האזרח מחוץ למעגל התשלום.

<אורי שחם: זה צעד מאוד משמעותי.

עמיר פרץ: זה יפה.

עמיר פרץ: איך אתם מצליחים לעמוד בזה?

<אורי שחם: חתמנו הסכמים עם - - -

<אלי בין: בדיוק אתמול דיברתי עם מנכ"ל קופת חולים, הוא מחזיק לי 30 מיליון שקל.

<אורי שחם: קודם כל חתמנו על הסכמים עם קופות החולים.

<אורי שחם: רק להסביר, קופות החולים מחזיקות כסף של מד"א.

<אורי שחם: זה לא כסף של קופת החולים.

<אורי שחם: כשנחקק חוק ביטוח בריאות ממלכתי ב-94' או ב-95', לא הייתה דרך להתחשבן ישירות מול מגן דוד אדום, לביטוח הלאומי ולשאר הגופים מול מגן דוד אדום, אז אמרו 'נעביר את הכסף דרך הקופות'.

<אורי שחם: עכשיו, הקופות, אין להן אינטרס לשלם.

<אורי שחם: חתמנו איתם הסכמים והיום מטופל שמוסע באמבולנס קודם כל נבדקת זכאותו בקופת החולים, כולל הביטוח הרגיל, הביטוח המשלים וכו'.

<אורי שחם: ורק במידה שהוא לא זכאי אז הוא יקבל הודעת תשלום.

<אורי שחם: אנחנו מעריכים שזה יהיה סדר גודל של 25% עד 30% מהמפונים בלבד.

<אורי שחם: עדיין יש שם כל מיני לאקונות שצריך לטפל בהם.

<אורי שחם: אספקת דם.

<אורי שחם: אותו דבר.

<אורי שחם: בעיה מרכזית באספקת הדם, זה יוצר גירעון, ותיכף תראו את זה בתקציבי הממשלה.

<אורי שחם: אנחנו לא מקבלים מחיר ריאלי עבור מנת דם היום.

<אורי שחם: מגן דוד אדום בודק, מכין ומספק לבתי החולים 100% ממנות הדם במדינת ישראל.

<אורי שחם: המחיר שקבעה ועדת המחירים של משרד הבריאות עומד על כ-250 שקלים עבור מנת דם.

<אורי שחם: זה אחרי שניידות הדם זה משהו שמגיע בתרומות, זה אחרי ששקיות הדם זה מגיע מתרומה ואם עושים השוואה לארצות הברית אז בארצות הברית המחיר למנת דם הוא 200 דולר.

<אורי שחם: באנגליה הוא 160 פאונד, בקנדה מאות דולרים קנדיים.

<אורי שחם: אנחנו למעשה מכניסים יד לכיס על כל מנת דם שאנחנו מספקים לאזרחי מדינת ישראל.

<אורי שחם: זה כן נוגע לחירום כי בחירום הדרישה לדם משלשת את עצמה, תקני אותי אם אני טועה.

<אלי בין: כן, 14,000.

אבי דיכטר: מנת דם, כשאתה מדבר עלות, זה מתחיל ממה ונגמר במה?

<אורי שחם: היום כדי לגייס מנת דם אנחנו שולחים צוות להתרים דם.

<אורי שחם: אנחנו מתרימים את הדם, מביאים אותו לבנק הדם - - -

<אלי בין: הוא אומר 'מביא', זה לא מביא, אתה לא יכול לקחת אותו כשהוא לא בקירור, אתה לא יכול לקחת אותו כשהוא לא נשמר זמן מסוים בתהליך מסוים.

<אלי בין: פרופ' שנער, אם אתה מביא לה את הדם כפי שהיא ביקשה, היא, 'אדוני, עם כל הכבוד, הדם הזה לא נכנס אליי, אני לא לוקחת אותו' וזה תהליך - - -

אבי דיכטר: כל מנות הדם הם תרומה?

<אלי בין: כן.

אבי דיכטר: אין קניית דם.

<אלי בין: לא.

<אורי שחם: התפיסה בעולם היא שכל תורמי הדם צריכים להיות מתנדבים כי אנחנו לא רוצים שאוכלוסיות בסיכון יבואו לתרום דם על מנת ל - - -

<אלי בין: לעשות מזה כאילו מסחרה, לעשות מזה כסף.

<אלי בין: מישהו שיחשוב שהוא יכול למכור דם.

<אילת שנער: ויסתירו מידע מאיתנו.

<אילת שנער: כשבאים לתרום יסתירו מידע שלא תמיד נוכל לגלות אותו בבדיקות.

<אורי שחם: ולכן תורם הדם הוא מתנדב.

<אורי שחם: אבל ההליך של איסוף הדם, השינוע שלו על פי תקנים אירופאיים מחמירים, הבדיקות שעולות בסופו של דבר כסף.

<אורי שחם: משטרת ישראל כן מעבירה תקציב למגן דוד אדום, אבל בגין קניית שירותים.

<אורי שחם: מיד אני אראה את הסעיפים המדוברים.

<אורי שחם: בסופו של דבר בגלל שאנחנו לא מקבלים תקצוב באופן שוטף, בטח להיערכות בחירום, 120 מיליון שקל בשנה אוספים בתרומות.

<אורי שחם: לסבר את האוזן, סדר גודל של 100 אמבולנסים בשנה אנחנו מכניסים למדינת ישראל, כדי להחליף אמבולנסים ישנים, הכול מגיע מכספי תרומות.

<אורי שחם: אלה סעיפים נבחרים, דוגמה לסכומים שקיבלנו ב-2017.

<אורי שחם: יש החלטת ממשלה על תגבור שירותי מד"א ביהודה ושומרון.

<אורי שחם: העלות הריאלית 14 מיליון שקלים, קיבלנו חצי.

<אורי שחם: ה-7 מיליון שקלים האלה יצאו, אבל הם יצאו מכסף שהיה יכול לשמש לפיתוח.

<אורי שחם: או לדוגמה יש החלטת ממשלה לשים שני אט"נים בשדרות.

<אורי שחם: יש בשדרות אט"ן אחד, החליטו שיהיה נוסף.

<אורי שחם: גם במתוקצבים במנגנון שהוא לא צמוד.

<אורי שחם: אם תשאלו את האוצר הם יגידו להם 'מה אתם רוצים?

<אורי שחם: העברנו 22 מיליון שקל למד"א על סעיף של התעצמות'.

<אורי שחם: זה כסף שהתקבל בסוף השנה, אלון, תקן אותי אם אני טועה, מעודפי האוצר, זה לא כסף שנכנס כל שנה ומשמש אותנו.

<אורי שחם: אפילו תקציב שהיה לנו עד שנת 2017, מה שנקרא היערכות בשגרה בחירום, עכשיו התהפך אוטובוס בכביש 1 וצריך להיערך לכך, להחזיק יותר אמבולנסים או להחזיק יותר אמבולנסים באילת, לעומת מה שמחייב הפינוי השגרתי, אז ב-2017 זה כבר ירד.

<אורי שחם: שוב אני אומר, לא צריך להסתכל על מה שיש כאן אלא על מה שאין כאן.

<אורי שחם: כשאנחנו באים ורוכשים חדרי ביטחון יבילים כדי שבשעת חירום יהיה אפשר לפתוח נקודות הזנקה במקומות שכיום אין לנו נקודות הזנקה ואנחנו רוצים שיהיה משהו יביל אין שום תקציב שמיועד לזה מלכתחילה וכל הדברים נעשים בסופו של דבר מכספי תרומות.

<אורי שחם: מגן דוד אדום פרוש צפונה, דרומה, מזרח עד מערב ב-11 מרחבים, יש סדר גודל של 140 תחנות ונקודות הזנקה.

<אורי שחם: בחירום בדרום, מרחבים לכיש, אשדוד לצורך העניין, ונגב, באר שבע, עובדים כמחוז, מאחר שלרקטה לא משנה לאיפה היא עפה.

<אורי שחם: יש 19 מוקדים מרחביים פרושים בכל הארץ ומוקד אחד ארצי.

<אורי שחם: אנחנו נראה לכם בהמשך איך למעשה הכנסנו טכנולוגיה ועשינו יחידה אחת.

<אורי שחם: חשוב לנו להגיד, בהצלת חיים אין גבולות גזרה ולמרות שיש מרחבים שונים גבולות הגזרה הם מנהליים בלבד.

<אורי שחם: לצורך העניין אנחנו מכירים את זה מהצבא, כל פעם שיש תקריות בגבול גזרה יש טעות.

<אורי שחם: אמרנו לא יקרה אצלנו.

<אורי שחם: מי שיוצא לקריאת החירום זה יהיה האמצעי הכי זמין והכי קרוב למקום האירוע.

<אורי שחם: אם לצורך העניין אמבולנס מפנה מתל אביב לירושלים ועכשיו יש קריאה בירושלים, הוא הכי זמין הוא זה שייצא לקריאה.

<אורי שחם: מדי שנה אנחנו מזניקים יותר מ-820,000 הזנקות חירום במדינת ישראל.

<אורי שחם: בסופו של דבר זה אומר כל 38 שניות אמבולנס של מד"א מוזנק במדינת ישראל לקריאת חירום.

<אורי שחם: זה מה שנקרא לרדת למספרים - - -

<אלי בין: היושב ראש, כמה זמן אתה חושב לוקח לענות לשיחת 101 למגן דוד אדום?

<אלי בין: במשטרה, אני מניח שאתה יודע שזה לוקח לפעמים דקות ארוכות.

<אלי בין: כמה אתה חושב למגן דוד אדום לוקח לענות כשאתה מתקשר 101?

עמיר פרץ: אתה אומר 38 שניות, אז צריך להיות - - - כתוב.

<אלי בין: איפה כתוב?

עמיר פרץ: 15 שניות.

<אלי בין: לא, נכנסת שיחה כל 15 שניות.

<אורי שחם: ארבע שיחות חירום בדקה.

עמיר פרץ: תוך כמה זמן עונים?

עמיר פרץ: אני מניח 15, לא?

<אלי בין: שש שניות.

<אלי בין: אחר כך נעשה ניסוי.

<אלי בין: תיכף הוא יסביר את המערכת.

<אלי בין: הוא לא יאמין, הוא יחשוב שאם אני מתקשר מהטלפון שלי הוא יגיד ש - - -

<קריאה: שיחייג משלו.

<קריאה: תחייג משלך, 101, בוא נראה כמה לוקח לענות.

<אלי בין: בוא נעשה ניסוי.

<אלי בין: תתקשר 101.

עמיר פרץ: (מתקשר ל-101).

עמיר פרץ: שלוש שניות.

<אלי בין: זה מגן דוד אדום.

<אורי שחם: כשבן אדם נמצא במצוקה קודם כל צריך לענות לו.

<אורי שחם: מי שענה לך, דוד, הוא חובש או פרמדיק שיודע להסביר לך מה לעשות אם יש מצב חירום.

<אורי שחם: נראה את זה אחר כך בפיגוע שהיה באריאל.

<אורי שחם: מעל 1,000 אמבולנסים.

<אורי שחם: שאם אנחנו מסתכלים עכשיו על המשמרת הגדולה ביותר, נגיד משמרת בוקר ביום ראשון, מפעילים 350 אמבולנסים.

<אורי שחם: זאת אומרת לצרכי השגרה של מדינת ישראל אפשר להחזיק 350 עד 400 אמבולנסים.

<אורי שחם: למה צריך 1,000?

<אורי שחם: בדיוק בשביל החירום, בדיוק בשביל המצב שעכשיו יש 'צוק איתן 2', 'מלחמת הצפון 1', לא משנה איך יקראו לה ועכשיו צריך לאייש את כל הארץ באמבולנסים.

<אורי שחם: יש חברות אמבולנסים פרטיות, כמה מאות אמבולנסים פרטיים, הם לא מתעסקים בחירום, הם בעיקר עוסקים בהעברות בין בתי חולים והחזרות ודברים כאלה.

<אורי שחם: זה מה שיש למדינת ישראל היום להתעסק בחירום ותיכף ניכנס למה הצורך האמיתי.

עמיר פרץ: אבל אם אתה מזניק אמבולנס כל 38 שניות, אז בשעה יש לי 100 - - -

<אלי בין: 100 הזנקות.

<אלי בין: יש 450 אמבולנסים במשמרת, עדיין יש לי 300.

עמיר פרץ: איך?

עמיר פרץ: 100 הזנקות, נניח 14 שעות פעילות?

<אלי בין: לא, יש לפי משמרות.

עמיר פרץ: בסדר, יש לך ביום קרוב ל-1,500 הזנקות?

<גיל מוסקוביץ: כ-2,000 הזנקות.

עמיר פרץ: שיוצאות?

<גיל מוסקוביץ: שיוצאים, יש סדר גודל של כ-12,000 עד 14,000 - - -

עמיר פרץ: כמה הזנקות בממוצע לאמבולנס?

<אלי בין: זה תלוי איפה.

<גיל מוסקוביץ: חמש-שש במרכז.

<אלי בין: בשלומי הוא יכול לנסוע נסיעה למשמרת ובמרכז חמש-שש.

עמיר פרץ: - - - 500 אמבולנסים.

<אלי בין: בערך, 450 אמבולנסים.

<אורי שחם: אנחנו מפעילים נכון להיום 500 אופנועים שמופעלים על ידי כוננים שלנו, מגיעים בדרך כלל כמגיבים ראשונים, לפני שמגיע אמבולנס, נותנים טיפול ולמעשה מקדימים את האמבולנס.

<אורי שחם: עד סוף 2018 אנחנו נגיע ל-700, ושני מסוקים, אחד יושב בפוריה, השני יושב בשדה תימן והם נותנים מענה לבעיות הדחופות בפריפריה.

<אורי שחם: אנחנו יודעים שבתי החולים, בצפון לדוגמה, בית החולים המרכזי הוא רמב"ם וכמו שפצועים מלבנון היו מפונים לרמב"ם, אז היום פצועים - - -

עמיר פרץ: מה עשו קודם כשלא היו לכם מסוקים?

<אורי שחם: היו נוסעים.

<אלי בין: וצה"ל היה עוזר.

<אלי בין: היום צה"ל ביטל את היחידה שלו בכנף 1 ברמת דוד וכמעט כל הקריאות היום, גם של הצבא, מגן דוד אדום עושה.

<אלי בין: הם הפריטו את השירות הזה, יותר זול להם, יותר נכון להם, יותר מבצעי להם, יותר זמין.

<אורי שחם: חבר הכנסת פרץ, חשוב להדגיש, זה נכון, הצבא היה עוזר, אבל היום לדוגמה, כשיש למישהו התקף לב בים המלח, הסטנדרט זה לשלוח לו מסוק.

<אורי שחם: פעם זה לא היה סטנדרט, היו שולחים מסוקים של צה"ל לתאונות הקשות ולאירועים הגדולים - - -

<אלי בין: ואדוני היושב ראש, זה צריך לקרות גם באילת, מכיוון שבאילת יש בית חולים פריפרי, בית חולים שהוא לא יכול לתת מענה, לא לצנתורים, לא לשבץ מוחי, לא לאירועים מאוד מורכבים של תאונות דרכים וטיפולים טראומטיים מאוד גבוהים ואנחנו סבורים שהדבר הנכון זה להעמיד במתחם בית החולים מסוק.

<אלי בין: זה פתרון אמיתי להצלת חיים שם.

<אלי בין: זו עלות של 6 מיליון שקל, אנחנו בדיונים מאוד מאוד נרחבים עם משרד הבריאות ואנחנו מקווים שאנחנו נצליח השנה להעמיד את המסוק השלישי שם, באילת עצמה.

עמיר פרץ: למה רק משרד הבריאות?

<אלי בין: מכיוון שיש פה הוצאה של 6 מיליון שקל .

עמיר פרץ: אבל משרד התיירות, אין לו אינטרס בעניין?

<אלי בין: ייתכן שכן, אבל אתה יודע, לא גייסנו אותם.

<אלי בין: אנחנו עובדים מול המשרד והמשרד גם מכיר בצורך הזה.

עמיר פרץ: אני מניח שאם תעשו בחינה, בטח פוטנציאל האירועים זה דווקא אצל תיירים יותר מאשר ישראלים.

<אלי בין: גם.

<אלי בין: נכון, לא חשבנו על העניין של התיירות, אנחנו חשבנו יותר, אותנו לא מעניין מי מגיע לבית החולים, מעניין אותנו סוג הפציעה והמחלה.

עמיר פרץ: בסדר, אבל מבחינת המקורות הפוטנציאליים.

<אלי בין: נכון, אני מסכים איתך עם התפיסה הזו, שהיכולות הפוטנציאליות למימון הפרויקט הזה זה בהחלט גם משרד התיירות, צריך לדבר איתם על זה.

עמיר פרץ: דווקא משרד התיירות מבזבז הרבה כסף בזמן האחרון.

<אלי בין: גם הנגב והגליל.

<אורי שחם: אנחנו רוצים לדבר קצת על סד"כ אמבולנסים בחירום.

<אורי שחם: בהתבסס על תרחיש ייחוס 2007 קבעה הוועדה העליונה לאשפוז ובריאות שצריך סדר גודל במד"א של 850 אמבולנסים ובזמנו עוד 200 רכבי פלוגות הרפואה הגדודיות של פיקוד העורף, סדר גודל של 1,050-1,000 אמבולנסים.

<אורי שחם: בהינתן תרחיש הייחוס שקיים היום ישבה ועדה ובחנה כמה אמבולנסים - - -

<אלי בין: ועדה של משרד הבריאות.

<אורי שחם: ולמעשה היא קבעה שצריך כ-1,400 אמבולנסים במד"א פלוס 200 רכבי פלר"ג, רק מה?

<אורי שחם: רכבי הפלר"ג האלה לא קיימים.

<אורי שחם: היום בפיקוד העורף אין ימ"חים עם אמבולנסים, זאת אומרת שהרכבים האלה זה רכבי יר"מ שיגיעו, נכון להיום לו"ז ההגעה שלהם עומד על שבוע.

<אורי שחם: אחרי שבוע, אחרי חמישה ימים של מהלומה, האמבולנסים האלה, אני לא יודע כמה הם משפיעים על הלחימה.

<אלי בין: להיפך, אנחנו בהסכם עם פיקוד העורף שאמבולנסים שיוצאים אצלנו משירות, אמבולנס אצלנו משרת כעשר שנים, אחרי זה הוא כבר לא נחשב אמבולנס, אני לא יכול להכשיר אותו במשרד התחבורה ולעשות לו טסט כאמבולנס, אז אני מביא אותו לצבא.

<אלי בין: לצבא למעשה יש רשות רישוי עצמאית שהוא יכול להאריך אותו ל-20, 30 שנה כאמבולנס והוא משתמש בו כימ"ח ויש לי הסדר עכשיו עם פיקוד העורף שכל שנה אנחנו מפרישים להם כעשרה אמבולנסים.

<אלי בין: זאת מחווה של מד"א אליהם כי אנחנו עובדים איתם, אבל זה לא משהו שהוא מוסדר, זה לא משהו ש - - -

<אולגה פוליאקוב: בנוסף עכשיו צה"ל הולך לצמצום יר"מ.

<אולגה פוליאקוב: זה אומר שאנחנו רק נתמכים במה שמד"א ייתן לנו, יר"מ מצומצם.

<אלי בין: אתה מבין?

<אלי בין: התחלפו פה היוצרות.

<אלי בין: אני, במקום לקבל מהצבא אני נותן לצבא.

עמיר פרץ: מעניין.

<אורי שחם: המשמעות למד"א היא תוספת של 600 אמבולנסים, זה אושר על ידי ועדת האשפוז העליונה, אבל לא תוקצב.

<אלי בין: העיקרון אושר, אבל אף אחד לא שם על זה תג מחיר.

<אלי בין: זאת אומרת באו ואמרו שצריך, ההבנה היא שצריך, אחרי שהצבא הציג את הצרכים שלו, פיקוד העורף הציג את הצרכים שלו, מד"א הציג את הצרכים, כולם לקחו את תרחיש הייחוס, ניתחו אותו למספר אמבולנסים, המספר הזה אושר עקרונית, אף אחד לא שם ליד זה תג מחיר.

<אלי בין: זאת אומרת שלחו את זה לוועדה נוספת כדי לבחון את הנושא וזה לא סיפור גדול למדינת ישראל, מדובר פה בסך הכול, האחזקה של זה בסביבות ה-10 מיליון שקלים בשנה.

<אלי בין: זה לא סכום שהמדינה לא יכולה לעמוד בו, אבל בינתיים הוא יושב על הכתפיים של תקציב מד"א.

אבי דיכטר: מה הסמכות של הוועדה לגבי מד"א?

אבי דיכטר: היא ממליצה, היא מחייבת?

<גיל מוסקוביץ: הרשות העליונה לאשפוז היא למעשה הגוף שקובע לכל מערך הבריאות במדינת ישראל את הצרכים שלו בחירום ואת ההיערכות שלו לחירום.

<גיל מוסקוביץ: הוא לוקח את המספרים מפיקוד העורף, בראש הרשות יושב מנכ"ל משרד הבריאות, יחד עם קרפ"ר ונציגי - - -

אבי דיכטר: הבנתי מה הוא אומר, אני שואל מה הסמכות המחייבת?

<אורן בלושטיין: אין לו סמכות מחייבת.

אבי דיכטר: זאת אומרת אתם עושים את זה בהתנדבות?

<אורן בלושטיין: כן.

<אורן בלושטיין: כרגע כן, למרות, עוד פעם, זה עניין שהמנכ"ל בא ואמר 'יש לי אחריות לאומית', אבל האחריות הלאומית - - -

אבי דיכטר: לא, אני שואל, חבר'ה, אני כנסת, אנחנו יודעים חוק, תקנות וצווים, זה מה שאנחנו מבינים.

<אורן בלושטיין: חוק מד"א בא ואומר שמגן דוד אדום יסייע לפיקוד העורף בכל הפעילות, אין תקציב לזה ואין כרגע סמכות לאף אחד, למעט שר הבריאות שהוא אחראי על חוק מד"א.

<אלי בין: בחוק כתוב שאתה צריך להיערך, איך תיערך?

<אלי בין: תיערך עם מה שיש לך.

<אלי בין: מה, אתה רוצה להיערך עם גירעון?

<אלי בין: איך אתה רוצה להיערך?

<אלי בין: איך מדינה מצפה שגוף ייערך?

<אלי בין: זה הוויכוח פה.

<גיל מוסקוביץ: מעבר לזה, אם לוקחים את מדינת ניו יורק, למשל, בעיר ניו יורק מופעלים 120 רכבי הצלה, היינו שם, ראינו, מפעילים במשמרת 120 רכבי הצלה, הם מחזיקים בסך הכול 127 רכבים, יש להם שבעה לגיבוי טכני, אם רכב מקולקל, אם רכב במוסך, אם רכב עושה פעולה.

<גיל מוסקוביץ: פה אנחנו מחזיקים פי שלושה מהסד"כ הנדרש ודורשים מאיתנו להחזיק פי חמישה ממה שאנחנו צריכים להחזיק.

<אורן בלושטיין: וצריך כאן לומר שאנחנו מחזיקים פי שלושה מהסד"כ הנדרש, פעיל כל היום בכוננות.

<אלי בין: אדוני היושב ראש, רק שתבין, באילת אני מפעיל שני אמבולנסים סך הכול במשמרת.

<אלי בין: זו ההפעלה באילת, אני מחזיק שם 25 אמבולנסים, למה?

<אלי בין: כי בשעת חירום אני צריך לצבור כוח.

<אלי בין: עד שאני אוריד מדימונה ועד שאני אוריד מבאר שבע ועד שאני מוריד מכל המקומות האלה ייקח לי שעתיים-שלוש.

<אלי בין: אז הכשרתי שם נהגי אמבולנס, הכשרתי כוח מיוחד לתגובה, יש לי שם 60-50 אנשים שיודעים לתת את המענה במיידי.

<אלי בין: כל מי שיורד לאילת שהוא עובד או מתנדב חייב להודיע למוקד הארצי שהוא תופס כוננות שם ואנחנו מכניסים אותו לסד"כ שלנו בשעת חירום.

עמיר פרץ: 25 אמבולנסים, עומדים?

<אלי בין: עומדים באילת.

<אלי בין: מניעים אותם, זה רכב ימ"ח שמניעים אותו כל יום, מטפלים בו.

<אלי בין: זה מערך.

<אלי בין: אני מממן את זה בעצמי.

<אלי בין: אני עשיתי את זה בהתנדבות, לא הצבא בא ואמר לי לעשות את זה.

עמיר פרץ: אבל על סמך איזה תרחיש אתה מחזיק 25?

<אלי בין: מכיוון שיש לך שם 50,000 תושבים, יש לך שם לפעמים 100,000 או 150,000 אנשים שהם תיירים או שהם מאכלסים את המלונות.

<אלי בין: יש לך גבול שלפעמים מתחמם, יש לך ירי בכביש שהוא מסוכן וצריך לתת לו מענה.

<אלי בין: יש לך כביש הערבה, שיכולה להתרחש בו תאונה ואתה צריך לצבור שם כוחות בצורה - - -

עמיר פרץ: אבל את הניתוח הזה והמשמעות של מספר האמבולנסים, יש לכם צוות פנימי שעושה את זה?

<אלי בין: כן, יש לנו את אגף המבצעים.

עמיר פרץ: באיזה צורה אתה עושה את זה?

עמיר פרץ: איך אתה קובע את המדדים האלה?

עמיר פרץ: למה לא הגעת ל-50, למה לא הגעת ל-10 אמבולנסים?

<גיל מוסקוביץ: קודם כל מה שעשינו - - -

עמיר פרץ: איך הצלחת לתכלל את כל האתגרים האלה שהציג אלי למספרים?

<גיל מוסקוביץ: אנחנו מפרידים לשלושה תרחישים שונים.

<גיל מוסקוביץ: התרחיש הראשון זה מה שנקרא תרחיש השגרה.

<גיל מוסקוביץ: אירועי שגרה סבירים ואנחנו כל הזמן מנתחים את כמות האירועים, אנחנו מתאימים אותם גם לעונות.

<גיל מוסקוביץ: למשל אילת שונה לגמרי בפסח מחודש מרס והיא שונה לגמרי ביולי אוגוסט ממה שקורה ביוני, כמות התיירות שם עולה, כמות האירועים שם עולה יחד עם זה.

<גיל מוסקוביץ: אנחנו מנתחים ומתגברים.

<אלי בין: אנחנו מתגברים שם, משרד הבריאות גם מממן את זה.

<גיל מוסקוביץ: אנחנו מתגברים בהתאמה, את הפעילות השגרתית ואת המוכנות שלנו לתרחישי החירום שבשגרה.

<גיל מוסקוביץ: האירוע השני זה תרחישי חירום בשגרה, התהפכות אוטובוס, אירוע פח"ע, מחבל מתאבד בקניון - - -

עמיר פרץ: איזה מין נוסחה יש לך?

<גיל מוסקוביץ: הנוסחה של השגרה היא כמות האירועים פלוס 20%, לצורך העניין.

עמיר פרץ: בממוצע, אתה לוקח כמות אירועים ממוצעת משנים קודמות?

<גיל מוסקוביץ: אירועים, שנתי, תואם לאותה עונה בשנים האחרונות.

<גיל מוסקוביץ: אנחנו כל הזמן דוגמים את זה.

<גיל מוסקוביץ: המוכנות לחירום, בשורה התחתונה לקחנו את תרחיש טאבה, שמבחינתנו היה תרחיש קיצון, אירוע שהיה במלון ליד, לקחנו את היכולת שלנו לאייש את הסד"כ הזה במיידי עם 20 אמבולנסים, עם הצוותים שלנו, עובדים מתנדבים שגרים באילת ועם היכולת שלנו להטיס פרמדיקים באמצעות מסוקים של צה"ל, ויש לנו פקודה יחד איתם להטיס צוותים, זו פקודה יחד עם פיקוד העורף וצה"ל באיילת השחר - - -

<אלי בין: הם מעמידים לנו מסוק, המסוק הזה יודע לדלג לכמה מנחתים, לאסוף את הפרמדיקים שלנו, ותוך שעה יש לך 50 או 30 פרמדיקים באילת.

<גיל מוסקוביץ: אנחנו צריכים להיערך, תוך 15 דקות להעמיד - - - ברגע שמתרחש אר"ן נופלת הפקודה, 15 דקות אנחנו צריכים להעמיד 23 פרמדיקים מוכנים כבר במנחת תל השומר יחד עם מנות דם ליוספטל.

<גיל מוסקוביץ: ואחר כך יש מקבצים נוספים של מסוקים נוספים.

<גיל מוסקוביץ: אבל זה כוננות שמישהו צריך להחזיק, מישהו צריך כל הזמן לסמן פרמדיקים, מישהו צריך כל הזמן לעשות את זה, צריך לנהל את זה.

<גיל מוסקוביץ: אי אפשר להביא - - -

עמיר פרץ: איך אתה מסתדר עם החבר'ה הפעילים שלך מבחינת גיוס מילואים?

<גיל מוסקוביץ: זה פער מאוד משמעותי.

<אלי בין: זה משהו שאנחנו רוצים להציג לכם, זה פער שיושב במגן דוד אדום עשרות שנים.

<אלי בין: עסקו בו ראשי אכ"א לדורותיהם, עוד מימי מתן וילנאי שהיה סגן הרמטכ"ל, הוא התעסק עם הפער הזה, והפער הזה נשאר גם עד היום, לצערנו.

<אלי בין: אנחנו מציגים אותו ומציפים אותו כל שנה וכל תרחיש וכל אירוע אנחנו נמצאים בחוסר.

<אלי בין: ואני אומר לך, אדוני היושב ראש, שאם חלילה תהיה מערכה כוללת יהיה לנו קושי רב לאייש את ה - -

<גיל מוסקוביץ: בעיקר בימים הראשונים.

<אלי בין: - - את הכלים שלנו ואת ניידות טיפול נמרץ.

<אלי בין: יש פה גיוס של למעלה מ-50% מהפרמדיקים שלנו שמגויסים לצה"ל, במיידי.

<אלי בין: אבל יש לנו פתרון, הצענו את הפתרון הזה גם לכוחות הביטחון, אבל - - -

עמיר פרץ: אנחנו נתמקד בכמה נקודות מרכזיות.

עמיר פרץ: אבל מבחינת האיוש של 25 אמבולנסים, שם צוותי החירום שלך הם צוותים מקומיים?

עמיר פרץ: אתה מכיר אותם?

<גיל מוסקוביץ: עובדים ומתנדבים שגרים באילת, אנחנו כל הזמן דואגים להכשיר מתנדבים חדשים באילת כדי שיהיה לנו מאגר לצורך העניין.

<גיל מוסקוביץ: אנחנו מחזיקים גם אמבולנסים כוננים בבתים כל הזמן באילת, לפחות חמישה אמבולנסים כל הזמן.

<גיל מוסקוביץ: אילת היא אי בודד, או היא מאוד מאוד ייחודית, היא מאוד מאוד בעייתית.

<אלי בין: פעם הייתה לנו גם קרית שמונה, אבל היום יש לנו אילת.

<גיל מוסקוביץ: את קרית שמונה אנחנו יודעים לחזק, הרבה יותר קל לחזק את קרית שמונה, יש לה בסך הכול - - -

עמיר פרץ: המתנדבים זה כוח שאתה יכול לסמוך עליו?

<אלי בין: לגמרי, זה המילואימניקים שלנו.

<גיל מוסקוביץ: היום מבחינתנו המתנדבים זה המילואים האמיתיים שלנו.

עמיר פרץ: כשהם מגויסים הם לא מקבלים תמורה.

<אלי בין: הם לא מקבלים תמורה.

<אלי בין: אלה אנשים מדהימים.

עמיר פרץ: ביטוח יש להם?

<אלי בין: ברור.

<אורי שחם: אמבולנסים ממוגני ירי.

<אורי שחם: אמבולנסים ממוגני ירי זה המכפיל כוח שלנו בשעת חירום, זה מה שמאפשר לנו לתת מענה, לפתוח שבעה - - - מסביב לעזה בפחות מ-24 שעות כדי לתת מענה לשטחי הכינוס.

<אורי שחם: נפילת הפצמ"ר באשכול, מה שאפשר לנו להגיע לשם בצורה בטוחה זה אמבולנסים ממוגני ירי.

<אורי שחם: יש לנו בעיה עם האמבולנסים ממוגני הירי בזה שחלק ניכר מהאמבולנסים, 34 מתוך ה-44 ממוגני ירי שלנו הולכים לצאת משירות עד 2019.

<אלי בין: אנחנו התרענו על זה כבר מספיק פעמים.

<אורי שחם: אמבולנס רגיל יכול לשרת כאמבולנס כעשר שנים, זו קביעה של משרד הרישוי.

<אורי שחם: אמבולנס ממוגן ירי, האריכו אותו ל-15 שנה.

<גיל מוסקוביץ: למה האריכו?

<אורי שחם: בגלל שהוא מאוד יקר.

<גיל מוסקוביץ: הגיעו לעשר שנים, התרענו שיש בעיה, האמבולנסים האלה בזמנו מוגנו על ידי משרד הביטחון, מד"א רכש עם תורמים את האמבולנסים, חיזקו את השלדה שלהם, משרד הביטחון מיגן אותם בתקופה הקשה של האינתיפאדה של 2002-2001, בין 2000 ל-2002 רוב האמבולנסים נכנסו אז לשירות.

<גיל מוסקוביץ: כשהגענו לעשר שנים, ב-2012, התרענו ואמרנו שצריך למגן את זה שוב.

<גיל מוסקוביץ: מיגנו את האוטובוסים ואת האמבולנסים בין 2000 ל-2002, לא תקצבו את המיגון שלהם מחדש, פשוט האריכו להם תוקף.

<גיל מוסקוביץ: גם לאוטובוסים היה את אותו סיפור.

<גיל מוסקוביץ: האריכו להם תוקף, הגענו ל-2017, לאוטובוסים של ההסעות מצאו תקציב, פתרו את הנושא הזה, לאמבולנסים פשוט האריכו תוקף לעוד שנתיים.

<גיל מוסקוביץ: זה לא בקבוק מים שאפשר להאריך לו תוקף ולהגיד שהמים הם בסדר, האמבולנס ממשיך להישחק.

<גיל מוסקוביץ: חלק מהאמבולנסים האלה, ב'צוק איתן' הגענו למצב שהורדנו אמבולנסים מאיו"ש לכיוון עוטף עזה, האמבולנסים נתקעו בדרך, איך המנכ"ל אמר?

<גיל מוסקוביץ: הגיעו עם גרר לעוטף עזה, הבאנו מכונאים, תחת אש השמישו רכבים שכל פינוי שהוא יצא היינו צריכים להשקיע שם כמו להפעיל מטוס, מכונאים עבדו על הרכבים בזמן אמת כדי להשמיש אותם.

<אלי בין: בגלל שלא יכולתי, חמישה אמבולנסים, משפחת אדלסון תרמו לנו.

<אלי בין: עכשיו, מיליון דולר.

<גיל מוסקוביץ: זה כסף שהיה צריך להיכנס לפרויקטים אחרים.

<אלי בין: הם שם כסף מזומן, הוא אמר 'קודם תיקנו אמבולנסים'.

עמיר פרץ: מוגנים?

<אלי בין: מוגנים.

עמיר פרץ: 200,000 דולר?

<גיל מוסקוביץ: כן, מיליון שקל כמעט עולה אחד.

עמיר פרץ: אמבולנס מצויד?

<אלי בין: מצוין.

<אלון פרידמן: צריך להבין, כמו שהמנכ"ל אמר, שכל האמבולנסים שלנו הם מתרומות ועולם התרומות זה עולם תרומות, מחר יש איזה שהוא גירעון או איזה שהיא בעיה כלכלית, צריך להבין שכל האמבולנסים שלנו, כמו כל הפעילות ה - - - שלנו מבוססת על תרומות.

<אלון פרידמן: אנחנו מצליחים היום להכניס את האמבולנסים, המנכ"ל הצליח להביא ארבעה אמבולנסים עכשיו ממוגני ירי, אבל רק השנה 17 צריכים לצאת משירות.

<אלון פרידמן: זה לא - - -

<אלי בין: זה בלתי אפשרי לעמוד בזה.

<אלי בין: אף אחד לא רוצה לתרום מיליון שקל.

<אלי בין: אין תורמים כאלה.

<אלי בין: אתה יודע, אמבולנס עולה 80,000 דולר ופתאום אתה אומר לבן אדם 'תתרום לי 250,000 דולר' ואתה לוקח ממנו גם אחזקה לשלוש-ארבע שנים.

<אלי בין: זה בלתי אפשרי, אנשים לא רוצים לתרום.

<אלי בין: שלדון פשוט הכניס, הוא נתן לי 12 מיליון דולר, מתוך ה-12 מיליון דולר הוא אמר 'מיליון דולר אני מפריש לאמבולנסים'.

<אלי בין: הוא נתן לי 12 מיליון דולר לבנק הדם.

<אילת שנער: הוא נתן לי 12 מיליון דולר.

<אלי בין: נכון, זה לא.

<אלי בין: אין לנו.

אבי דיכטר: אני רוצה רגע להבין, הנתון שאתם מציגים, בעוד שנה 75% מצי האמבולנסים הממוגנים יוצא משימוש.

<גיל מוסקוביץ: לא בעוד שנה, בסוף השנה הזו.

<קריאה: מדברים על זה כבר שש שנים.

אבי דיכטר: שם כתוב עד סוף 2019.

אבי דיכטר: לא חשוב, בשנתיים הקרובות 75% מצי הממוגנים יוצא מכלל שימוש.

אבי דיכטר: זו בעיה של מי?

אבי דיכטר: רק של מגן דוד אדום?

<גיל מוסקוביץ: כמו שזה נראה כן, כי זה לא - - -

<אלי בין: לא, לא, לא.

<אלי בין: תראה, אדוני היושב ראש, אתה צריך להבין שמי שממגן ומי שאחראי ומי שנותן לנו את האישורים ומנחה אותנו איפה לנסוע עם ממוגני ירי או לא לנסוע עם ממוגני ירי זה משרד הביטחון והצבא.

<אלי בין: אנחנו לא מאשרים נסיעה באמבולנס איפה שלא צריך לנסוע עם ממוגן ירי.

<אלי בין: איפה שלא צריך לנוע עם ממוגן ירי, לא נעים, זה אוטו שהוא מסורבל, זה אוטו שהוא קשה, הוא מסוכן לנהיגה, הוא כבד מאוד, הוא לא מתנהג כמו אמבולנס רגיל על הכביש ולכן אנחנו מונחים על ידי הצבא איפה להעמיד ואיפה להציב את האמבולנסים.

<אלי בין: ככה גם בגבול הצפון.

<אלי בין: עכשיו, מי שתקצב את הדברים האלה לאורך שנים היה משרד הביטחון והמדינה, זה היה תקציב מיוחד שהמדינה הקצתה ועכשיו נוצר פער שהוא הועלה מספר פעמים מול הגורמים הממלכתיים ולצערנו הרב, מצאו תקציבים לאוטובוסים ולדברים אחרים, על האמבולנסים דילגו.

<אלי בין: זה דבר שלא נתפס.

<גיל מוסקוביץ: רכבי סוואנה של הסעות מיגנו.

<אלי בין: וזו לא אחריות של מד"א, זו אחריות של הצבא ומשרד הביטחון, עם כל הכבוד.

אבי דיכטר: שזה לא רק לחירום.

<אלי בין: אני לא אחראי איפה צריך להציב אמבולנסים ממוגנים, זה הצבא מנחה אותי ואם הוא מנחה אותי כדי לשמור על הביטחון של האנשים, לשמור על הביטחון של הפצועים והצוותים, אז הוא צריך לממן את זה גם.

<אסף דורון: אני רק אציין בהקשר הזה של רכבי ההסעות של התלמידים, אם זה סוואנות ואם זה אוטובוסים, בוועדת המשנה של איו"ש, חבר הכנסת מוטי יוגב, אנחנו מתמקדים בנושא.

<אסף דורון: זה לא פתור בצורה כל כך אופטימלית, אנחנו אפילו רחוקים מזה, יש מאבק תקציבי לא מבוטל, אנחנו נלחמים על זה יום יום, הפער הזה הולך ומתרחב בגלל השחיקה של - - -

<גיל מוסקוביץ: אבל מיגנו 100 רכבים בשנה שעברה ולא אמבולנס אחד.

<אסף דורון: נכון.

<גיל מוסקוביץ: ואלה אותם רכבים שהוכנו יחד עם האמבולנסים וזה אותו סוג רכב וממגנים אותם באותו מפעל בדיוק.

<גיל מוסקוביץ: זו אותה שמיכה.

אבי דיכטר: אבל, גיל, אני רוצה להבין, התקן, המספר של 44 אמבולנסים, קבע מד"א או קבע משרד הביטחון?

<גיל מוסקוביץ: קבע מד"א יחד עם קב"ט יש"ע יחד עם צה"ל.

<גיל מוסקוביץ: היה דיון.

<גיל מוסקוביץ: לפני שנתיים הייתה ועדה בראשות ד"ר דב אלבוקרק שהיה מר"פ העורף, הוא מונה על ידי משרד הבריאות, ישבו בוועדה אנחנו יחד עם רפואה פיקוד מרכז, יחד עם פקע"ר, יחד עם מקרפ"ר, ישבו כל הגורמים.

<גיל מוסקוביץ: הייתה ועדה שבחנה שני דברים, פעם אחת את תקני ההפעלה שצריך להעמיד באיו"ש, גם לזה אנחנו בתקציב חסר, זה סיפור בפני עצמו, ופעם שנייה, כמה אמבולנסים ממוגני ירי נדרשים.

<גיל מוסקוביץ: דרך אגב, הוועדה הזו קבעה שנדרשים 51 אמבולנסים ממוגני ירי.

<גיל מוסקוביץ: אנחנו כרגע עומדים על 44 שמתוכם כרגע ארבעה מושבתים פיזית.

עמיר פרץ: 51 רק באיו"ש?

<גיל מוסקוביץ: 51 בפריסה של איו"ש יחד עם העמדה ומוכנות לעוטף עזה ולגבול הצפון, כמוכנות לאירוע מתפרץ שם.

עמיר פרץ: 51 זה כלל - - -

<גיל מוסקוביץ: לכלל הגזרות בתוך מד"א, נכון.

עמיר פרץ: מבחינתכם, הנהגים שמוכשרים לנהוג באמבולנסים כאלה?

<אלי בין: זה רישיון ג', זה רישיון מיוחד וזו הכשרה מיוחדת.

<אלי בין: זה רכב כבד, היושב ראש, זה רכב שהוא מסוכן לנהיגה.

<גיל מוסקוביץ: כן, זה משאיות.

<גיל מוסקוביץ: יש פה משאית אינטרנשיונל, לצורך העניין, שהיא מורכבת מאוד בנהיגה, לא היו לנו משאיות לפני זה בשימוש פעיל, זו פעילות אחרת לגמרי.

<גיל מוסקוביץ: עשו הכשרה מיוחדת, עושים להם השתלמויות מיוחדות.

<גיל מוסקוביץ: תקשיב, זו נהיגה שונה לגמרי.

אבי דיכטר: יש פה מישהו מצה"ל שיכול להתייחס לנקודה הזו?

<גיל מוסקוביץ: לנקודה הזו לדעתי לא, יש פה ממשרד הבריאות שהיה חבר גם בוועדה יחד איתנו.

אבי דיכטר: אני מנסה לרגע להבין, ועדה פורמלית של משרד הבריאות קבעה 51, מד"א אמר 'אין לי, יש לי רק 44', ארבעה מושבתים, 'יש לנו 40'.

<קריאה: לא, 48.

אבי דיכטר: ארבעה מושבתים.

אבי דיכטר: בסוף השנה יורדים 34, פחות או יותר.

אבי דיכטר: איפה זה מתחבר לוועדה שקבעה?

אבי דיכטר: היא שגר ושכח, זאת אומרת היא קבעה ונסעה?

<אלי בין: כן, כן.

<אלי בין: שגר ושכח.

אבי דיכטר: לא, אני שואל את משרד הבריאות.

<יאיר חברוני: אני יאיר חברוני, מנהל תחום אמבולנסים במשרד הבריאות, אני יותר מחובר לפן המקצועי ופחות לפן התקציבי, אבל כמו שקבעה הוועדה, היא בעיקר הצביעה על הצורך, מציאת התקציבים זה משהו שהיה בדיונים שלא הייתי שותף להם.

<יאיר חברוני: אני כן יכול לומר שבניסיון לעזור למד"א, וזה גם כתוב כאן, בנושא של הפעילות מול משרד התחבורה, מכיוון שבסופו של דבר אותה תקנת תחבורה שקובעת שגיל האמבולנס צריך להיות 15 שנה, אמור, עוד פעם, זה פלסטר, זה עזרה ראשונה, אבל חלקם של אותם אמבולנסים ממוגני ירי, התוקף שלהם יוארך ל-19 שנה וכאלה, בפתרון זמני, יהיו מסוגלים להמשיך ולנוע.

אבי דיכטר: כיבוי אש היו באותו סרט.

אבי דיכטר: גם הם, לא היה תקציב, אז היה יותר קל להוציא נייר שכותב 'מאריכים את חייו'.

אבי דיכטר: זה כמו לאדם, אתה אומר, הוא בן 119, מאריכים את חייו בחמש שנים.

אבי דיכטר: זה שהביולוגיה עובדת אחרת זה עניין אחר, זה שהמכניקה עובדת אחרת - - - מה שאני לא מצליח להבין בטרמינולוגיה, עמיר, המילים אפילו - - - אני שומע את המילים ואני שואל את עצמי, אבל מי מחויב?

אבי דיכטר: אתה אומר 'המלצנו', 'נסייע'.

<גיל מוסקוביץ: אני חושב שוובה, הוא גם בקי בתשובה לזה, כי הוא עסק גם ב - - -

<אלי בין: אני חושב שוובה יתייחס לזה, סגן ראש המל"ל, הוא תיכף צריך להיכנס.

<גיל מוסקוביץ: בפעם האחרונה אנחנו ביקשנו את הסיוע שלו בנושא הזה ויכול להיות שהוא - - -

עמיר פרץ: אנחנו, היושב ראש, יושב ראש ועדת חוץ וביטחון צודק במאה אחוז.

עמיר פרץ: לנו יש בעיה עם זה שכולם מציגים תזה, כולם מציגים רעיון מסדר מאוד מאוד חשוב, בסוף - - -

אבי דיכטר: כשזה מגיע לפתחו של ה - - - בערבית אומרים, בא אחד, אומרים לו 'מה תפקידך?

אבי דיכטר: ' הוא אומר 'אנא אמיר אל מוסלט', אני אמיר הזה, ואז אתה אומר להם, 'חבר'ה, הדא אמיר והדא אמיר מי בדוס אל חמיר?', מי נוהג בחמור?

אבי דיכטר: מי נוהג בעגלה?

אבי דיכטר: זאת אומרת אני חושב שהבעיה של עמיר ושלי, אנחנו חייבים להבין בסוף, אם חס וחלילה יהיה פה אסון שלא יהיה לו מענה, אל מי באים בטענות?

אבי דיכטר: אני לא הצלחתי להבין עד עכשיו.

<גיל מוסקוביץ: אני אתן לך דוגמה טובה.

עמיר פרץ: הזקנה המרוקאית שבעלה עמד למות, אז היא ככה יושבת למראשותיו ומקוננת ואומרת 'אוי, ר' שמעון, אוי ר' מאיר', מת.

עמיר פרץ: בא הרב, אומר לה 'נו, מה קרה?

עמיר פרץ: ' היא אומרת 'כבוד הרב, התפללתי, בכיתי', הוא אומר לה 'איך התפללת?

עמיר פרץ: ' היא אומרת לו, 'התפללתי לר' מאיר, התפללתי לר' שמעון' הוא אומר לה, 'השתגעת?

עמיר פרץ: הם סמכו אחד על השני, אף אחד לא בא'.

עמיר פרץ: אותו דבר פה, כולם סומכים אחד על השני ואף אחד לא בא.

<גיל מוסקוביץ: אני אתן לך דוגמה טובה, אסון הכרמל.

<גיל מוסקוביץ: באסון הכרמל נהרגו 44 בני אדם, אם ה-44 האלה לא היו נהרגים, אלא היו פצועים קשה מכוויות יכול להיות שההתמקדות הייתה למציאת פתרון אמיתי לתקציבים, לניידות טיפול נמרץ ולמסוקי פינוי וליחידות כוויות בבתי חולים.

<גיל מוסקוביץ: יכול להיות שההתמקדות הייתה אחרת.

<גיל מוסקוביץ: כולנו מכירים מה קרה למערך הכוויות במדינת ישראל אחרי מלחמת יום כיפור, שפתאום קמו מערכי כוויות וקמו פתרונות לנושאים האלה ופתאום כולם נהיו מומחים לכוויות.

<גיל מוסקוביץ: עם הזמן האירועים האלה שככו כי אין הרבה נפגעי כוויות במדינת ישראל, אבל היום המערך הזה הוא חלש.

<גיל מוסקוביץ: אם במקום הרוגים היו הרבה פצועים קשה, סביר להניח שמד"א היה מתוקצב בצורה ראויה ומתאימה ומסוקי פינוי היו יותר ומערך הכוויות היה מטופל בצורה אחרת.

<גיל מוסקוביץ: לצערי.

<אורי שחם: רדיו לאומי.

עמיר פרץ: אוהה, זה הדבר הכי מעניין.

<אורי שחם: אדוני היושב ראש, הסיפור הוא פשוט, היה תקציב - - -

עמיר פרץ: 100 מיליון.

<אלי בין: תקשיב איך עובדים על מד"א כל פעם.

<אורי שחם: היה תקציב לרדיו לאומי לכל המגיבים הראשונים, 130 מיליון שקל - - -

<גיל מוסקוביץ: אני אסביר קצת.

<גיל מוסקוביץ: הייתה ועדה בראשות המשרד להגנת העורף ז"ל שקבעה שנדרש רדיו לאומי למגיבים הראשונים.

<גיל מוסקוביץ: כמו שאתם בטוח יודעים, המשטרה פיתחה לעצמה מערכת ניצן, פיקוד העורף פיתח לעצמו מערכת ברק כתום, אותה ועדה החליטה שצריך לחבר את מגן דוד אדום, כב"ה, שעוד לא היו אז תחת המשרד לבט"פ, ואת המשרד לאיכות הסביבה, שהיום המערך הזה הוא חלק מכב"ה, ותקציב לחבר את שתי המערכות של ברק כתום וניצן.

<גיל מוסקוביץ: זאת הייתה ההחלטה של הוועדה.

<גיל מוסקוביץ: הוועדה הזאת העריכה את התקציב הנדרש ב-135 מיליון שקל, התקציב הזה נמצא ואז מה שקרה בפועל זה שמישהו הבין שהעריכו לא נכון את התקציב הזה.

<גיל מוסקוביץ: לקחו את כל ה-130 מיליון שקל, השקיעו אותו במערכות קשר לטובת מערך כיבוי אש, עוד 5 מיליון שקל לטובת הלינקז' בין המערכות, בין ברק כתום לניצן ולמד"א לא נשאר.

<גיל מוסקוביץ: כמו בסבתא בישלה דייסה.

<גיל מוסקוביץ: למד"א לא נשאר.

<גיל מוסקוביץ: ואז אמרו, כי למד"א אין משרד ממשלתי, הוא לא חלק ממשרד ממשלתי, אז אולי מד"א ימצא לעצמו את הכסף.

<אלי בין: לא, ביבי אמר, 'אני אעשה לכם ערב ונגייס כסף'.

<אלי בין: בסדר, ראש הממשלה, עם כל הכבוד, אנשים לא תורמים לדברים האלה, לא יתרמו למערכת קשר למגן דוד אדום.

<אלי בין: בסדר, בקיצור היו דיונים, גם בראשותו של ראש הממשלה ונקבע הצורך.

<אלי בין: הוא היה יושב ראש הוועדה לנושא העורף והוא קבע במפורש שהאוצר צריך לתקצב את מד"א.

<גיל מוסקוביץ: נקבע, איך אמרת, הסיפור עם החמור?

<גיל מוסקוביץ: בערך די דומה.

<גיל מוסקוביץ: בשורה תחתונה מד"א נשאר - - -

עמיר פרץ: כמה אמרת התקציב?

<גיל מוסקוביץ: בסביבות 130 מיליון עלות של לחבר את מד"א יחד עם התגבור של אמבולנסים לחירום למערכת וזה בערך עוד 7-6 מיליון שקל שנתי של תחזוקת המערכת.

<גיל מוסקוביץ: זה לא כסף גדול.

<אלי בין: ואין שר בריאות שלא עסק בזה ואין שר ביטחון שלא עסק בזה ואין שר לבט"פ שלא עסק בזה.

<אלי בין: אין, פשוט לא - - -

<גיל מוסקוביץ: הטעות הייתה שמישהו במשרד להגנת העורף דאז, כשעוד מתן וילנאי היה שר, החליט שה-130 מיליון שקל האלה יכולים להסתדר עם 75 מיליון שקל לכיבוי, 70 מיליון שקל למד"א ו-5 מיליון שקל לחיבור בין המערכות ואז אחרי שתקצבו את זה הבינו שטעו ופשוט כל הכסף נשטף לכיוון הכיבוי כי הייתה השריפה בכרמל.

<אסף דורון: מעבר לרדיו, אתם מחוברים באיזה שהיא תשתית של פיקוד ושליטה של ארגונים אחרים?

<גיל מוסקוביץ: בעיקרון בפו"ש יש כרגע שתי מערכות ששני הארגונים בונים, גם המשטרה, גם הכיבוי, כמו שאתם מכירים, כמו במערכות הקשר, ככה היה גם פה.

<גיל מוסקוביץ: אנחנו השקענו הרבה מאוד כסף בלחבר את עצמנו למערכת של המשטרה, כיום אנחנו למשל רואים את ניידות המשטרה והמשטרה יודעת לראות את האמבולנסים ואנחנו השקענו בזמנו הרבה מאוד כסף בלהתאים את עצמנו למערכת שהייתה לפני השועל, לממלכה, עשינו כל מה שצריך ואז פיקוד העורף עשו סטופ, החליטו להחליף מערכת, עברו לשועל.

<גיל מוסקוביץ: עכשיו הם במהלך דיונים כדי להתחבר לשועל.

<גיל מוסקוביץ: מבחינתנו המערכת שלנו יודעת להתממשק לכל דבר.

עמיר פרץ: תן לנו בבקשה את הנזקים הפוטנציאליים בגין העובדה שאתה אינך נמצא במערכת הרדיו הלאומי.

<גיל מוסקוביץ: מאוד מאוד פשוט.

<גיל מוסקוביץ: קח את אירוע אסון התאומים - - -

עמיר פרץ: לא מספיק שתגיד לנו, 'אוקיי, אנחנו - - -', כי אומרים 'וואלה, מד"א מסתדרים למרות ה - - -

<גיל מוסקוביץ: לא, אני אסביר לך.

עמיר פרץ: תן לנו בבקשה איזה אירוע דמיוני, אקטואלי או כל דבר, שבגלל העובדה שאתה לא שם אנחנו פוגעים ביכולת ההצלה שלך.

<גיל מוסקוביץ: אני אתן לך שתי דוגמאות, בשגרה ובחירום.

<גיל מוסקוביץ: בשגרה, משטרת ישראל, כגורם הפוקד, ניידת משטרה יודעת לבוא לדבר עם ניידת כיבוי, יודעת לדבר עם האיש של איכות הסביבה, יודעת לדבר אפילו עם קב"ט של עירייה כי מישהו תקצב אחר כך גם קב"טים של העיריות.

<גיל מוסקוביץ: מגיע אמבולנס לזירה, ניידת המשטרה לא יודעת לתקשר איתו.

<גיל מוסקוביץ: הסכנה הגדולה, קח את אירוע אסון התאומים, המגדל בער לצורך העניין, כולם ידעו שהמגדל הזה עומד לקרוס, צעקו במערכות הקשר, לא היו להם חיבורים בינם לבין עצמם, היו שם הרבה מאוד גופים שפעלו בפנים, כבאים מכמה ארגונים, אמבולנסים מכמה מדינות, היה שם סלט בגלל הנושא של המחוזות בניו יורק, מישהו יכול היה לצעוק, לפרוץ ולהגיד לכולם 'צאו עכשיו מהמבנה'.

<גיל מוסקוביץ: יצעקו את זה, הצוותים שלנו לא ישמעו, הם לא יכירו את זה, הגורם הפוקד לא יכול לתת הנחיות לצוותי הרפואה.

<גיל מוסקוביץ: בחירום, המצב גרוע יותר.

<גיל מוסקוביץ: מגיע לצורך העניין מג"ד של פיקוד העורף, יחד עם גדוד החילוץ ויחד עם פלוגות הטיפול שלו, הוא כגורם פוקד לא יכול לדבר עם אנשי הרפואה שהם לצורך העניין תחתיו.

<אורן בלושטיין: בכל התהפכות אוטובוס במדינת ישראל, בשגרה, אתה צריך חבירה בין כל הגופים האלה.

<אורן בלושטיין: זו הדרך לדבר בין הגופים.

אבי דיכטר: היום המשטרה עובדת על - - -

<אורן בלושטיין: היה את רשת מציל, שזה הקשר היחידי שחיבר בין שלושת המוקדים.

<גיל מוסקוביץ: הוא דיבר בין מוקדים, לא בין מפקדים ולא בין כוחות.

עמיר פרץ: היא קיימת היום?

<אורן בלושטיין: היא כבר לקראת הסוף שלה.

<גיל מוסקוביץ: היא בין מוקדים, אבל היא לא בין מפקדים ולא בין אמבולנס לניידת.

עמיר פרץ: אחרי שזה ייגמר אתם תהיו מנותקים לגמרי מ - - -

<אורן בלושטיין: מבחינת קשר.

<גיל מוסקוביץ: בעיקרון בקשר הגל הזה יישאר בתקשורת בין מוקדים.

<גיל מוסקוביץ: היום מנהל מד"א לא יכול, לצורך העניין, מנהל זירה של מד"א, פרמדיק אחראי שמגיע לזירת התהפכות אוטובוס, הוא לא יודע לדבר עם קצין משטרה.

עמיר פרץ: מי העריך את התקציב ב-100 מיליון?

<אורן בלושטיין: 130.

<גיל מוסקוביץ: עשו אז בזמנו עבודה, עבודה של גם המשטרה וגם של הצבא.

עמיר פרץ: זה מחיר מקובל?

<גיל מוסקוביץ: זה מחיר מקובל שנבדק גם לאחרונה על ידי הקשר של פיקוד העורף.

<גיל מוסקוביץ: היה ויכוח, עוד דנו בוויכוח אם אנחנו נהיה בניצן או בברק כתום.

<גיל מוסקוביץ: בא מנכ"ל מד"א ואמר 'תקשיבו, לי לא משנה, תקראו לזה איך שאתם רוצים.

<גיל מוסקוביץ: זה לא משנה לי אם אני נמצא בצד של המשטרה או בצד של פיקוד העורף, בסוף יש חיבור בין המערכות'.

אבי דיכטר: איך פיקוד העורף והמשטרה מתקשרים?

<גיל מוסקוביץ: יש חיבור בין המערכות.

<גיל מוסקוביץ: עשו חיבור בין המערכות.

אבי דיכטר: זאת אומרת מספיק לך להיות באחד משניהם?

<גיל מוסקוביץ: נכון.

<אלי בין: כן, אנחנו מעדיפים את פיקוד העורף.

<גיל מוסקוביץ: גם פיקוד העורף מעדיף, אני אגיד לך למה - - -

<אלי בין: אנחנו מעדיפים פיקוד העורף כי אנחנו עובדים איתם ביום יום, אנחנו עובדים איתם ובשעת חירום הם מתפעלים את הדברים.

<גיל מוסקוביץ: אני אסביר.

<גיל מוסקוביץ: היתרון הגדול בחיבור לברק כתום היה זה שהמערכת בפיקוד העורף לא פועלת בשגרה.

<גיל מוסקוביץ: הם אומרים, אם ייצקו את מד"א לתוך המערכת הזאת יהיה להם חיות במערכת, הם יבינו איפה יש להם פערים, איפה הם לא יכולים לתקשר, איפה הם צריכים לחזק את הממסרים שלהם.

עמיר פרץ: כלומר גם הם ייהנו מזה.

<גיל מוסקוביץ: גם הם ייהנו מזה, ברור, זה יחזק את - - -

עמיר פרץ: כמה רמות סיווג יש בברק כתום?

<גיל מוסקוביץ: אין סיווג, זו מערכת בלמ"סית.

<אולגה פוליאקוב: אין סיווג, הדבר היחיד של ברק כתום זה היה הסכם עם האמריקאים שמי שישתמש בזה זה אנשי צבא.

<אולגה פוליאקוב: אבל עדיין מצאנו כל מיני פתרונות, למשל פיקוד העורף עובד יחד עם ארגוני חירום ואז - - - דרך אגב, לא צריך לבלבל בין שני הדברים.

<אולגה פוליאקוב: קודם כל קשר רדיו זה ברק כתום והדבר השני זה שו"ב, זה מערכת שועל.

<אולגה פוליאקוב: לשועל עכשיו מחוברים כב"ה ומשטרה וכל הפרויקט החדש של אג"מ העורף.

אבי דיכטר: הם מחוברים ברמת מוקדים.

<אולגה פוליאקוב: ברמת מוקדים.

אבי דיכטר: אבל פה ניצן וברק, כתוב לי ברמת ניידת, ברמת ה - - -

<אלי בין: לא, היא דיברה על שועל, זה שני דברים שונים.

<אולגה פוליאקוב: כרגע עובדים על פרויקט חדש, אג"מ העורף, לחבר את כולם ביחד.

<אולגה פוליאקוב: זה אומר שלחבר גם משרדי ממשלה, גם מד"א, להוסיף עוד עמדות של המשטרה וכב"ה ובתי חולים, אם אני מדברת - - -

<אורן בלושטיין: אבל זה לא הקשר, זה הפו"ש.

<אולגה פוליאקוב: זה שו"ב, זה מערכת שו"ב לגמרי.

<אולגה פוליאקוב: אתם דיברתם גם על שו"ב.

<אורן בלושטיין: כן, אבל הבעיה כרגע היא בקשר.

<אורן בלושטיין: כאן אנחנו נתממשק ואנחנו נהיה בסוף כולנו ביחד.

<אלי בין: בעיית שועל, זו לא בעיה לממשק את המערכת.

<גיל מוסקוביץ: כן, זה כסף קטן.

<אורן בלושטיין: הבעיה הקשר, שזו המשמעות.

אבי דיכטר: ואם להיות בברק כתום כמה מד"א נדרשת לשים?

<אורן בלושטיין: ההערכה שלהם הייתה 130 מיליון.

<אורן בלושטיין: הערכה שלהם, לא שלנו.

אבי דיכטר: של מי?

<גיל מוסקוביץ: של אנשי הקשר של פיקוד העורף.

<אורן בלושטיין: של הוועדה שתכללה את כל ה - - -

<אלון פרידמן: אנחנו הכנו פרוגרמה על ידי חברה מקצועית שהכינה פרוגרמה לגבי הצורך.

<אלון פרידמן: הפרוגרמה הוגשה לפיקוד העורף וממנה הוא גזר את ה - - -

<אלי בין: יש גם הנחיה של ראש הממשלה.

<גיל מוסקוביץ: זה 1,600 אמבולנסים פלוס 500 או 700 אופנועים, פלוס - - -

<אלון פרידמן: נכון, זה פשוט, זה לא מסובך.

<גיל מוסקוביץ: מה שנדרש פה, חלק מהעלויות זה ממסרים ותשתיות שבסוף ישמשו גם את פיקוד העורף, או את המשטרה, לא משנה איפה אנחנו מתחברים, כי הם צריכים לתגבר את המערכות שלהם כדי להכניס את ה-1,600 אמבולנסים.

<אלי בין: שתבין, במבצע האחרון לא היה פה איך לדבר.

<אלי בין: אני צריך לדבר עם אלוף פיקוד העורף ואנחנו קנינו בעצמנו מערכות.

<אלי בין: קנינו טלפונים מוצפנים, קנינו - - - אתה מבין?

<אלי בין: איפה זה קיים דבר כזה?

<גיל מוסקוביץ: זה הנושא השני.

<גיל מוסקוביץ: הנושא השני זה נושא של תקשורת מוצפנת.

<גיל מוסקוביץ: מה שהיה עד לפני כמה זמן ורד הרים, שעדיין חיה, כרגע זה אמור לעבור למערכת חדשה.

<גיל מוסקוביץ: נכון לעכשיו, אם יש איזה שהיא התרעה שצריכה לעבור למד"א בזמן אמת מאחד הגורמים הפוקדים וזה התרעה שהיא ברמת סיווג מסוימת, שהיא מעבר לבלמ"ס, ההתרעה הזו לא יכולה לעבור למד"א אלא באמצעות או יונת דואר או לשלוח שליח על טוסטוס, לשמוע אותה וצריך לוודא שלשליח הזה יש סיווג.

<גיל מוסקוביץ: אם אנחנו מדברים על אירוע של 'צוק איתן' היו פעמים שידעו להעביר לנו, אפילו שייבשו את כיפת ברזל מסיבה מסוימת, אנחנו צריכים לדעת מזה כדי להיערך בהתאם מבחינת סד"כ וניהול של הצוותים שלנו באותה זירה.

<גיל מוסקוביץ: הם לא יכלו להעביר אלינו את המידע הזה, המידע הזה לפעמים הגיע אלינו באיחור של שעה, אחרי שנפלו הטילים באותה נקודה.

<גיל מוסקוביץ: אנחנו, יש לנו שני טלפונים בזמן אמת, אבל תיקנו עכשיו.

<גיל מוסקוביץ: עכשיו, גם אם הטלפון הזה נמצא אצלי לצורך העניין ואני מקבל את המידע הזה, אין לי איך להעביר אותו עכשיו למנהל מד"א בבאר שבע או בקרית שמונה.

<גיל מוסקוביץ: זאת אומרת זה פשוט מצב אבסורדי.

<גיל מוסקוביץ: הייתה החלטה לרכוש למד"א 32 מכשירים ואז באו ואמרו 'רגע, פוס, אנחנו עכשיו מתכוונים מוורד הרים לסלולר צבאי, אז בואו נעצור רגע, לא נרכוש את זה, נחכה שיהיה סלולר צבאי בעוד ארבע שנים'.

<גיל מוסקוביץ: נכון לעכשיו - - - שוב, זה כסף קטן, אבל אנחנו לא יכולים לרכוש את זה לבד, זה לא משהו שהולכים לחנות וקונים.

<אורי שחם: מה שהוא כן מה שנקרא בתוך הבית אנחנו עושים את כל המאמצים שיהיה אפשר לעבוד כמו שצריך.

<אורי שחם: יש לנו חפ"קים, גם ברמה המחוזית, גם ברמה הארצית.

<אורי שחם: ראית, אדוני היושב ראש, ב'צוק איתן'.

<אורי שחם: יש לנו אמצעים מיוחדים לתת מענה, אם זה אמבולנסים ארבע על ארבע ואם זה רכבים ממוגנים ואם זה ג'יפים שמשמשים כסופר וייזרים, לפקח על העבודה המקצועית של הצוותים.

<אורי שחם: כל רכבי ההצלה במגן דוד אדום מצוידים בקסדות ואפודים ובשעת חירום אנחנו דוחפים תוספת לשם.

<אורי שחם: היום בפיגוע ההנחיה היא לרדת ממוגן, באירוע מיגון אישי.

<אורי שחם: הזכרתי קודם את חדרי הביטחון היבילים שאנחנו יכולים לפתוח בנקודות הזנקה.

<אורי שחם: אנחנו ערוכים גם מבחינה לוגיסטית לאירוע מתמשך, אם זה על ידי משאיות ועל ידי מקלחות ניידות, גנרטורים, מכולות חירום.

<אורי שחם: אנחנו בעיקר סומכים על עצמנו בקטע הזה.

עמיר פרץ: כל הציוד הזה זה לשירות שלך?

<אלי בין: כן, אנחנו רכשנו את זה בשנים האחרונות, רכשנו את הכול לבד.

עמיר פרץ: לא, אבל זה לשירות עצמי?

<אלי בין: רק לשירות עצמי.

<אלי בין: אנחנו לא יכולים לסמוך על אף אחד.

<אלי בין: תבין, אנחנו ראינו שבשעת חירום כדי להביא גנרטור אנחנו צריכים להתחיל לדבר עם זה, אין דבר כזה.

<אלי בין: נפגעה תחנה?

<אלי בין: יש לנו היום קודם כל בכל התחנות גנרטור שנותן מענה ויש גנרטור לכל מחוז שהוא למעשה גנרטור נייד שיכול להתחבר לקיר של התחנה ולתת חשמל בזמן אמת.

<קריאה: המבנה עצמו מוגן?

<אלי בין: כל תחנה וכל נקודת הזנקה של מגן דוד אדום, יש לה מקום ממוגן, כל המבנים שלנו, פרט למספר מקומות שבהם אנחנו מציבים אותם, קנינו מספר חד"בים, הצבנו אותם בחצר פיקוד העורף ובשעת חירום, בגלל כל מיני היתרים שהרשויות לא נותנות לנו להציב, אז בשעת חירום הן נותנות לנו אז אנחנו מעבירים אותם במובילים מיוחדים ומציבים אותם בזמן אמת עם תהליך של הסלמה.

<אלי בין: כל המוקדים המרחביים במגן דוד אדום, כולל המוקד הנוכחי כאן, יש לו מוקד חלופי שיכול לתפקד בשעת חירום.

<אלי בין: יש כפל מערכות, אבל עם כל זה אנחנו עדיין חושבים שצריך להשתפר ואנחנו נציג לכם גם את השיפור שאנחנו הולכים לעשות בשנים הקרובות.

<אורי שחם: תחנות הזנקה, ניידות על בסיס קרוונים.

<אורי שחם: בכסייפה ב'צוק איתן' פתחנו נקודת הזנקה תוך 12 שעות.

<אורי שחם: הגיע קרוון, שמנו, הבאנו חד"ב, שמנו, הנה יש נקודת הזנקה בכסייפה, מה שלא היה עד אז, היום כבר יש.

<אורי שחם: קומפלקס אוהלים נייד שיכול לשמש אותנו לצורך העניין להקמת נקודת הזנקה של מד"א במקרה של רעידת אדמה או במקרה שיש פינויים לאיזה שהיא עיר חדשה שמוקמת בדרום.

<אלי בין: הוא יכול גם לשמש כבית חולים נייד.

<אורי שחם: הכול על בסיס עצמי.

<אורי שחם: בקטע הזה, שאלת, חבר הכנסת דיכטר, מה שנקרא מי נוהג?

<אורי שחם: אז הנה, אנחנו גם נוהגים וגם אחראים כדי לתת את השירות.

<אורי שחם: כמה מילים על בנק הדם.

<אורי שחם: בנק הדם של מד"א, סך הכול לשנת 2017 250,000 מנות דם.

<אורי שחם: ביום רגיל אנחנו - - -

אבי דיכטר: אגב, מה היה לפני זה?

<אורי שחם: מה היה בשנה קודמת?

אבי דיכטר: לא, מה היה לפני בנק הדם?

<אילת שנער: מ-1950 יש בנק דם.

אבי דיכטר: במד"א?

<אילת שנער: במד"א, זה חלק מ - - - שלנו.

<אורי שחם: אנחנו מדי יום אוספים 1,000 מנות דם בשגרה.

<אורי שחם: כל יום צריך ללכת ולהביא 1,000 מנות דם, זה מאמץ קשה.

עמיר פרץ: אני ניסיתי להעביר אליה את האחריות להקים גם בנק למח עצם בישראל, תיכף נשמע מה קרה לזה.

<אולגה פוליאקוב: מד"א אז החליט שלא.

<אלי בין: זו הייתה טעות הכי גדולה של הנהגת מד"א.

<אלי בין: הטעות הכי גדולה, חבר הכנסת פרץ, של מד"א בהיסטוריה.

<אלי בין: מדובר על לפני הרבה שנים.

<אורי שחם: מה שכן, יש לנו את בנק הדם הטבורי הציבורי ובאפריל אנחנו הולכים לפתוח בנק חלב אם ציבורי.

<אורי שחם: פגים נדרשים לחלב אם, כי אם הם לא מקבלים חלב אם הם מפתחים מחלת מעיים שממש מסכנת את החיים שלהם.

<אורי שחם: אז לבקשת שר הבריאות אנחנו הולכים להקים בנק חלב אם ציבורי.

<אורי שחם: אני לא אכנס לנושאים המקצועיים, אבל כל המנות נבדקות ב - - -

עמיר פרץ: איך תעשו את זה?

עמיר פרץ: תשאבו ותקפיאו?

<אלי בין: כן.

<אילת שנער: אנחנו פונים לנשים, אנחנו - - -

עמיר פרץ: ומה אמר לכם שר הבריאות?

<אלי בין: הוא בעד.

<אילת שנער: הוא דווקא בעד, אני אגיד לך למה.

עמיר פרץ: ומה תעשו עם ערבים, יהודים?

עמיר פרץ: איך - - -

<אלי בין: אין דבר כזה.

עמיר פרץ: מה אין דבר כזה?

<אילת שנער: קודם כל יש כמה דברים מאוד מעניינים.

עמיר פרץ: הוא מבחינה דתית, אדוני - - -

<אלי בין: מה, יש חלב בשר פה?

<אילת שנער: לא, המנכ"ל, יש בעיה, הוא צודק.

עמיר פרץ: בתנ"ך כשאתה יונק חלב אם - - -

<אילת שנער: היא הופכת להיות אמא שלך.

עמיר פרץ: אתה הופך לאח.

<אילת שנער: בדיוק.

<אילת שנער: אצל המוסלמים, ברגע ש - - -

עמיר פרץ: אמא שלי הייתה חולה במרוקו ואחת המניקות הערביות גם הניקה אותי.

עמיר פרץ: הנה, תראו מה זה הדדיות.

עמיר פרץ: עכשיו אתה מבין שעוד יהיה שלום?

<אילת שנער: בדיוק, ככה יהיה שלום.

<אילת שנער: אבל מה שאנחנו הולכים להקים, אנחנו הולכים להקים את זה במד"א ירושלים, תהיינה מתנדבות, יש כבר הרבה מתנדבות שמוכנות.

עמיר פרץ: אני אומר לך, ליצמן עוד לא עלה על זה.

<אילת שנער: יש כאן בעיה שצריך יהיה לפתור אותה.

<אילת שנער: אולי בגלל שזה עובר פסטור וזה, אבל אתה צודק במאה אחוז, יש כאן בעיה.

<אלי בין: לא, צריך לתת על זה את הדעת עכשיו, לפני שזה - - -

<אילת שנער: אנחנו יודעים.

<אלי בין: לא, צריך לעשות על זה דיון, צריך לקבל החלטות בנושא הזה וצריך - - -

עמיר פרץ: אבל שיהיה דיון סודי, שלא יהיה לך כמו פרשת תרומת הדם של האתיופים.

<אלי בין: זה נכון.

<אלי בין: גם את זה פתרנו, אגב.

עמיר פרץ: בסדר גמור.

<אילת שנער: עכשיו במיוחד, כשפנינה תמנו שאטה חוזרת לכנסת, חבל על הזמן.

<אלי בין: פתרנו את הבעיה של האתיופים.

<אילת שנער: בכל מקרה, הנשים תהיינה מתנדבות, כמו תרומות דם.

<אילת שנער: תהיינה מתנדבות, הן יתרמו בבית, נאסוף, נביא, נבדוק, נפסטר.

<אילת שנער: כי מה שקורה היום, יש - - -

עמיר פרץ: מה אתם עושים, מפסטרים ומקפיאים?

<אילת שנער: כן.

<אילת שנער: נפסטר ונקפיא ואז יש סטנדרטיזציה - - -

עמיר פרץ: ותעשו את זה לבתי חולים בעיקר?

<אילת שנער: קודם כל לפגים.

<אילת שנער: כמו שאורי אמר, פגים - - -

עמיר פרץ: לא, את השאיבות.

<אילת שנער: לא, בבית.

עמיר פרץ: תגיעו לכל מי שילדה?

<אילת שנער: שילדה, קודם כל היא חייבת להניק והיא חייבת להניק את הילד שלה.

<אילת שנער: זה התנאי, זה לא בא על חשבון הילד שלה.

עמיר פרץ: בסדר, היום, לצערי, הצעירות אחרי שלושה חודשים מחליטות לעשות גמילה.

<אילת שנער: לא, אז אנחנו - - -

עמיר פרץ: אז אתם יכולים לעזור להן בגמילה.

<אילת שנער: לא, קודם כל העדיפות תינתן לפגים מתחת קילו וחצי, ששם זה ממש הצלת חיים.

<אילת שנער: פג חייב לקבל חלב אם, כמו שאורי אמר, יש סכנה למעי, שזו תחלואה נוראית וגורמת לתמותה.

<אילת שנער: הדבר השני הוא תינוקות שהם לא פגים, אבל אין אמא.

<אלי בין: זה קיים בכל העולם, רק בישראל לא קיים.

<אילת שנער: אמא לא יכולה להניק או אין אמא.

<אילת שנער: בסוף זה יהיה לכאלה, אם יהיה מספיק, אז גם ניתן לכאלה שרוצות - - -

עמיר פרץ: וכמה עולה ההיערכות לזה?

<אילת שנער: היערכות ההקמה צריכה להיות 4 מיליון שקל.

<אילת שנער: 2 מיליון שקל נותן משרד הבריאות, אמור לתת, ו-2 מיליון מד"א.

עמיר פרץ: זה יפה מאוד.

<אורי שחם: בוא נדבר קצת על בנק הדם.

<אורי שחם: בחירום, לפי החלטה של הרשות העליונה לאשפוז, שמתקבלת במהלך החירום, בדרך כלל אנחנו עולים בסדר גודל של צורך להגדיל את מנות הדם מ-1,000 ל-3,500 מנות דם ליום.

<אלי בין: כן, והם צריכים להיות במאגר תוך 48 עד 76 שעות, כמעט 13,000 מנות בתוך בנק הדם.

<אילת שנער: אני אזכיר לך, נכנסו אליך למשרד, כשהיית שר הביטחון, והחתימו אותך על גיוס היש"ר, שזה גדוד המילואים שלנו, היה צריך לגייס אותו מהר והיה צריך לזרז את הגיוס, אני יודעת שבאו אליך - - -

<אלי בין: אם הוא היה רואה מד"א אז היה ישר - - -

<אורי שחם: אז בהקשר הזה עושים את זה באמצעות היש"ר, יחידת שירותי הדם, שזו יחידת מילואים שמתגייסת בגיוס מהיר, היא מתאמנת במהלך השנה, היא מאוד מיומנת, האנשים שם מאוד מסורים ויש אפשרות טכנית לעשות את זה.

<אורי שחם: בנק הדם היום, שנמצא בתל השומר, למעשה צריך לעבד פי שלושה וחצי מנות דם בעוד שהמקלט שלו לא יכול להכיל את מה שקיים בשגרה.

<אורי שחם: זאת אומרת אם בשגרה לצורך העניין יש נגיד שתי מכונות שעושות בדיקות מנות דם על 1,000 מנות, עכשיו ל-3,500 מנות יש רק מקום למכונה אחת וצריך להוריד את הציוד ולכייל אותו מחדש.

<אורי שחם: זה סיפור אחד.

<אלי בין: זה כמעט בין שמונה לעשר שעות להוריד את כל המכונות למקלט.

<אלי בין: צריכים חברה מיוחדת ואתה צריך לכייל אותן שוב.

<אילת שנער: כלומר בנק הדם של מדינת ישראל שוכן היום במתקן שיש לו חלונות זכוכית גדולים, הוא לא ממוגן ואין לנו - - -

עמיר פרץ: הוא לא ממוגן?

<אלי בין: הוא לא ממוגן והוא לא עמיד בפני רעידות אדמה, לא בפני התקפות חל"כ.

<אורי שחם: בשביל זה אנחנו בונים בנק דם חדש, נראה בסוף המצגת תמונות מאוד יפות.

<אורי שחם: קיבלנו בהחלטת ממשלה שטח של 23 דונם בעיר רמלה.

<אורי שחם: אנחנו בונים מבנה חדש בעלות של 130 מיליון דולר, הכול מכספי תרומות.

<אורי שחם: נדבר על זה אחר כך.

<אורי שחם: העניין הוא שהבניין הזה, עד שהוא יהיה מוכן ב-2020, אנחנו עדיין צריכים למצוא מקום שיהיה אפשר לאחסן בו את הכמות הנוספת של מנות הדם.

<אורי שחם: בתל השומר אי אפשר לאחסן אותם.

<אורי שחם: יש לנו עוד מתקן קטן בחיפה, גם הוא לא יכול לאחסן אותם.

<אורי שחם: ניסינו למצוא בבית חולים - - -

עמיר פרץ: מה התנאים, מה רמת הקירור?

<אילת שנער: אנחנו צריכים בנק דם חלופי, שטח של 720 מטר מרובע, הגדרנו בדיוק מה צריך.

עמיר פרץ: בסדר, עובדים על זה, הוא אומר בתקופת הביניים.

<אילת שנער: לא, הוא מדבר על בנק הדם החדש.

עמיר פרץ: את רוצה בנק דם נוסף ל - - -

<אילת שנער: אנחנו צריכים לפנות את המתקן שלנו.

עמיר פרץ: אז מה עשית עד היום?

עמיר פרץ: הרי 3,500 מנות דם זה היה קריטריון גם קודם, אז מה עשית עד היום?

<אילת שנער: דאגתי.

<אילת שנער: כמו שנאמר קודם, אין שר ביטחון, ראש ממשלה, פיקוד העורף, אין אדם שבא לפה ולא - - -

עמיר פרץ: לא, אבל איך תפקדת בזמן מלחמה?

<אלי בין: הורדנו את זה למקלט, תפקדנו במקלטים.

<אילת שנער: אנחנו יורדים למקלט שהוא בערך בגודל של החדר הזה.

<אלי בין: קיוו שלא ייפול שם טיל.

עמיר פרץ: לא, יש לך מקררים?

<אלי בין: יש לנו מקררים, יש לנו את שלנו, בוודאי.

עמיר פרץ: מה, רק חסר לך חדר של 750 מטר?

עמיר פרץ: חדר ממוגן של 750 מטר?

עמיר פרץ: זה מה שחסר?

<גיל מוסקוביץ: אנחנו מדברים על מצב שבו בנק הדם בתל השומר נסגר - - -

עמיר פרץ: לא, חבר'ה, זה לא דבר מסובך.

עמיר פרץ: מספיק שאנחנו מחליטים להחרים חניון מסוים, מנהרה מסוימת, בשעת חירום להקצות אותה למד"א.

עמיר פרץ: מעבירים את המקררים שלכם, שמים, מתחברים, נגמר העניין.

עמיר פרץ: מה מסובך כל כך?

<אילת שנער: הכול נכון, רק אף אחד לא עשה את זה, המקום היחידי - - -

עמיר פרץ: אז תעשו את זה.

<אילת שנער: המקום היחידי שאנחנו, למשל מקום שאנחנו איתרנו לבד, פה באיירפורט סיטי, אולם האירועים באיירפורט סיטי, שהוא פרפקט, פשוט פרפקט, יש לו מתחת מה שצריך ורצינו אולם אירועים כי יש להם מקרר ויש להם - - -

עמיר פרץ: למי הוא מוקצה?

<אילת שנער: אבל בא האלוף ואמר מהנדס של פיקוד העורף שהתקרה שלו זה לוח"דים - - -

<אלי בין: המיגון לא מספיק טוב.

<אילת שנער: זה לוחות פלדה כאלה, אמר 'פה אתם לא יכולים להיות', לוח"דים זה מסוכן.

עמיר פרץ: נביא מהנדס אחר.

עמיר פרץ: בן גוריון רצה להקים את ערד, הביא מהנדס, המהנדס אמר לו 'פה אי אפשר להקים עיר', אמר, 'אין בעיה, תביא מהנדס אחר', הביאו מהנדס אחר, הקימו עיר.

עמיר פרץ: מה, באמת?

עמיר פרץ: זה שפיקוד העורף אומר שהלוחות - - - הם יהיו מלמטה, מה השטויות האלה?

<אילת שנער: וובה עוד מעט ייכנס, אני רוצה להגיד את שבחו שלא בפניו, כי וובה עזר לנו להכניס אתר חלופי למד"א חיפה, כי במד"א חיפה יש לנו אתר עוד יותר קטן ובית החולים נתן - - - של רמב"ם.

<אילת שנער: כי גם שם, מד"א חיפה הוא מתקן מאוד מאוד ישן, גם שם יש לנו מקלט, אבל, שוב, במידה שיש דיון אצל המנכ"ל - - -

עמיר פרץ: בואו נתקדם.

עמיר פרץ: אתם באזור הזה מכוונים לכיוון איירפורט סיטי?

<אילת שנער: למשל.

<אילת שנער: או משהו דומה, שיש פה ושם - - -

עמיר פרץ: בסדר, את ממוקדת, כבר בדקתם.

<אלי בין: תבין, כל תרגיל נקודת מפנה הפער הזה עולה.

<אלי בין: מה היה בתרגיל האחרון?

<אלי בין: אמרו 'בנק הדם נפגע, בואו נמצא - - -', זה תרגיל, כן?

<אלי בין: בנק הדם נפגע, אז עכשיו צריך למצוא פתרון, אז אמרו 'טוב, אז הוא לא נפגע'.

<אלי בין: לא מצאו פתרון, אז הוא לא נפגע.

<גיל מוסקוביץ: בתרגיל האחרון שדרגו את זה, שמו טיל כימי, ענן מעל בנק הדם, הבינו שאין פתרונות, עשו פו, הזיזו את הענן, כי אי אפשר להוציא - - - עם ענן כזה אי אפשר בכלל להוציא את המנות החוצה, אין מנגנון שעושה את זה.

<גיל מוסקוביץ: אז פשוט הזיזו את הענן.

<אלי בין: אם המנה יוצאת החוצה - - -

עמיר פרץ: אין להם מסכות, מה?

<גיל מוסקוביץ: זה לא שאין מסכות, המנות עצמן, אתה צריך לארוז אותן - - -

<אלי בין: צריך לארוז אותם, צריך לאטום אותן.

<אלי בין: הרי אמבולנס, אחרי שהוא נכנס לשטח שהוא נגוע, הוא מושבת.

<אלי בין: גם זה פער שדיברנו עליו.

אבי דיכטר: על מי מוטלת האחריות בבנק הדם, לפי חוק מד"א?

אבי דיכטר: על מד"א?

<אלי בין: כן.

אבי דיכטר: מה האחריות של משרד הבריאות לפי החוק?

<אלי בין: משרד הבריאות הוא הרגולטור, הוא המפקח.

<אלי בין: אנחנו לא יכולים לאסוף מנת דם אחת, או לא אוספים או לא עושים שום דבר ללא הנחיות של משרד הבריאות.

<אלי בין: כל ההנחיות לאיסוף דם, ללקיחת דם, למאגר של הדם, הכול זה הנחיות של משרד הבריאות.

<אלי בין: למרות שאנחנו לא כפופים אליו ישירות בחוק, כמישהו שיכול לתת לנו הנחיות, הם הרגולטור שלנו ומנחים את מגן דוד אדום.

<אלי בין: יש להם ועדת דם עליונה - - -

אבי דיכטר: אני מודה שהטרמינולוגיה הזו לא מתחברת אצלי, הם אחראים למרות ש'אנחנו לא כפופים לחוק'.

אבי דיכטר: זאת אומרת, אני מבין את זה, אבל אני שואל את משרד הבריאות.

אבי דיכטר: אם מד"א לא עומדים מכל סיבה שהיא, תקציבית או אחרת, האחריות היא על משרד הבריאות?

<קריאה: זו אחריות ללא סמכות.

אבי דיכטר: היא לא אחריות מיניסטריאלית, היא אחריות אופרטיבית.

<אלי בין: החוק למעשה הטיל על שר הבריאות, הוא הטיל עליו להיות אחראי על חוק מגן דוד אדום.

<אורן בלושטיין: הצלב האדום דורש היעדר התערבות של הממשלה, עצמאות של אגודה.

<אורן בלושטיין: זו הסיבה שהחוק הוא חוק עצמאי לחלוטין, שר - - -

אבי דיכטר: אני מקווה מאוד שההישגים יהיו יותר טובים מאשר - - -

<אלי בין: הרבה יותר טובים, עכשיו אנחנו בשלב שאנחנו צריכים גם לבכות לכם.

<אלי בין: עד עכשיו אנחנו לא בכינו וחשבנו שזה לא נכון לבכות, אבל אנחנו חושבים שהגיע הזמן שהארגון הזה ייכנס ל-level שונה, כי האתגרים שאתה, כמדינה - - -

עמיר פרץ: אבל מה בעצם המגבלות של הצלב האדום מבחינת תקצוב מהמדינה אליך?

<אלי בין: אין בעיה.

<אלי בין: אם המדינה תתקצב ב-50% אין בעיה, עד 50% מותר.

<אורי שחם: בואו נדבר קצת על כוח אדם וזה דבר מאוד מאוד חשוב.

עמיר פרץ: אבל בעניין הזה של בנק הדם, לפני שמתקדמים, אנחנו מבקשים את ההצעות שלכם תעבירו אלינו, אנחנו נוציא שאלה לפיקוד העורף, אם הם לא מאשרים לך את המתקן הזה, שיציעו מתקן אחר.

עמיר פרץ: זה הרי בדיחה להגיד מדינה שלמה, כל פארק הפך לאולם חתונות, אז מה הסיפור הזה?

עמיר פרץ: חסר מקומות?

<אלי בין: פיקוד העורף דווקא כן מנסה למצוא פתרון, אבל לא נמצא.

<אילת שנער: לא נמצא פתרון עד היום.

עמיר פרץ: מה צריך כל כך הרבה?

עמיר פרץ: מה, איזה חוכמה גדולה?

עמיר פרץ: צריך למצוא אולם שיש בו גם מקררים והכול ולהפקיע אותו בזמן חירום.

עמיר פרץ: מה מסובך כל כך?

עמיר פרץ: כל אולם ישמח, ישלמו לו קצת כשהוא לא עובד.

<אורי שחם: בואו נדבר על כוח אדם.

<אורי שחם: כ-25,000 מתנדבים, ארגון ההתנדבות הכי גדול במדינת ישראל.

<אורי שחם: המון מתנדבי נוער.

<אורי שחם: תסתכלו פה מסביב, כל מי שלובש מדים של מגן דוד אדום, היה מתנדב נוער, כולל המנכ"ל.

<אורי שחם: אני תמיד אומר שד"ר סטרוגו ופרופ' שנער לא היו מתנדבים במגן דוד אדום, אז הייתה להם בגרות טובה והם הלכו להיות פרופסורים ודוקטורים.

<אורי שחם: אנחנו מתנדבים, רצים באמבולנס, יצאנו רק פרמדיקים.

<אורי שחם: אבל זה באמת העובדים הכי טובים שיש.

<אורי שחם: מקצועות חופשיים, שבאים פעם בשבוע, פעמיים בשבוע, עושים משמרות על האמבולנסים.

<אורי שחם: זה מה שמאפשר לאייש את האמבולנסים בשגרה.

<אורי שחם: תיכף נדבר על החירום, בחירום אנחנו קצת בבעיה.

<אורי שחם: יש לנו כ-4,200 כוננים במד"א.

<אורי שחם: זה מתוך המתנדבים.

<אורי שחם: כוננים זה אנשים שלמעשה הם פעילים בשטח, רואים חולים, רואים פצועים, עומדים ברמה המקצועית הנדרשת ומשאירים אצלם באוטו או באחד מ-500 האופנועים או בבימבולנסים הקטנים אלה, שתראו אותם בהמשך, ציוד רפואי וכשקורה מקרה חירום ליד מקום העבודה שלהם, אני מזכיר שהם מתנדבים, או ליד הבית שלהם, הם מוזנקים על ידי מוקד מד"א כדי לרוץ למקום ולהגיע ראשונים.

<אורי שחם: זה פשוט לבוא ולהגיד שיש לי עוד 4,200 נקודות הזנקה שמהן אני מריץ אנשים כדי לתת - - -

<אלי בין: כשהיושב ראש היה יושב ראש ההסתדרות היו 1,200 עובדים במד"א.

<אורי שחם: הכנסנו בשנה האחרונה שירות אזרחי.

<אורי שחם: למעשה הדלתות של מד"א פתוחות בפני כל מי שרוצה - - -

עמיר פרץ: כל הכבוד.

עמיר פרץ: זה המקרה היחיד שכשיושב ראש ארגון עובדים הופך למנכ"ל הוא מגדיל את מצבת העובדים ולא מקטין אותה.

עמיר פרץ: בדרך כלל בא יושב ראש ארגון עובדים, אומר 'אני יודע מי לא עובד' והוא מתחיל לצמצם.

עמיר פרץ: פה זה קרה הפוך, יפה.

<אלי בין: זה לא רק קרה הפוך, 4,200 עובדים, 85% הם עובדי שטח, עובדי בנק הדם ועובדי אמבולנסים וניידות טיפול נמרץ.

<אלי בין: 15% זה עובדי מנהלה ואנשים שנותנים שירותים לארגון.

<אלי בין: זו שכבת שומן דקה ביותר.

<אלי בין: הרל"ש שלי הוא גם אחראי על הצלב האדום, סמנכ"ל כספים הוא אחראי גם על כל מיני קשרים עם אגודות הידידים, אגף ארגון ומינהל מתעסק עם משאבי אנוש ורכש וכל מיני דברים.

<אלי בין: לכל אחד יש פה כמה תפקידים וזה מאפיין את ההנהלה של מגן דוד אדום.

<אלי בין: גם פרופ' שנער, שצריכה להתעסק רק עם דם, מתעסק היום עם חלב, מתעסקת עם בנק דם טבורי, מתעסקת עם מחלות זיהומיות מיוחדות ועם דם נדיר ועם אלף דברים נוספים שזה לא 100% הדברים שהיא צריכה להתעסק איתם, והיא בעלת שם עולמי בעולם והיא יושבת ראש ועדת הדם של הצלב האדום במזרח התיכון והיא מביאה הרבה כבוד, גם למדינת ישראל וגם למגן דוד אדום.

<אלי בין: היא פורצת דרך בהרבה הרבה דברים בתחום ההמטולוגי.

<אלי בין: אני, אם אתה שואל אותי, היא בשבילי ראויה ביותר לפרס ישראל, אבל על זה נדבר בהמשך.

<אורי שחם: אנחנו נותנים לכוננים שלנו ולמתנדבים שלנו את כל הטכנולוגיות שיכולות להביא אותם כמה שיותר למקום האירוע.

<אורי שחם: אז אם דיברנו על אופנועים ודיברנו על הבימבולנסים, אנחנו מכניסים עכשיו לשימוש אופניים חשמליים.

<אורי שחם: מתנדבי נוער מעל גיל 17 שעברו תיאוריה ורוצים להציל חיים אצלם בשכונה, 'קחו אופניים חשמליים', כולם היום משתמשים בהם, 'תעברו תיאוריה של משרד התחבורה כדי שנוודא שאתם מכירים את הכללים ואת החוקים ואתם שומרים על הבטיחות שלכם, אבל תלכו להציל חיים'.

<אלי בין: גם את האופניים החשמליים, אדוני היושב ראש, עשינו אופניים מיוחדים בטיחותיים.

<אלי בין: התורם הגדול שלנו זה סמי סגול, הוא שם 1,000 זוגות אופניים, עלות אופניים מעל 1,000 דולר, ועשינו אותו תלת גלגלי, את האופניים האלה, כדי לשמור על בטיחות הנערים.

עמיר פרץ: ועל בטיחות האחרים גם.

עמיר פרץ: תשלח אותו לעזור ובדרך הוא יפצע עוד - - -

<אלי בין: מעבר לזה, הוא גם חייב לעשות תיאוריה של כללי ההתנהגות וההתנהלות לנהיגת רכב והשתלמות מיוחדת בתוך מד"א והוא מקבל את כל הציוד לבטיחות.

<אורי שחם: הוא יכול להשתמש בזה ביום יום, הוא יכול לנסוע עם זה לבית הספר לצורך העניין.

<אלי בין: זה צמוד אליו.

<אלי בין: עשינו גם מנעול מיוחד שלמעשה נפתח על ידי האפליקציה של מד"א.

<אלי בין: בזמן שהוא נוגע באופניים, הוא פותח אותה, זה נדלק במוקד, במערכת השליטה והבקרה שלנו ומערכת השליטה ובקרה יודעת שגם הנער מתנדב יצא.

<אלי בין: כל המערכות שלנו מחוברות לדברים האלה, ותיכף אנחנו גם נציג לכם את זה.

<אורי שחם: רק מילה אחת על נאמני חיים.

<אורי שחם: באנו ואמרנו 4,200 זה לא מספיק.

<אורי שחם: יש המון רופאים, אחיות, חובשים קרביים, אנשים שיודעים רפואה ומאוד רוצים לעזור למי שקרוב אליהם.

<אורי שחם: אז יצאנו בקריאה לציבור, אמרנו 'כל מי שיודע עזרה ראשונה ורוצה להיות מוזנק במקרים של סכנת חיים', לא כאבי בטן או כאבי ראש, אבל מקרה של החייאה, 'תירשם במגן דוד אדום ואנחנו נקרא לך למקרים האלה'.

<אורי שחם: אני רוצה לדבר רגע על העובדים.

<אורי שחם: הזכיר המנכ"ל את הרכב העובדים.

<אורי שחם: דבר אחד נוסף שאני רוצה להגיד על העובדים, 85% מעובדי מד"א עדיין מקבלים השלמה לשכר מינימום.

<אורי שחם: אם הם עובדים שלוש שבתות, משמרות לילה, שבוע לילות, שעות נוספות, ערב, 220 שעות בחופש הם יגיעו למשכורת של 12,000 ברוטו, משהו כזה.

<אורי שחם: אבל עדיין השכר שהם מקבלים לא משקף את האחריות שיש להם על הכתפיים.

<אורי שחם: ואם מסתכלים על חוד החנית של העובדים שלנו, אנחנו מדברים על הפרמדיקים, המומחים ברפואת חירום, שהיום תשאל גם רופאים 'אם חס וחלילה קורה לך משהו מי אתה רוצה שיבוא ויטפל בך?' הם יגידו 'פרמדיק'.

<אורי שחם: אם פעם זה היה רופא, הסיפור המפורסם של מאיר הר ציון, שעשו לו ניתוח בשדה והצילו לו את החיים, היום פרמדיקים עושים כזה דבר.

<אורי שחם: הצבא היום מכשיר בין 90 ל-100 פרמדיקים כי זה המטפלים הבכירים שיש לו בצבא.

<קריאה: אבל גם אותם הוא לוקח למילואים.

<אורי שחם: במד"א היום יש בערך 500 פרמדיקים, מה הצרה הגדולה שלנו בעת חירום?

<אורי שחם: הצרה הגדולה, שבעת חירום אנחנו יורדים ב-50% מכוח האדם של הפרמדיקים ושל תורני המוקד.

<אורי שחם: מצד אחד דיברנו על כך שצריך להגדיל את כמות האמבולנסים, מצד שני לוקחים לנו 250 פרמדיקים.

<אורי שחם: עכשיו, אין ויכוח שאם עכשיו עושים מהלך מתמרן בתוך לבנון צריך את המטפלים הרפואיים הכי טובים שיהיו בחזית, מצד שני, אנחנו - - -

<אלי בין: רגע, חשוב שגם יושב ראש ועדת חוץ וביטחון יהיה בעניין של הפרמדיקים.

עמיר פרץ: אני מכריז על חמש דקות הפסקה.

<אורי שחם: אני מבקש לחזור למה שאמרתי לפני שיצאנו להפסקה.

עמיר פרץ: אמרתי למנכ"ל שאנחנו רוצים לראות יותר, כי למצגות יכולנו להביא אתכם אלינו.

עמיר פרץ: אנחנו כאן כדי שיהיה לנו זמן גם לראות מה אתם עושים.

<אלי בין: בהחלט.

<אורי שחם: 20 דקות סיימתי הכול, כולל טכנולוגיות, שזה מה שנקרא פחות כאב ראש, יותר נחמד.

עמיר פרץ: בבקשה.

<אורי שחם: 50% מכוח האדם המקצועי הקריטי במד"א מתגייס בחירום.

<אורי שחם: זה לא רק פרמדיקים, פרמדיקים ציינתי, זה גם תורני מוקד וקציני משמרת, שהם אלה שמפעילים למעשה את הכוח.

<אורי שחם: תגידו לי שיש מתנדבים, נכון, אבל מתנדבים הם בעיקר חובשים, הם מעט מאוד שהם פרמדיקים, וגם מתנדבים הם חייבים גיוס.

<אורי שחם: איפה המצב הכי קריטי?

<אורי שחם: המצב הוא הכי קריטי בתרחיש מהלומה.

<אורי שחם: ב-72 השעות הראשונות שבהם מד"א נותנת סעד, כי כולם מתגייסים בצווי 8, אבל צה"ל עדיין לא גייס את האנשים שלו לתגבור של מד"א.

<אורי שחם: אלה השעות הקריטיות, זה שלושת הימים הכי חשובים שמד"א צריך להיות בשיא העוצמה שלו, כי הפרמדיקים עוד לא הגיעו, העורף מותקף ודווקא אז אנחנו עומדים במצב הכי בעייתי מבחינתנו.

<אורי שחם: לכן אנחנו, בנוסף לפעולות של הצורך להגדיל את יחידת המילואים של מד"א ושאנשים שם היו מתאימים לתפקידם ומעולים, אנחנו רוצים לעכב את הגיוס של אנשי מד"א ב-72 שעות כדי שיהיה אפשר לתת לעורף מענה בזמן הזה.

<אלי בין: היושב ראש, אתם צריכים להבין שהפער הזה עולה, אני מנכ"ל 13 שנים, כל ישיבה וכל דיון וכל שנה אני מעלה את זה גם על הכתב וגם בישיבה, גם עם שרי הביטחון האחרונים, בוגי יעלון והנוכחי איבט ליברמן, עם שניהם דנתי ודיברתי בנושא הזה ואני מציף את הפער הזה.

<אלי בין: אכ"א של צה"ל מכיר את הפער הזה, הפער הזה מבחינתנו הוא פער שלא ניתן לסגירה.

<אלי בין: הצענו פתרון שהפתרון לטעמנו ולדעתנו הוא הפתרון שיכול להביא למדינת ישראל את הפתרון האמיתי בנושא פרמדיקים.

<אלי בין: מה הצענו?

<אלי בין: באנו ואמרנו, רבותיי, כמו שיש במשטרה, כמו שיש בשירות בתי הסוהר, יש שח"מיסטים, תעמידו במגן דוד אדום שח"מיסטים, שהם פרמדיקים.

<אלי בין: שח"מ זה שירות חיילים במשטרה וכו'.

עמיר פרץ: אין סיכוי.

<אלי בין: בחוק של שר הביטחון לשר הביטחון יש את הסמכות לבוא ולהרחיב את הצו ולהגיד 'רבותיי, אני רוצה להרחיב - - -

עמיר פרץ: אבל יש מגמה להקטין את שח"מ.

<אלי בין: יפה, אז גם בנושא הזה באנו - - -

עמיר פרץ: למה אתה לא הולך לשירות לאומי במקום שח"מ?

<אלי בין: תיכף ניגע גם בשירות הלאומי.

<אלי בין: גם שירות לאומי עשינו, גם שח"מ, הצענו את השח"מ, למה שח"מ?

<אלי בין: מפני שעם שח"מ היו כמה בעיות, אחת מהבעיות הייתה מגמה להקטין את השח"מ, למה להקטין?

<אלי בין: בגלל תקציבים.

עמיר פרץ: לא, גם בגלל העיקרון.

עמיר פרץ: היום יש מגמה שחייל שהתגייס לא יכול להיות פקידה, לא בתחנת המשטרה באור יהודה - - -

<אלי בין: אבל זה לא פקיד, זה לוחם.

<אלי בין: פה זה לוחם.

עמיר פרץ: מאה אחוז, בסדר.

<אלי בין: פה זה לא פקיד, פה זה לא מוקד, אני לא שם אותו במוקד, אני שם אותו פרמדיק ואני משחרר לך צורך אמיתי של לוחם שאתה לוקח אותו לחזית, כפרמדיק שלי, שהוא מיומן, שאני מכשיר אותו, אדוני היושב ראש.

<אלי בין: אתה מבין?

<אלי בין: אתה לוקח אותו אליך שיילחם בתוך שטח לחימה ויציל חיים.

עמיר פרץ: מר אלי בין, אם הייתה לי יכולת לקבל החלטות, ואני מניח שגם אבי יסכים איתי, אם הייתה לנו יכולת להוציא את השח"מ מכל האתרים, כי אנשים לא מתגייסים לצה"ל כדי ללכת ליחידות תומכות, לא של המשטרה ולא של מקום אחר, ולכן יש פה ויכוח עקרוני שאתה נקלע לתוכו, השאלה אם זה מקום נוח בכלל לבוא ולהתמודד עם זה.

עמיר פרץ: הטיעונים שלך הם טיעונים בסדר גמור - - -

<אלי בין: לא סיימתי את הטיעונים שלי.

<אלי בין: באו ואמרו שמקטינים את השח"מיסטים, בא המל"ל ואמר 'בואו, אני הייתי יושב ראש הוועדה שתכלל את כל נושא השח"מיסטים, אני מציע, גם ככה לא מאיישים את התקנים של השח"מיסטים במשטרה ובשירות בתי הסוהר, אני מבקש שתעבירו למגן דוד אדום עכשיו הקצאה של כך כך', בא הצבא ואמר 'קודם כל אנחנו לא יכולים לעמוד בכסף הזה, אנחנו לא מסוגלים לשלם', אמרתי 'אני משלם', תנו לי רק את היכולת הזו, תנו לי את הפתרון, אני אמצא את התקציב לזה.

<אלי בין: אמרתי, אני משלם מתקציב מגן דוד אדום, בואו תנו לי את זה, צריך הרי לאייש ניידות טיפול נמרץ באיו"ש, צריך לתת להם שם פתרון, זה חלק משירות צבאי, זה חלק משטח צבאי שמדינת ישראל צריכה לתת את השירות ולא נותנת את השירות.

עמיר פרץ: אם אתה משלם מה הבעיה שלך לעשות את זה עם שירות לאומי?

<אלי בין: עם שירות לאומי אנחנו עושים, אבל אי אפשר לגייס אותם.

<שאול אברמוביץ: קודם כל אנחנו עושים עם שירות לאומי, אנחנו כבר פתחנו שני מחזורים.

<שאול אברמוביץ: בשירות לאומי יש שתי בעיות, אחת זה שההכשרה לא יכולה להיחשב כחלק מהשירות לאומי שלהם, ההכשרה של קורס פרמדיקים זה בערך שנה, קצת יותר משנה, אז כל ההכשרה לא יכולה להיחשב להם כשירות.

<שאול אברמוביץ: וגם השירות הלאומי, אי אפשר לחייב אותם לעשות שנתיים, כלומר היא יכולה להחליט בכל רגע שהיא מסיימת.

<שאול אברמוביץ: זו הבעיה הראשונה, הבעיה השנייה שזה בעיקר בנות דתיות, התפקיד הוא קצת תפקיד פיזי ו - - -

עמיר פרץ: הבנתי.

<קריאה: יש גם מגבלה של השעות.

<קריאה: מגבלה מאוד קשה של שעות.

<אורן בלושטיין: אצל החרדים, הוא יכול להיות והוא מוכוון לאחת התפיסות של ההקמה שלו - - -

<אלי בין: אז הקמנו, גם משרד הבריאות עזר לנו לממן קורס של חרדים ואין שם יכולת לאייש - - -

<אורן בלושטיין: באנו ואמרנו שכנראה לא צריך לקרוא לזה שח"מ, כי יש כאן בעיה שהשר כן יכול להוציא צו בעניין של מגן דוד אדום, כי זה גוף בריאות, ומה אנחנו באים ואומרים?

<אורן בלושטיין: אנחנו אומרים שיש כאן בעיה שהיא גם בשגרה וגם בחירום, מקצוע הפרמדיק בישראל הוא מקצוע חסר היום, ברור לכולם, בשגרה - - -

עמיר פרץ: מה זה נקרא חסר?

עמיר פרץ: אתה לא תקלוט אנשים כפרמדיקים במד"א.

<אורן בלושטיין: קודם כל כולם מנסים היום לקלוט פרמדיקים, גם במד"א וגם בבתי חולים.

עמיר פרץ: בשוטף או רק ככוננות?

<אורן בלושטיין: אני בדיוק אגע בנקודות האלה.

עמיר פרץ: יש לך היום משרות פנויות לפרמדיקים?

<אלי בין: בטח.

<אורן בלושטיין: כן, חד משמעית.

<אלי בין: גם נהגי אמבולנס אני צריך.

<אורן בלושטיין: מקצוע הפרמדיק היום הוא מקצוע חסר בצבא ובמגן דוד אדום ובשוק האזרחי, זו עובדה.

<אורן בלושטיין: מעבר לכך אנחנו באים ואומרים שצה"ל היום אחראי, כפי שאתם יודעים יותר טוב ממני, על כל גבול הצפון מבחינת אחריות על איו"ש וכביש הערבה.

<אורן בלושטיין: אנחנו באים ואומרים, לכל המקומות האלה בשגרה אנחנו יודעים שניידות לטיפול נמרץ זה משאב חסר שם.

<אורן בלושטיין: אנחנו ניקח את החיילים האלה, נשים אותם בשגרה בכל המקומות שזה אחריות צה"ל ואז בחירום אנחנו יכולים לבוא ולשים אותם כחלק מהמבנה של מגן דוד אדום.

<אורן בלושטיין: ישבנו עם מירב ואמרנו עוד דבר, אנחנו נבקש את כל מי שהוא לא קרבי, כל מי שהוא לא 97, נכשיר כאן, ויש היום לא מעט מסלולים שהם 78, 75 מבחינת פרופיל צבאי, שאנחנו לא רוצים את הקרביים, כי אנחנו צריכים בשעת החירום להפעיל אותם.

<אורן בלושטיין: צריך גם למצוא לזה את המינוח הנכון, מד"א יממן את כל העניין הזה.

<אורן בלושטיין: כל החוכמה כאן, וזה המשאב האמיתי, זה שכל הזמן יהיה על הפיירול 200 איש מוכשרים ופעילים שאין להם ברירה, שזו האחריות שלהם במסגרת שירות החובה שלהם.

<אורן בלושטיין: אנחנו עושים שירות לאומי, אנחנו עושים שירות אזרחי, אנחנו עושים מתנדבים, קורסים למתנדבים, אנחנו עושים כל מה שאפשר, עדיין אנחנו במדינת ישראל במחסור אמיתי של המקצוע הזה ואין ברירה, זה הפתרון כרגע, לפחות לשנים הקרובות זה נכון.

<גיל מוסקוביץ: והיתרון הגדול שאורן לא הזכיר - - -

עמיר פרץ: ויש לכם יכולת הכשרה?

<אורן בלושטיין: כן, אנחנו מכשירים את כל - - -

<אלי בין: אנחנו מכשירים היום את כל הפרמדיקים במדינת ישראל.

עמיר פרץ: לא, הכוונה יש מספיק מקום להוסיף עוד כמה מאות?

<אורן בלושטיין: התשובה היא כן.

<גיל מוסקוביץ: היתרון הגדול שאורן לא הזכיר זה ההסתכלות קדימה.

<גיל מוסקוביץ: הם מסיימים את השלוש שנים, פעם אחת, הם יכולים להיקלט במד"א כעובדי מד"א לכל דבר ועניין, ולא פחות חשוב, גם אלה שלא ייקלטו במד"א, הם יוכלו לבצע את שירות המילואים שלהם בחירום.

<גיל מוסקוביץ: בשגרה בצה"ל, לפתור את הבעיות של צה"ל במרפאות וביחידות העורפיות וכו', ובחירום הם יוכלו לאייש עוד ניידות טיפול נמרץ ולפתור את כל הבעיה שדיברנו עליה קודם, של הפער של הפרמדיקים.

<גיל מוסקוביץ: הפרמדיקים של מד"א ששייכים ליחידות הקרביות, שמשרתים ב - - -

עמיר פרץ: מי צריך להחליט בזה?

<אלי בין: שר הביטחון.

<אורן בלושטיין: זה צו של שר הביטחון.

<אלי בין: מי שהובילה את ההתנגדות לזה זו סגנית של ראש אכ"א.

עמיר פרץ: מירב קירשנר?

<אורן בלושטיין: מירב, היא היחידה שמתנגדת.

<אלי בין: היא היחידה שהובילה את ההתנגדות.

<אלי בין: היא, תסלח לי על הביטוי, אני לא רוצה להגיד את המילה הרעה, זה גם לא נכון להגיד את זה, כי היא מאמינה, היא באמת מאמינה בזה, אבל היא למעשה המתנגדת הראשית והיא זו שהובילה את הקו הזה בתוך משרד הביטחון, שהביאה להתנגדות של כולם ולתמוך בעמדה שלה.

<אלי בין: אבל העמדה שלה היא שגויה, כי עובדה שלאורך שנים, עשרות שנים, לא מצליחים לפתור את בעיית הפרמדיקים.

<אלי בין: עכשיו, נוצר פה גם פער אמיתי בזמן לחימה, נוצר פה פער אמיתי בזמן שגרה, צריך לתת לו מענה.

<אלי בין: ומה שאנחנו לא מכינים בזמן שגרה, לא יהיה לנו בשעת חירום.

<אלי בין: להכשיר פרמדיקים זה שנה וחודשיים, אדוני היושב ראש.

<אורן בלושטיין: וצריך גם לזכור, אתם יודעים את זה שבמלחמה אנחנו עולים בשנייה אחת לפי שלושה.

עמיר פרץ: אז מה אתם אומרים?

עמיר פרץ: שנבין את ההצעה שלכם.

עמיר פרץ: אתם מציעים שיגייסו חיילים שמיועדים ל - - -

<אורן בלושטיין: 200 תקנים שמיועדים למגן דוד אדום, מד"א יממן את הכול.

עמיר פרץ: חיילים סדירים שמגויסים מלכתחילה שהגיוס שלהם לצורך מקצוע הפרמדיק.

<אורן בלושטיין: נכון, מד"א יכשיר אותם, מד"א יממן אותם.

עמיר פרץ: שנה וחודשיים הם יעשו קורס בצה"ל?

<אורן בלושטיין: נכון.

<אלי בין: אצלנו.

עמיר פרץ: אבל הם יהיו חיילים למעשה ואז ישרתו - - -

<אורן בלושטיין: הם כל השלוש שנים יהיו חיילים, רק תחת מד"א.

עמיר פרץ: תן לי לעשות סדר, אנחנו עוד מעט בונים פה ישיבת הסדר חדשה, לפי השיטה הזו.

עמיר פרץ: ישיבת הסדר של פרמדיקים.

<קריאה: יש לנו גם ישיבת הסדר, יש לנו קורס פרמדיקים בישיבת הסדר.

עמיר פרץ: ואתה אומר אחר כך שנה ושמונה חודשים ישרתו בצה"ל ובמילואים הם מילואימניקים שלך.

<עידו בן יצחק: אני אולי אתקן פה.

<עידו בן יצחק: כוחות המילואים לא מאפשר הצבת חיילי מילואים ביחידות האלה.

<עידו בן יצחק: גם שח"מ וחיילים שמשרתים במשטרה ובשב"ס לא עושים מילואים במשטרה ובשב"ס.

<אורן בלושטיין: אין בעיה, אנחנו מוכנים שגם הם ישרתו בכל היחידות שצה"ל יצטרכו.

<אורן בלושטיין: המהות היא שאם אנחנו כל הזמן עם 200 איש בפיירול עושים את זה אנחנו מעבים את החוסן הלאומי של מדינת ישראל בשגרה ובחירום.

<אורן בלושטיין: חד משמעית.

אבי דיכטר: אני חושב שאתם לא בכיוון.

אבי דיכטר: סליחה, אני פשוט 60 שניות על שח"מ.

אבי דיכטר: הסיפור התחיל ב-94', כשהיה עודף כוח אדם בצה"ל בעקבות הסכם השלום שפרץ עם הפלסטינים ואז לצה"ל לא היה מה לעשות עם חוק גיוס חובה, שהוא התמלא בחיילים ואז באו למשטרת ישראל בהצעה מאוד מפתה, שחל אז היה השר, ואמרו 'במקום לתת לכם תקן של שוטר תקבלו ארבעה תקנים של שח"מ' ואז המשטרה התפתתה, הלכה למהלך הזה, שהוא היה מהלך שגוי, בראי השנים היה ברור שהוא מהלך שגוי.

אבי דיכטר: שוטר זה משהו אחד ושח"מ זה משהו אחר, אתה לא אוכל ארבע ארוחות צהריים במסעדות לא טובות, אתה אוכל פעם אחת במסעדה טובה.

אבי דיכטר: לאורך השנים הסיפור הולך ויורד ובמקרה פה נפגשים שני אנשים שהתעסקו בזה, כל אחד מצד אחר של המתרס, עמיר רצה לקצץ ואני הייתי השר לבטחון פנים, רציתי להשאיר, על להגדיל לא היה בכלל מה לדבר ובסוף קיצצנו, משום שהסיפור הזה הולך ונגמר, הוא לא הולך ומתאושש, לא במשטרת ישראל ולא בשירות בתי הסוהר.

אבי דיכטר: צריך להבין שבתמהיל משרד הביטחון לא עמד בקריטריונים אף פעם.

אבי דיכטר: קבעו בהתחלה 75% בנות ו-25%, לפי דעתי היום זה מעל 80% בנות, כי הצבא לא הסכים לתת בנים ואז אתה כמובן נכנס לסיפור של קיצור תקופות וכו'.

אבי דיכטר: אני מבין את הרציונל שלכם, רק אני חושב שאתם לא בכיוון.

אבי דיכטר: אגב, אין סיכוי, לא קשור במירב קירשנר, הסיפור הזה, אין לו סיכוי, אתם תטחנו מים ובסוף לא יקרה מזה שום דבר.

אבי דיכטר: אני מכיר את המערכות ועידו, היועץ המשפטי של ועדת חוץ וביטחון, ככה מכיר את זה היטב.

אבי דיכטר: אתם צריכים לחשוב במונחים של פיקוד העורף, ללכת ל-joint venture עם פיקוד העורף, ללכת לפלטפורמה שקל לצה"ל ולמשרד הביטחון לעכל, אתם תקבלו את הדיבידנד שלכם, פיקוד העורף יקבל את הדיבידנד שלו.

אבי דיכטר: אתה חושב בראייה נכונה מאוד של סדיר ומילואים, אז אפשר לחשוב על משהו, אתה רוצה 200 פרמדיקים מדי בוקר ולא כל כך אכפת לך איך, או לא צריך להיות אכפת לך איך, אני חושב ששח"מ היא אכסניה שהיא כבר לא מתאימה.

אבי דיכטר: היא התאימה לפני הרבה מאוד שנים, היא לא מתאימה היום, לא ברציונל של צה"ל.

אבי דיכטר: יש פה עוד הרבה מאוד מושגים אחרים, גם משפטיים, זה לא הכיוון.

אבי דיכטר: לכן אם אתם רוצים ללכת על המהלך הזה, שבו עם פיקוד העורף, נסו לחשוב עם פיקוד העורף על פורמט שטוב גם לכם, גם לפיקוד העורף וב-win win situation יש לך סיכוי הרבה יותר גדול להצליח.

<אורן בלושטיין: אנחנו נוכל להיעזר בכם להוביל את זה?

אבי דיכטר: כן, אנחנו נשמח בנושא הזה לעזור כוועדת חוץ וביטחון, רק שאתם מוכרחים להיות במסדרון הנכון.

אבי דיכטר: אתם לקחתם דבר נכון, נכנסתם איתו למסדרון לא נכון.

<אלי בין: יכול להיות.

<אורן בלושטיין: אנחנו נשמח לשבת ולשנות כיוון ולפנות לאפיקים אחרים, העיקר שהרציונל יוביל למה שאנחנו מדברים.

<אורן בלושטיין: עם היועץ המשפטי לשבת?

אבי דיכטר: אתם צריכים לשבת עם פיקוד העורף, לבוא עם משהו - - -

<אורן בלושטיין: נשב עם כולם, רק - - -

אבי דיכטר: אם פיקוד העורף יבין שהוא יוצא נשכר ואתם תבינו שאתם יוצאים נשכרים האכסניה כבר תהיה יותר פשוטה.

<גיל מוסקוביץ: ברשותכם, יושב ראש הוועדה, יש 23 ארגוני הצלה שפועלים במדינת ישראל, עמותות הצלה שפועלות במדינת ישראל, בין היתר הצלה יהודה ושומרון, הצלה פתח תקווה, הצלה ישראל, צוות הצלה, הצלה גוש דן, הצלה יבנאל, איחוד הצלה ועוד ועוד, כל אחד מהם, בסוף בסוף בסוף לכולם יש את אותה מטרה, שכולם מתנדבים שמוכשרים בצורה כזאת או אחרת בעזרה ראשונה ורוצים להציל חיים באירועים שקרובים אליהם.

<גיל מוסקוביץ: יש ארגון אחד, איחוד הצלה, שהוא מחליט שהוא פועל עצמאית, לא מעניין אותו רגולציה, לא מעניין אותם הנחיות משרד הבריאות, לא מעניין אותו שום דבר, לא בשגרה ולא בחירום.

<גיל מוסקוביץ: בשגרה משרד הבריאות בא ובנה איזה שהיא אסדרה, הם עדיין לא פועלים לפי האסדרה הזאת.

<גיל מוסקוביץ: האסדרה היא מאוד מאוד פשוטה, יש מוקד מפעיל אחד לאומי לכל נושא המגיבים הראשונים, לכל נושא המענה של הכוננים לאירועים, המוקד הזה נמצא פה, במבנה הזה של מגן דוד אדום, הוא מאויש 24 שעות ביממה על ידי מיטב האנשים.

<גיל מוסקוביץ: יצא חוזר של מנכ"ל משרד הבריאות שמנחה בדיוק מה צריך לעשות.

<גיל מוסקוביץ: היו סיכומי ישיבות, הם צריכים לעשות דבר מאוד מאוד פשוט, כל מתנדב של איחוד הצלה, הרשימה שלהם אמורה לעבור למשרד הבריאות, הם מאשרים שהוא באמת עבר את ההכשרה המתאימה, עובר את ההשתלמויות המתאימות, אין לו עבר, לא פלילי ולא עבריין מין, יכול להוריד את האפליקציה של מד"א לטלפון שלו, ברגע שיש אירוע חירום בסביבה שלו המערכת תאתר אותו, המערכת היא עיוורת, היא לא יודעת אם הוא שייך לאיחוד הצלה, להצלה ישראל, אם הוא כונן מד"א חילוני ואם הוא - - -

עמיר פרץ: המערכת היא שלך?

<גיל מוסקוביץ: המערכת שלנו מקבלת את כל - - -

עמיר פרץ: היא שלך, לא ניתנת איזה שהיא - - -

<אלי בין: עדיפות?

<אלי בין: לא.

<אלי בין: היא לא יודעת אם אלי בין ממגן דוד אדום או עמיר פרץ מאיחוד הצלה.

<אלי בין: היא לא יודעת את זה, אתה בשבילה כונן.

<אלי בין: אם הורדת את האפליקציה היא יודעת לאתר אותך.

<אלי בין: אם אתה לא הורדת את האפליקציה אין סיכוי שאתה תקבל את הקריאה.

<אלי בין: עכשיו, אני באתי ואמרתי, רבותיי, מי שפונה למגן דוד אדום רוצה את מגן דוד אדום, הוא לא רוצה אף אחד אחר, אם אתם רוצים לפנות לחברה פרטית, או לחברה, זו זכותו של כל אזרח לפנות למישהו אחר, זה בסדר גמור, זה לגיטימי, אבל כשאתה פונה למגן דוד אדום אתה מבקש לקבל את האיש של מגן דוד אדום.

<אלי בין: עכשיו, בא משרד הבריאות ותכלל את הדבר ואמר, 'רבותיי, אני רוצה שיהיו פה כוננים, שיהיה צוות שיגיע לפני האמבולנס', אמרתי אהלן וסהלן, והצוות הזה למעשה חייב לעבור כמה תהליכים, האחד, שנדע שהוא לא עבריין מין, שתיים, שהוא הוסמך להגיש עזרה ראשונה.

<אלי בין: אז קבע משרד הבריאות שצריך להגיש את השם של הכונן לאישור משרד הבריאות, המשרד קולט אותו, מעביר את השם למגן דוד אדום, אנחנו מכניסים אותו לתוך המערכת וככה זה עובד.

<אלי בין: אממה?

<אלי בין: כולם מורידים, רק אנשים מסוימים החליטו לא להוריד.

עמיר פרץ: מי?

<גיל מוסקוביץ: איחוד הצלה.

עמיר פרץ: הם מופיעים פה?

<גיל מוסקוביץ: הסמל שלהם לא מופיע פה, הם חלק מהמערכת.

<גיל מוסקוביץ: כי כרגע הם בחרו להיות בחוץ.

<גיל מוסקוביץ: הם פה, לצורך העניין הם נמצאים פה והם בחרו לא להיות פה.

עמיר פרץ: אז איך הם מגיעים?

<אלי בין: הם מגיעים כי חלק מהם כן הורידו.

עמיר פרץ: אבל כשאתה עכשיו מפעיל מישהו שהוא לא שלך - - -

<אלי בין: הם לא שלי.

עמיר פרץ: אלה לא שלך.

עמיר פרץ: בוא נתחיל באלה.

עמיר פרץ: הפעלת אחד, בא האמבולנס, לא, אני פניתי למד"א, הגיע אליי מישהו מהצלה, הוא יכול לגבות ממני כסף?

<אלי בין: לא, אף אחד לא גובה כסף, גם האופנוע של מד"א לא גובה כסף.

עמיר פרץ: מד"א לא גובים, אני שואל על האחרים.

<אלי בין: לא, אף אחד, אסור להם לגבות.

<אלי בין: זה כוננים, אלה אנשים שמגיעים לפני האמבולנס.

<גיל מוסקוביץ: זה לא קשור, זה טיפול ראשוני עד הגעת האמבולנס.

<גיל מוסקוביץ: זו המהות של זה.

<אלי בין: אלה אופנוענים, אלה אנשים עם ציוד עזרה ראשונה, הם לא מפנים.

<גיל מוסקוביץ: עכשיו, מצב גרוע יותר לצורך העניין במצב חירום.

<גיל מוסקוביץ: הם טוענים שיש להם, לא יודע, כל יומיים הם מוציאים מספר אחר, הם טוענים שיש להם 3,000 מתנדבים, אנחנו מכירים את רוב המתנדבים שלהם, רובם גם מתנדבים במד"א, על האמבולנסים, בבוקר על אמבולנס של מד"א, בערב הוא באיחוד הצלה, בלילה הוא בזק"א.

<גיל מוסקוביץ: הייתי פעם מנהל מרחב ירקון של מד"א, עבר ראש עיריית פתח תקווה, קנה 700 מתנות למתנדבי הארגונים בעיר, אמרתי לו, 'תקשיב, אדוני ראש העיר, קח מכל הארגון את הרשימות, תעשה פעם אחת הצלבה', בסוף הוא היה צריך 112 מתנות, למה?

<גיל מוסקוביץ: כי הם רשומים גם בזק"א, גם בהצלה, גם בעירייה, גם בחברה קדישא, הם כולם מתנדבים בכל העמותות ובכל הארגונים.

<גיל מוסקוביץ: מתנדב, הוא בחור מקסים, אבל יש לו שבעה וסטים באוטו ועוד 12 כובעים, כי הוא באמת רוצה להתנדב.

<אלי בין: כן, כולם רוצים להיות בכל הארגונים.

<גיל מוסקוביץ: הם שייכים לכולם, יש כאלה אפילו ששכללו את זה, יש להם וסט מתהפך.

<אלי בין: הם הופכים אותו.

עמיר פרץ: למה?

<גיל מוסקוביץ: כי הם אנשים מדהימים, כי הוא רוצה לעזור.

<גיל מוסקוביץ: המתנדבים למד"א הם מדהימים, הם רוצים לעזור, אלה אנשים מקסימים.

<גיל מוסקוביץ: בסוף אנשים שמנסים לרכוב על הפרויקט הזה - - -

<אלי בין: אפילו משי זהב, כל האופנועים שלו, כל האנשים שלו, שמתעסקים בזה, כפופים למד"א.

<אלי בין: אפילו משי זהב, כל הגדולה שלו בכל הנושאים האלה, זה מד"א.

<גיל מוסקוביץ: ברגע שהם מגיעים לזירת האירועים, הם מטפלים, אנחנו מכשירים אותם, את אנשי משי זהב.

<גיל מוסקוביץ: זק"א הם מתנדבים גם שלנו, אנחנו מכשירים אותם.

<גיל מוסקוביץ: הוא מגיע, מטפל, נותן טיפול ראשוני עד הגעת האמבולנס.

<גיל מוסקוביץ: במידה שקורה והפצוע נפטר, הוא - - -

<אלי בין: הוא הופך את הווסט והוא זק"א.

<גיל מוסקוביץ: כן, עכשיו הוא הופך להיות חסד של אמת.

<גיל מוסקוביץ: עכשיו, מה שקורה, הם טוענים שיש להם 3,000 מתנדבים - - -

עמיר פרץ: רגע, מה זה עושה בשטח?

עמיר פרץ: זה טוב, זה רע?

<גיל מוסקוביץ: בשטח אין בעיה.

<גיל מוסקוביץ: הוא מתנדב, הוא רוצה להציל חיים.

עמיר פרץ: אין לכם בעיה שהוא מתנדב - - -

<אלי בין: לא, אין בעיה.

<אלי בין: הבעיה מתחילה כשארגון שהוא לא עובד תחת - - -

עמיר פרץ: לא, רגע, אם אני מתנדב ואני רשום בכמה מקומות, איך אני מופיע פה?

<גיל מוסקוביץ: עם המספר זהות שלך, זה לא משנה לאן אתה שייך.

עמיר פרץ: אני אחד.

<גיל מוסקוביץ: מספר זהות, אותי לא מעניין מי אתה ולאן אתה שייך.

עמיר פרץ: אתה לא במצב שחשבת ששלחת שלושה מטפלים והתברר שזה אחד.

<גיל מוסקוביץ: לא, זה מספר זהות ולכן אנחנו יודעים שבן אדם מגיע.

<גיל מוסקוביץ: ודרך אגב, זה לא מעניין אותי אם הוא מגיע עם וסט צהוב או וסט כתום או וסט ירוק, זה לא משנה, הוא מגיע, נותן טיפול.

<גיל מוסקוביץ: בחירום, המצב חמור יותר, הם טוענים שיש להם 3,000 מתנדבים, 2,500 מתנדבים, כל יומיים הם זורקים מספר אחר.

אבי דיכטר: מי זה הם?

<גיל מוסקוביץ: איחוד הצלה.

אבי דיכטר: זה ההוא שבצד.

<גיל מוסקוביץ: ההוא שבצד.

אבי דיכטר: זאת אומרת הבעיה היא עם ההוא שבצד?

<גיל מוסקוביץ: הבעיה עם ההוא שבצד.

<גיל מוסקוביץ: ההוא שבצד הולך ומציג, אומר 'אני עוסק בחוסן, אני אעזור לעירייה לבנות בית, אני אעזור להוא לעשות זה, אני זה', מכולם הוא לוקח תקציבים לטובת המשימות האלה לכאורה, הוא משתמש לכאורה באותם אנשים ובחירום הוא אומר שאותם אנשים גם יצילו חיים.

<גיל מוסקוביץ: בא פיקוד העורף, הייתה מר"פית העורף, הלכה לשם לביקורת, יש רשימות של אנשים והוא לא עושה רגע הצלבה ונראה מי באמת, כי חסר כוח אדם באמבולנסים של מד"א, בואו נשים אותם בתוך האמבולנסים של מד"א בחירום, תן לי את השמות, תן לי לראות מה ההכשרה שלהם, בוא נראה שאני כבר לא מתכנן עליהם, מישהו מתכנן עליהם בחירום על אותה משימה.

<גיל מוסקוביץ: בסוף בסוף בסוף ייפול טיל, השאלה, הוא בא עם הסיוע לחילוץ?

<גיל מוסקוביץ: הוא בא עם הסיוע לחוסן?

עמיר פרץ: אבל לך יש את הרשימה של כל אלה שזכאים להיות הגורמים שפונים אליהם, נכון?

עמיר פרץ: המצילים?

<גיל מוסקוביץ: אין לנו את רשימת השמות שלהם, הוא לא מוכן להעביר את השמות.

עמיר פרץ: כל אלה שנכנסו לאפליקציה שלך.

<גיל מוסקוביץ: מי שנמצא באפליקציה, אין בעיה, אבל הם מסרבים להעביר - - -

<אלי בין: הם באו עצמאית גם.

עמיר פרץ: סביר להניח, לפי מה שאתה אומר, שהם כאלה שנרשמים בכל מקום, סביר להניח מכמות האנשים שנכנסו לך לאפליקציה, לפחות 60% מאלה שנמצאים באיחוד והצלה נמצאים באחד הווסטים.

עמיר פרץ: אז מה הבעיה שלך לעשות מיפוי של אלה - - -

<גיל מוסקוביץ: אין לי בעיה, כי אני כבר בונה עליהם.

<גיל מוסקוביץ: אלה שמופיעים אצלי, יש להם כבר משימה בחירום.

עמיר פרץ: כמה יש לך באפליקציה?

<גיל מוסקוביץ: 20,000.

<גיל מוסקוביץ: כמה יש לנו באפליקציה היום, אורן?

<אורן בלושטיין: 20,000.

עמיר פרץ: למה אתה לא יכול את ה-20,000 האלה לשאול, מי שייך לאיחוד והצלה?

<אורן בלושטיין: אל"ף, לא יענו.

עמיר פרץ: למה?

עמיר פרץ: מה הבעיה?

עמיר פרץ: אני שולח לו הודעה 'אני מאוד שמח שאתה פעיל בכמה - - -', למה לא? לא הבנתי.

<אלי בין: אני אסביר לך.

עמיר פרץ: כשהוא אומר לי 3,000 ואצלך מתוך ה-20,000 2,000 חופפים אצלו, אז אני יודע שהכוח הנוסף האמיתי שהוא נותן לי זה 1,000.

עמיר פרץ: לפחות אני יודע איפה אני חי, עם מה אני מתמודד.

עמיר פרץ: מה הבעיה שלך?

עמיר פרץ: אתה שולח ברכת חג שמח לפורים, לכל אלה, 'אנחנו שמחים שאתם ככה וככה וככה, אנחנו נשמח שתכתבו לנו - - -

<גיל מוסקוביץ: למה בגניבה?

<גיל מוסקוביץ: למה שהארגון לא יעביר את רשימת השמות, נעשה הצלבה ונדע בדיוק במה מדובר.

עמיר פרץ: עכשיו באת לריב או באת לפתור את הבעיה?

<גיל מוסקוביץ: לא, לפתור את הבעיה.

<קריאה: לא, הבעיה היא לא בזיהוי - - -

עמיר פרץ: לא, אני רוצה לדעת כמה הערך המוסף האמיתי שלו.

עמיר פרץ: אם הערך המוסף האמיתי שלו זה 3,000 או שיש לו יתרון גדול עליך, שאנחנו לא יודעים מהו, או שאתה פספסת פה במשהו.

<גיל מוסקוביץ: אני אומר לך, אין לו יותר מ-300.

<אלי בין: אנחנו לא יודעים.

<אלי בין: אני לא נכנס לזה.

<אלי בין: אבל אני רוצה להגיד לך דבר אחד, יש כמה אנשים, סתם לצורך העניין - - -

עמיר פרץ: דרך אגב, זה ארגון דתי?

<גיל מוסקוביץ: מציג את עצמו, תלוי למי.

עמיר פרץ: הם עכשיו לא יענו לנו על שום דבר.

עמיר פרץ: תענה לי.

אבי דיכטר: אתה יודע איך קוראים למנהל?

אבי דיכטר: אלי ביר.

<אלי בין: הנשיא.

<אלי בין: גיל, זה לא שווה להתעסק עם הדבר הזה.

<אלי בין: אתה מבזבז את הזמן של הוועדה.

<גיל מוסקוביץ: במקום שאותם מתנדבים מגיעים לזירת אירוע, יפנו לגורם פוקד אחד שיחלק את המשימות בצורה ראויה ונכונה, אין פו"ש סגור.

אבי דיכטר: אבל אתם יושבים בגופים האלה, עם איחוד הצלה ועם אחרים, אתם יושבים איתם - - -

<גיל מוסקוביץ: עם איחוד הצלה לא.

<גיל מוסקוביץ: לא, הם עושים מה שהם רוצים.

אבי דיכטר: אני לא בטוח שזה הנושא המרכזי שלנו כאן - - -

<גיל מוסקוביץ: לא, זה לא הנושא המרכזי.

אבי דיכטר: אבל הוא ודאי נושא שיעניין אותנו מאוד, אני חושב שאת משרד הבריאות הוא צריך סופר לעניין.

אבי דיכטר: מפני שאם לכם יש 500 ואתם הולכים לגדול ל-700 אופנועים, ונדמה לי שאצלם הכוח המרכזי זה אופנועים, אם אני זוכר נכון.

אבי דיכטר: אני לא יודע מה מספר האופנועים שלהם, אבל בטוח שעל כל אופנוע יש להם לפחות אדם אחד, זאת אומרת אתה יכול באקסטרפולציה פשוטה מאוד להגיע לאומדן כוח האדם שלהם, אומדן היכולות שלהם.

אבי דיכטר: אני אומר לנו, כמדינת ישראל, משרד הבריאות, זה לא סביר שעל פצוע אחד יסתערו ארבעה אנשים רק בגלל - - -

<יאיר חברוני: אני רק אתייחס לזה באמירה מאוד קצרה.

<יאיר חברוני: משרד הבריאות, כרגולטור על אותם גופי הצלה פרטיים וכמובן גוף ההצלה הלאומי של מדינת ישראל, מד"א, בנושא של איחוד הצלה, הם כן כפופים להחלטות הרגולציה ומכבדים אותם.

אבי דיכטר: איחוד הצלה?

<יאיר חברוני: איחוד הצלה.

<יאיר חברוני: הם מקבלים מאיתנו ישירות - - -

אבי דיכטר: בלבד, רק הוא?

<יאיר חברוני: לא, לא רק הוא, יש עוד 150 גופי הצלה פרטיים, אבל לא דנים בהם כרגע.

<יאיר חברוני: אותם אמבולנסים פרטיים במדינת ישראל - - -

אבי דיכטר: לא, אני מדבר על מה שגילי הציג פה.

<אורן בלושטיין: יאיר, ברשותך.

<אורן בלושטיין: משרד הבריאות הוציא הנחיות לאחרונה, שוב פעם, לתכלל את כל המערך הזה.

<אורן בלושטיין: כרגע הם צריכים להעביר את הרשימות למשרד הבריאות כדי להיכנס לכל התכלול הזה.

<אורן בלושטיין: משום מה זה עדיין לא עבר, ממתינים לזה, ההסדרה מתחילה להתקדם.

<אורן בלושטיין: ברור דבר אחד, שהם לא יכולים להיות אי בודד בכל העולם הזה ועל זה אנחנו מתריעים כל הזמן, כי בסוף, כמו שאמרת, בפצוע צריך לטפל בן אדם אחד וכולם צריכים להבין מה קורה.

עמיר פרץ: יש מצב שלאותו אחד מגיעים שני אמבולנסים?

<אורן בלושטיין: כוננים כן.

<אורן בלושטיין: אחת הבעיות שאנחנו התרענו, זה בדיוק מה שאמר עכשיו היושב ראש, זה שהיה עד היום מערב פרוע, שהם האזינו בהאזנת סתר למידע ושלחו אנשים ואז הגיעו עשרה אנשים לחולה מסכנה שלא ידעה מה רוצים.

<אורן בלושטיין: זו ההסדרה שכרגע עושים ואנחנו מאמינים שבזמן הקרוב - - -

<גיל מוסקוביץ: יותר גרוע.

<גיל מוסקוביץ: אתה רואה מישהו נוסע עם סירנה לירושלים באיזה תאונה, לא יודע איפה, באזור מודיעין, אחרי שכבר נגמר האירוע הוא מגיע עם סירנה, יורד, 'אה, טוב, לא צריך אותי'.

<אלי בין: חבר'ה, זה לא הנושא על סדר היום של הוועדה.

<אורי שחם: ברשותכם.

<אורי שחם: דיברנו על הפערים.

<אורי שחם: איך - - - אמרה באל על?

<אורי שחם: תשבו ותנוחו ואנחנו נראה לכם דברים מגניבים?

<אורי שחם: בעשר דקות על הטכנולוגיה המתקדמת שהכנסנו בשנים האחרונות שמשפרת את השירות לאזרח.

<אורי שחם: אני ארוץ.

<אורי שחם: ראיתם שזמן המענה עומד על שניות ספורות.

<אורי שחם: בן אדם שמתקשר בשגרה למגן דוד אדום תוך שניות ספורות עונה לו בן אדם.

<אורי שחם: הבן אדם הזה תמיד יהיה פרמדיק או חובש שהתפקיד שלו, מעבר לקבל את המידע, זה להנחות את הבן אדם מה לעשות כשבמקביל המערכות של מד"א באופן אוטומטי מאתרות את המשאבים הזמינים ביותר לתת מענה לאירוע.

<אורי שחם: כל המערכות של מד"א, גם מה שתראו בסיור שלכם בפנים, נבנה in house, אנחנו מתכננים את המערכות שלנו ואנחנו מתאימים אותן לטכנולוגיות שלנו.

<אורי שחם: אנחנו נותנים מענה שהוא כלל נדבכי.

<אורי שחם: נאמני החיים, ה-17,000 איש, אנחנו מביאים אותם, בשאיפה שיגיעו עד שלוש דקות.

<אורי שחם: הכוננים, שכאן נכנסים כל ארגוני ההצלה, רק בחלק הזה, אז היום כונן של מד"א במקרים מצילי חיים מגיע בארבע דקות ו-50 שניות בממוצע למקום אירוע ואז האמבולנס והאט"ן, שמגיע עד עשר דקות, הרבה פעמים הופך להיות רק כלי פינוי.

<אורי שחם: למעשה הטמעת הטכנולוגיה כוללת מתן אפשרות לתורן המוקד לקבל כמה שיותר מידע, כדי שההחלטות שלו יהיו מבוססות לא על השערות, אלא עובדות.

<אורי שחם: אז למשל איך יצרנו זמן מענה כל כך מהיר?

<אורי שחם: חיברנו את כל המוקדים לרשת אחת, היום בן אדם שמתקשר לדווח על אירוע בעפולה, כנראה יגיע למוקד בעפולה כי זה מה שבזק ינתב אותו, אבל אם יהיה תפוס הוא יעבור למוקד כאן.

<אורי שחם: אתם תיכנסו ותראו, יש פה מוקד שכל התפקיד שלו זה לעשות גיבוי לקווי החירום.

<אורי שחם: זה גם הקטליזטור של הנהלת מד"א לאם מתרחש אירוע.

<אורי שחם: התקבל פיצוץ בירושלים, אם עכשיו בירושלים יהיו המון המון קריאות, שכנראה אז זה אירוע גדול, הם יועברו למוקד בתל אביב ואז אתה מבין שיש אירוע.

<אורי שחם: מצאנו דרך לאתר את מקום המתקשר.

<אורי שחם: אסור לנו לאכן אוטומטית את המתקשר, אבל היום אנחנו יודעים לאכן את מקום המתקשר ולהכניס את המיקום שלו ישירות לתוך המערכת שלנו.

<אורי שחם: אנחנו מאפשרים היום לפונים למד"א לקיים צ'ט חי עם תורן המוקד.

<אורי שחם: פשוט לכתוב לתורן המוקד במקרים שיש איום על החיים שלו, איזה שהיא סכנה, בכל שפה.

<אורי שחם: זאת אומרת זה מנגיש את השירות גם לאנשים שהם לא דוברים עברית.

<אורי שחם: למעשה הדבר אולי המתקדם ביותר זה שאנחנו מאפשרים לקבל גם תמונות ממקום האירוע וגם וידיאו חי משטח האירוע.

<אלי בין: בתוך המערכות שלנו, זה לא טלפון סלולרי של תורן מוקד אל מול טלפון סלולרי של הפצוע או חולה, זה טלפון סלולרי של החולה אל מול המערכת שלנו, שנכנס לתוך המחשב שלנו.

<אלי בין: המחשב שלנו יודע לדבר ישירות עם הפצוע בכל שפה.

<אורי שחם: זה מקרה שקרה בבקעת הירדן, שני אנשים מטיילים שם, אחד נפצע, לא ידעו איפה הם, קיבלנו את נתוני הג'י פי אס, אנחנו שולחים הודעה לפונה, הוא בלחיצה על URL מכניס את המיקום שלו, זה מגיע לתוך המערכות שלנו, קיבלנו תמונה משטח האירוע, זה משנה את קבלת ההחלטות של תורן המוקד לחלוטין.

<אורי שחם: מה שתורן המוקד מקבל זה דגל, כל האמבולנסים וכל האמצעים שלנו מאוכנים על ידי ג'י פי אס, עכשיו רק צריך להכווין את האמבולנס.

<אורי שחם: אם זה בשטח שאין בו כבישים המערכת יודעת כבר להכווין אותו וכל האמבולנסים מצוידים במצלמה קדמית שגם עם הגעת הכוחות לאירוע תורן המוקד מקבל זווית על מה קורה.

<אורי שחם: דיברנו על הזנקת הכוננים.

<אורי שחם: בשנייה וחצי, פעם בעבר היה מקרה שהיה צריך להזניק בו כוננים, כולם היו מקבלים את ההודעה בביפר.

<אורי שחם: בקרית שמונה היו מקבלים הודעה, 'בבני ברק בחזון איש יש אישה עם בעיה כזו וכזו'.

<אורי שחם: זה משהו שהוא לא סביר.

<אורי שחם: היום הטכנולוגיה מאפשרת לנו לאתר את הקרובים ביותר באמצעות האפליקציה הסלולרית ולכן כשאנחנו אומרים אפליקציה, זה לא משהו שהוא כדי למנוע מאנשים להציל חיים, ההיפך, זה חלק מתוך המערכת.

<אורי שחם: ברגע שהמערכת יודעת איפה מתרחש האירוע, היא מזניקה את חמשת הכוננים הקרובים ביותר למקום האירוע ולא משנה - - -

עמיר פרץ: כמו שעובדים בפיקוד העורף ואחרים, כלומר כל הפוליגונים למיניהם.

<אורי שחם: אדוני היושב ראש, זה לא משנה איזה כונן, מה יש לו על הווסט מאחורה.

<אורי שחם: כונן זה כונן ותורן מוקד גם לא יכול להבדיל - - -

עמיר פרץ: אתה ממקד עכשיו את הקריאה לפוליגונים.

<אורי שחם: לגמרי כך.

<אורי שחם: במקרים שאנחנו קוראים להם מסווג, נגיד בתוך בסיס או משהו כזה, לא מוזנקים כוננים, למרות שתורן המוקד, יש מוקד כוננים, שאתם תראו אותו, והוא מאתר את הכוננים באופן אקטיבי ושולח אותם למקום האירוע.

<אורי שחם: היום גם האמבולנסים מוזנקים באופן אוטומטי כדי לחסוך את האיתור של תורן המוקד ומרגע שיש להם את הג'י פי אס אז הכול הרבה יותר נגיש.

עמיר פרץ: כשאתה מתחיל לדבר עם הכונן או מי שעונה לך שם, אז מתחיל תחקור, היא מתחילה לתחקר אותך, מה היה לו? הוא נושם?

עמיר פרץ: הוא על הגב, או על הבטן?

עמיר פרץ: האם באותו זמן כבר מוזנק מישהו או שעד שנגמרת השיחה הזאת, שיכולה לקחת לפעמים כמה דקות - - -

<אורי שחם: התשובה היא כן.

<אורן בלושטיין: ממוצע של הזנקת הצוות, מרגע תחילת קריאה, זה כחצי דקה.

<אורן בלושטיין: מהרגע שתורן מוקד ענה, חצי דקה זה פרטים, ממלא את כל הדברים, משחרר את כל האירוע והמערכת משגרת את כולם, במקביל אותו תורן מוקד ממשיך לתמוך בחולה מעבר לקו עד שהצוותים מגיעים.

עמיר פרץ: אבל האמבולנס כבר יצא.

<אלי בין: ואז אמרנו, גם את חצי הדקה הזו אנחנו רוצים לחסוך והקמנו אפליקציה שנקראת 'מד"א שלי'.

<אלי בין: 'מד"א שלי' למעשה נותנת לך את האפשרות שבלחיצת כפתור, אתה לוחץ, אתה מזניק את האמבולנס, סתם, לצורך העניין, אתה מזניק אותו לקרוב משפחה שלי, לסבתא שלי, לאמא שלי, שהיא נמצאת בדימונה והיא צריכה אמבולנס, אתה מכניס לפני, היום אתה מכניס את כל הפרטים שלה, כל מה שהיום עובד עם שח"ל ונטלי, אתה מכניס, שהיא סובלת מסוכרת, איזה תרופות היא מקבלת, האק"ג שלה והכול ובלחיצת כפתור אתה לוחץ, 'זה עבור סבתא שלי', האמבולנס באופן אוטומטי מדימונה משוגר לבית החולה ולמעשה כל המערכת מתחילה לעבוד.

<אלי בין: אז גם בנושא הזה השתפרנו.

<אלי בין: לצערנו הרב רק 100,000 הורידו את האפליקציה הזו ולא מאות אלפים.

<אלי בין: אנחנו חושבים שהאפליקציה הזו היא מצילת חיים, אבל אנחנו צריכים לדעת איך לשווק אותה קצת יותר טוב.

<אלי בין: אבל על זה נדבר.

<אורי שחם: האפליקציה היא חוצת ארגון, זאת אומרת זה לא רק הכונן, גם לפרמדיק בשטח יש את האפליקציה וכשהוא עושה אק"ג לחולה זה הולך לו למכשיר וזה גם משמש את המנהלים.

<אורי שחם: היום אפשר לדעת כמה אמבולנסים פעילים, בזמן אמת, כדי שבמידה שיש חוסר לא נלמד עליו מחר בבוקר, שיש את התקלה, אלא נלמד עליה בזמן אמת.

<אורי שחם: ואז באנו ואמרנו, אוקיי, אבל אם עכשיו יגיע אמבולנס לבית החולים וייתקע במיון חצי שעה, לא עשינו שום דבר עם חולה עם התקף לב.

<אורי שחם: לקחנו את האפליקציה שלנו וחיברנו אותה לכל יחידות טיפול נמרץ לב ברחבי הארץ ואנחנו מכניסים אותה עכשיו ליחידות השבץ.

<אורי שחם: הפרמדיק מהשטח שעושה את האק"ג לחולה, שולח את האק"ג מים המלח לקרדיולוג בסורוקה, אומר לו 'זה החולה, אני יכול להביא אותו אליך עכשיו לצנתור?', אם יש לו מיטות, הוא אומר 'תביא אותו ישירות אליי'.

<אורי שחם: ההעברה מהמיטה של האמבולנס ליחידת הצנתור.

<אורי שחם: שערי צדק הוכיחו חיסכון של 30 דקות בטיפול בחולי שבץ מוחי.

<אורי שחם: זה ההבדל לאדם בין לצאת על הרגליים מבית החולים לבין להיות חולה סיעודי, זה מה שחוסך מיליונים למערכת הבריאות בסופו של דבר.

<אורי שחם: ואז, הזכיר המנכ"ל, באנו ואמרנו, מערכת הבריאות מכוסה, מה עם האזרח.

<אורי שחם: אז האפליקציה שמאפשרת להכניס את התיק הרפואי שלך ומראש היא מגיעה היום בחמש שפות ושגם מי שמזמין אמבולנס רואה את האמבולנס שבדרך אליו.

<אלי בין: עשינו גט טקסי, כלומר בן אדם הזניק אמבולנס, הוא מיד מקבל הודעה, 'האמבולנס בדרך אליך, לחץ על הלינק, אתה יכול לראות את האמבולנס בדרך אליך'.

<אלי בין: אתה יכול לראות כמה זמן ייקח לו, שהוא לא הלך לשתות קפה, שהוא לא הלך לחברים, שיש פקקים, אין פקקים, תוך כמה זמן האמבולנס מגיע אליך.

<אורי שחם: אתם תראו את זה מה שנקרא בחי בעוד כמה דקות.

<אורי שחם: שני דברים על מצוינות ארגונית.

<אורי שחם: קיבלנו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר אילן בשנת 2017.

<אורי שחם: אנחנו מאוד מאוד גאים בזה, באמת זה אות כבוד לכל המתנדבים והעובדים שלנו.

<אורי שחם: זכינו במקום הראשון בפרס האיכות והמצוינות הארגונית במגזר הציבורי.

<אורי שחם: פעם ראשונה שניגשנו, מקום ראשון מבין כל הזוכים במצוינות בקטגוריה הארגונית.

<אורי שחם: שני הפרויקטים העתידיים, אבל שקורים עכשיו.

<אורי שחם: דיברנו על בנק הדם החדש, הולך ונבנה בימים האלה ברמלה, 130 מיליון דולר.

<אורי שחם: אנחנו במגעים עם משרד הבריאות כי זה מה שנקרא - - -

עמיר פרץ: עד שזה ייבנה היא תפרוש.

<אלי בין: מה פתאום?

<אלי בין: היא איתי כל החיים.

<אלי בין: הוא דואג לך.

עמיר פרץ: אמרתי, שלא ייתנו לך לפרוש, למה זה נראה לי עד שייבנה - - -

<אלי בין: אתה יודע כמה שנים היא איתי שהיינו צריכים לבנות את זה?

<אלי בין: כבר לפני 13 שנה היינו צריכים לבנות את זה.

<אלון פרידמן: יש קבלן בשטח שכבר עושה - - - אנחנו הוצאנו מכרז לקבלן ראשי, כל הפעילות של בנק הדם - - -

עמיר פרץ: איפה זה יהיה?

<אלי בין: הפרויקט של תעבורה ברמלה, לידו.

<אלון פרידמן: כל הפעילות של בנק הדם תתבצע בתוך 5,000 מטר מתחת לאדמה, בצורה ממוגנת, גם בשגרה וגם בחירום, כך שהם לא יצטרכו לעבור בחירום למקום אחר.

עמיר פרץ: יפה.

<אורי שחם: אנחנו במגעים עם משרד האוצר, זה 130 מיליון דולר כולל מע"מ, רק שהתורמים לא רוצים לשלם מע"מ, אנחנו מדברים איתם, לחלק המע"מ זה נושא כואב.

<אורי שחם: כמו שאתם רואים, למרות שהמשרדים שלנו הם ביד אליהו והמוקד הארצי נמצא כאן אנחנו בונים את המטה הארצי של מגן דוד אדום, כל המשרדים, בית הספר הלאומי להכשרת פרמדיקים, שדיברנו עליהם, את כל הפעילות, כשבתחתית המבנה, אבל לא בתחתית החשיבות יהיה למעשה המוקד הארצי העתידי של מד"א שיכניס לתוכו את כל הטכנולוגיות, ינהל את רפואת החירום במדינת ישראל בשעת חירום ויאפשר לנו להמשיך ול - - -

<אלי בין: עושים את הסיכום ועושים סיור.

עמיר פרץ: אוקיי.

עמיר פרץ: בבקשה, אבי, תתחיל אתה.

עמיר פרץ: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף דבר מה?

עמיר פרץ: שהוא חייב להוסיף לצורך הדיון כשאנחנו נמצאים כאן?

עמיר פרץ: אם לא, אנחנו נעשה סיכומים ואז נלך לסייר.

אבי דיכטר: טוב.

אבי דיכטר: קודם כל זה תמיד מרשים לבוא ולשמוע את מד"א.

אבי דיכטר: אני לא מכיר בארץ מודלים כאלה שיש להם כזו אחריות לאומית, מצד אחד, וכזה הייתי אומר חוסר מחויבות של המדינה מצד שני.

אבי דיכטר: זאת אומרת אם מחר אלי או לא יודע מחליטים לשנות כיוון הם לא חייבים דיווח לאף אחד בעצם.

אבי דיכטר: אם הוא לא עומד במכסה שנקבעה, אז זו לא בעיה שלו.

עמיר פרץ: אין לו מבקר מדינה אפילו.

<אלי בין: מבקר מדינה יש לי.

<אלי בין: זה יש לי, זה לא עוזבים אותי.

<אלי בין: מבקר יש לי, מבקרים יש לי, ביקורות יש לי ועיתונות יש לי.

<אלי בין: זה לא חסר.

אבי דיכטר: אבל אני אומר לעצמנו, קודם כל אנחנו צריכים לקחת את חוק מד"א, לעשות עליו בחינה, לראות מה יש בו ומה אין בו.

אבי דיכטר: חוסר המחויבות היא לא סבירה בתחום שהוא כל כך ייחודי, למעשה מד"א הוא מונופול ואני לא מכיר מונופול בארץ בתחום כל כך רגיש, כל כך קריטי, והוא מונופול בשגרה והוא לא פחות מזה מונופול בחירום.

<אלי בין: בשגרה הוא פחות מונופול.

אבי דיכטר: בשגרה הוא מונופול.

אבי דיכטר: אני לא מכיר גוף בארץ שיש לו אחריות מונופולית כמו למד"א.

<אלי בין: זה כן, אחריות מונופולית כן.

אבי דיכטר: לכן אני אומר, זה דבר שאנחנו נכנסנו אליו, בוודאי כשאנחנו עוסקים בוועדה למוכנות העורף בחירום, מן הראוי שנכיר את זה.

אבי דיכטר: אגב, חירום זה לאו דווקא חירום של לחימה, זה יכול להיות חירום של אירוע שהוא קשור לוועדת הפנים והוא הופך להיות חירום לכל דבר ועניין.

אבי דיכטר: הסוגיה של הקשר, מה שנקרא הרדיו הלאומי, במקרה יצא פה שגם עמיר פרץ היה שר ביטחון, גם אני הייתי שר לבטחון פנים והשר להגנת העורף, אנחנו חוטפים את הסיפור הזה מכל הכיוונים.

אבי דיכטר: לא יכולתם לקבל צמד יותר טוב מעמיר וממני לדיון כזה, והסיפור של קשר הוא באמת בלתי נתפס.

אבי דיכטר: כל כך הרבה שנים אחרי, אתה כבר 12 שנה אחרי או עשר שנים אחרי, אני שש שנים או חמש שנים מאז הגנת העורף ואני לא מצליח להבין איך הסיפור הזה של לדבר לא נפתר.

אבי דיכטר: אנחנו חייבים במגדל בבל שהוא לא סביר.

אבי דיכטר: יודעים לדבר במפקדות, אבל לא יודעים לדבר בשטח ובאירוע בשטח כל אחד יודע, אתם יודעים יותר טוב ממני, בסוף מה שמדבר זה אמבולנס אחד עם כבאית שנייה עם ניידת משטרה שלישית ופיקוד העורף רביעי.

אבי דיכטר: אני לא יודע אם זה באמת 130 מיליון שקל או סכום פחות, זה כמעט כמו מתמטיקה של חצי יחידה בבגרות.

אבי דיכטר: אם משטרת ישראל יודעת לדבר עם פיקוד העורף ולמד"א ניתנת ההחלטה, 'אנחנו מתחברים לאחד מהצדדים' אנחנו בתוך העסק.

אבי דיכטר: לא נראה לי סביר שב-2018 אנחנו עדיין לא מחוברים אחרי ש-12 שנה הסיפור הזה כבר מוגדר כבעיה.

אבי דיכטר: זה לא סביר שמהמוקד יצטרכו לדבר עם המוקד של המשטרה או של פיקוד העורף כדי להגיד לפלוני 'מעבר לגבעה נמצאת הכבאית' או 'מעבר לגבעה נמצא האמבולנס'.

אבי דיכטר: זה לא סביר, משהו פה תקוע.

אבי דיכטר: התחושה שלי שאין איזה מישהו שמסתכל מלמעלה, מהמסוק, רואה את הניידת, את הכבאית ואת האמבולנס ויודע להגיד, 'חבר'ה, אתם כולכם נמצאים באותו מקום, רק שאתם לא רואים אחד את השני ואתם לא מסוגלים לדבר'.

אבי דיכטר: עד שימצאו את הדרך לדבר, הרי בסוף יילכו לסלולר, 'שלח לי את מספר הטלפון', זה בדיוק הזמן שעושה את ההבדל בין להציל חיים או להזמין את זק"א.

אבי דיכטר: אני אומר, על עשר שנים לדבר במונחים של 13 מיליון שקל לשנה, זה משהו שלא נראה סביר.

אבי דיכטר: זה הבייסיק של הבייסיק.

אבי דיכטר: אני מוטרד מאוד מזה שהדבר הזה לא נגמר ואני גם לא מרגיש שיש אבא לסיפור הזה.

אבי דיכטר: אני לא מרגיש שצה"ל מרגיש אבהות על הנושא, אני לא מרגיש שהבט"פ או משטרת ישראל מרגישים אבהות על הנושא, או כב"ה מרגישים אבהות על הנושא, אבל אני גם לא מרגיש שמשרד הבריאות מרגיש אבהות על הנושא.

אבי דיכטר: זאת אומרת משהו פה, צריך לסגור את זה ואנחנו, כוועדה, צריכים בנושא הזה לראות מה הכי נכון, להוציא נייר מאוד מחייב, לראות איפה התקציב שניתן לזה ולסגור את הסיפור הזה פעם אחת ולתמיד.

אבי דיכטר: הנושא השלישי זה כל הלוויינים, ולא חשוב מה גודל הלוויין, הצלה כזו, הצלה אחרת, איחוד הצלה, שהוא לוויין מחוץ לאטמוספרה, בסוף אתה סוכם את כולם וזה הרבה מאוד כלים ואנשים.

אבי דיכטר: אני מודה שבסוגיה הזו - - - בתעופה, אני לוקח מעולם אחר, אבל מאוד רלוונטי לנושא, אבטחת תעופה, יש את אל על, יש את ישראייר, יש את ארקיע, אלה שלוש החברות הישראליות.

אבי דיכטר: איך נהייתה מדינה שהיא לוקחת את אל על כגוף הגדול ואומרת לו 'אתה מחזיק את האבטחה אצלך ואתה נותן שירותי אבטחה לטיסות ארקיע ולטיסות ישראייר', כי לא תתחיל עכשיו לפתוח תחנה בשביל טיסה אחת בשבוע של ישראייר, או טיסה אחת של ארקיע או שלוש טיסות בשבוע, כשאל על טסה פעמיים ביום לאותו שדה.

אבי דיכטר: אז הקב"ט נותן שירותים לזה ואחרי זה מתחשבנים.

אבי דיכטר: לא שזה קל, אבל אתה תמיד צריך לחפש את הגורם הגדול, המסיבי, שהמדינה החליטה, איך קראתם לזה?

אבי דיכטר: שירות ההצלה הלאומי.

אבי דיכטר: זה כמו באמ"ן, קובעים אותו כמעריך הלאומי, זה לא שהמוסד מסכים לזה וזה לא שהשב"כ מסכים לזה, אבל הוא הגדול, יש לו בכל אופן את המסה הגדולה מבין כלל הגופים.

אבי דיכטר: אותו הדבר פה.

אבי דיכטר: אני מרגיש שבסיפור הזה עוד לא סגרנו אצלנו במערכות שלנו את המחויבות, מי זה הגורם המוביל, מי זה הגורם הגדול, מי זה הגורם שבאמת אתה אומר אני צריך לחבר איתו, לאו דווקא אליו, אבל לחבר איתו את כל האחרים.

אבי דיכטר: זה הרבה מאוד אנשים.

אבי דיכטר: אני שמח שיש הרבה מתנדבים, רק מרבה מתנדבים אסור שירבה דאגה, מרבה מתנדבים צריך להרבות אפקטיביות.

<אורן בלושטיין: בהקשר הזה משרד הבריאות קבע לאחרונה, לפני חודשיים, ויצא חוזר וברור שזה מד"א וכולם צריכים להיות תחת מד"א.

אבי דיכטר: אני מאוד שמח שיש כיוון, אני מאוד שמח שיש כוונה, בסופו של דבר אנחנו בודקים ביצועים.

אבי דיכטר: אם בסופו של דבר יש פה אחת ויש איקס מקומות שצריך להגיע אליהם בהקדם סיוע רפואי, לחלץ, לטפל בפצוע, חולה, לא סביר שלאחד יגיעו ארבעה ולשני לא יגיע אף אחד.

אבי דיכטר: בתסריט שאתם תיארתם כאן הסיכוי מאוד סביר שזה מה שיקרה, שלאחד יגיע יותר ולשני לא יגיע אף אחד.

אבי דיכטר: זה כמו בפריימריז פעם.

אבי דיכטר: היה אפשר להתפקד לכמה מפלגות, בסופו של דבר אמרו 'לא, יהיה בנק אחד ששם - - -

עמיר פרץ: לא, פריימריז זה אחרת, אתה פוקד קשישה, אז היא גם רשומה עליך, כחלק מהגמלאים, היא גם אישה ואם היא במקרה עולה חדשה, אז כיסית שלושה.

אבי דיכטר: אז קבעו שיהיה בנק שמות אחד והחוק אוסר התפקדות לשתי מפלגות ונגמר הסיפור הזה.

אבי דיכטר: וזה נושא של פריימריז, בנושא של הצלת חיים זה עניין של חיים, כמו שכתוב אצלכם בשם.

אבי דיכטר: אלה דברים שאנחנו צריכים לראות שייסגרו.

אבי דיכטר: לא הכול הוא ממש בלב ליבה של ועדת חוץ וביטחון, אבל נדמה לי שכשאנחנו מסתכלים דרך החירום בעורף יש לנו את המנדט להתעסק עם זה ואם צריך נביא את הוועדה של אלי אלאלוף לעבוד איתנו ואת הוועדה של יואב קיש, אבל זה סיפור שצריך לסגור אותו אחת ולתמיד.

אבי דיכטר: זה לא סיפור יקר, לדעתי הוא סיפור יותר בעייתי של תובנות מאשר של תקציבים.

עמיר פרץ: טוב.

עמיר פרץ: אני, אל"ף, רוצה באמת לשבח ולהביע את הערכתי על פריצת הדרך ועל ההתקדמות שמד"א עשתה.

עמיר פרץ: אני חושב שיש פה קפיצת מדרגה שראויה לכל מערכה ולכל ציון בהשוואה לכל ארגון אחר.

עמיר פרץ: יש פה יתרון מאוד גדול כשמדובר פה בגוף עצמאי גם מבחינה סטטוטורית וגם מבחינת המעמד הבינלאומי, זה מנטרל הרבה מאוד גורמים שהיו מאוד שמחים להקים לכם פה איזה 17 ועדות שעל כל דבר קטן הייתם צריכים לבוא לבקש אישור, גם לקנות מארומה, הייתם צריכים לבוא לפקיד האוצר שיאשר לכם שמותר לכם להביא קפה.

עמיר פרץ: ולכן יש יתרון מאוד גדול בזה שמדובר פה בארגון עצמאי שהמעמד שלו הוא מעמד שאי אפשר בשום פנים ואופן לנסות לשבש אותו.

עמיר פרץ: בלי ספק זה מטיל עליכם אחריות וחובת הוכחה.

עמיר פרץ: אבל, כפי שאמר יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, בסדר, חובת ההוכחה על זה שקיבלתם, בצדק ובדין, את המעמד הלאומי שלכם, אבל זו עוד לא חובת אחריות.

עמיר פרץ: מחר יהיה משבר פיננסי בכל העולם והתורמים ייעלמו ובן רגע כל המערכת הזאת, שמתפקדת ומתנהלת, תמצא את עצמה מול שוקת שבורה, פתאום הדברים ייראו אחרת לגמרי.

עמיר פרץ: אני מכיר את אלי בין, אני יודע שוודאי הוא שמר לעצמו כל מיני רזרבות, שרק הוא יודע עליהן, אבל עדיין זה לא יהיה מספיק כדי להתמודד עם משבר כלכלי, נניח נוסח 2008 או נוסח מיידוף ואחרים, כל החבר'ה האלה שפתאום - - - ראיתם מה קרה בהדסה, המשבר של התורמים חשף עד כמה הדסה בצרות, כי עד אז התורמים איכשהו כיסו ואיכשהו הצליחו לעבור עוד שנה ועוד שנה ועוד שנה.

עמיר פרץ: לכן מה שהביע כאן, אבי, אני חושב שזה הדבר הכי משמעותי, של ההגדרה איפה בכל זאת המדינה לוקחת אחריות על נושא שהוא מבחינת כל אזרח ברור שהמדינה מטפלת בו.

עמיר פרץ: אם נעשה משאל עכשיו ברחוב ותשאלו את האנשים אם מד"א שייכת למדינה ומופעלת על ידי המדינה ומתוקצבת על ידי המדינה, 99% יגידו לך שהם רואים במד"א גורם מרכזי, כחלק מהגופים הלאומיים של מדינת ישראל.

עמיר פרץ: לכן אנחנו צריכים באמת לחדד את השאלה זו, יושב פה היועץ המשפטי, שהעיר כמה הערות תוך כדי הדיון, לרבות ההערה של החובה ושל היכולת של צה"ל לשלב אתכם כחלק ממערך המילואים שלו, אבל יש פה שאלות נוספות, שאני מקווה שתיתן דעתך עליהן ותיתן לנו איזה שהן המלצות, כולל ההמלצה שלנו שתשבו ביחד לפתור את הבעיה של השח"מ ובעיות אחרות.

עמיר פרץ: אני לא ארחיב, כי הרחיב כאן חבר הכנסת דיכטר, מניסיונו הרב, ובלי ספק הממשק ביני ובינו יסייע בידינו לעבור הרבה מאוד התמודדויות וסוגיות שנראות מסובכות.

עמיר פרץ: אנחנו, יש לנו טבע כזה, לפשט את העניינים, לא לסבך אותם.

עמיר פרץ: יש כאלה שמומחים בלסבך הכול.

עמיר פרץ: לא הכול מסובך.

עמיר פרץ: לכן מבחינתי, מבחינת סדרי העדיפויות, אני חושב ששאלת המתנדבים היא השאלה שאנחנו צריכים לבחון אותה.

עמיר פרץ: השאלה הנוספת זה התיאום בין הארגונים, גם צריך לתת הנחיות, משרד הבריאות צריך להיות יותר קשוח, מה זה נקרא כל אחד נרשם והופ הוא מופיע על הפיירול ומתחילים להזעיק את ההוא, להזעיק את השני.

עמיר פרץ: צריך לקבוע איזה שהם קריטריונים איך מקבלים מעמד של ארגון כזה שנכנס לתוך מערך ההצלה הישראלי.

<אלי בין: תלוי כמה מתפקדים יש לך במפלגה.

עמיר פרץ: לא, אני לא חושב.

עמיר פרץ: אני חושב שבשאלות האלה - - -

<אלי בין: אדוני.

עמיר פרץ: בסדר, אנחנו לא נתחשב במספרים האלה, בסדר?

עמיר פרץ: אני לא מתחשב במספרים האלה.

עמיר פרץ: אני הבנתי שהעניין הוא שמנסים עכשיו לבנות לך מה שנקרא הכשר בד"צ חדש.

עמיר פרץ: זה היה החשש שלי, לא החשש שאתה מביע, על זה אפשר להתגבר.

עמיר פרץ: על החשש הזה אפשר להתגבר, אבל אם מחר ארגון הצלה ינסה לתאר את עצמו כארגון דתי, שיש לו אלמנטים אחרים ופתאום הוא יופיע ככזה שיש לו ערך מוסף - - - זה משבש לך את כל היכולת של התפקוד.

עמיר פרץ: אתה לא רוצה שמחר פתאום חרדית שנפצעת או שמזעיקה מישהו להורים שלה, אז היא מתחילה להגיד 'רגע, איפה ארגון הצלה, הם מקפידים יותר בעניינים כאלה ואחרים'.

עמיר פרץ: זה אחד הדברים שהייתי רוצה לבחון, שלא יכניסו לנו גם אלמנטים כאלה לתוך מערך של הצלת חיים.

עמיר פרץ: אני מקווה ששאלת פיקוח הנפש פותרת את כל הבעיות הדתיות למיניהן כי זה נותן לנו מה שנקרא מטריית על, שאנחנו יכולים דרכה באמת להתגבר על השאלות האחרות.

עמיר פרץ: שאלת הפרמדיקים, גם בשאלת ההיקפים וגם בשאלת הגיוס, גם בשאלת התיאום עם צה"ל.

עמיר פרץ: שאלת חפיפת המילואים, אדוני היושב ראש, זו שאלה שמתדפקת על פתחנו, גם מול המשטרה וודאי גם מול מד"א.

עמיר פרץ: אנחנו צריכים לבדוק את זה.

עמיר פרץ: אמבולנסים ממוגנים.

עמיר פרץ: אתם אומרים שהמערך הולך ומזדקן, אבל עוד הוא יוצא רובו משירות, אז זה בסדר, יודיעו לכם שתוחלת החיים בישראל לפני 20 הייתה 70, עכשיו היא 85, ייתנו לכם הארכה לתוחלת החיים של האמבולנסים, אבל בסוף הם ייתקעו בדרך, אז מה עשינו בכך?

עמיר פרץ: אנחנו יודעים איזה עומס אמבולנס ממוגן צריך לעבור.

עמיר פרץ: השאלה הנוספת זה בנק הדם.

עמיר פרץ: אני לא מקבל את מה שאמרתם כאן לגבי חוסר היכולת ליצור פתרונות ביניים עד שבנק הדם ייבנה.

עמיר פרץ: זה נראה לי, באמת, עם כל הכבוד, כל הוויכוח הזה, כן יש פלטות ברזל כאלה, לא פלטות ברזל כאלה, צריך להיות קצת רציניים.

עמיר פרץ: הרי בסוף כשירצו להיכנס ואם שם באבן הוא יסכים להכניס אותם, עם המהנדס או בלי המהנדס, מה, ישאירו את כל המכולות של הדם המוקפא בחוץ?

עמיר פרץ: ינסו למצוא לזה איזה שהוא מקום.

עמיר פרץ: לכן אני חושב שהדרישה המינימלית שלנו, שייתנו לנו פריסה של מה המיקומים האלטרנטיביים בתקופת הביניים, לפחות את העניין הזה נפתור.

עמיר פרץ: כשייבנה הבנק - - -

<אילת שנער: אני אעביר ל - - -

עמיר פרץ: כן.

עמיר פרץ: הדבר האחרון, כמובן כפי שגם הדגיש יושב ראש ועדת החוץ והביטחון זה הרדיו הלאומי.

עמיר פרץ: אני חושב שזה נושא שאנחנו חייבים לעסוק, להכריע אותו, לבחון כיצד יימצא המימון לכך.

עמיר פרץ: לדעתי זה נושא קריטי מאוד, כי זה קובע את לוח הזמנים שבו יש יכולת להגיע וקובע את התיאום וקובע את היכולת שלכם לפזר נכון את הממצאים שיש בידיכם.

עמיר פרץ: זה עניין שלדעתי צריך לעמוד בראש סדר העדיפויות שלנו, בדרישות מול הגורמים השונים, מול הממשלה.

עמיר פרץ: אז כפי שאמרתי, מבחינת סדר העדיפויות אני אתחיל הפוך, רדיו לאומי, אמבולנסים, בנק הדם, חפיפת המילואים, פרמדיקים, תיאום בין ארגונים ומתנדבים.

עמיר פרץ: אלה, לדעתי, הנושאים שאנחנו צריכים להיכנס אליהם ולנסות לתאם ולהציע פתרונות.

עמיר פרץ: בבקשה, אם המנכ"ל רוצה להוסיף עוד משהו.

<אלי בין: קודם כל תודה רבה על הכבוד הגדול שהענקתם לנו, על השעות ועל הרצינות של הישיבה הזו ועל היכולת שלכם באמת להבין בקלות את הדברים, לזהות את הבעיה ולנסות גם לסייע.

<אלי בין: אני רוצה להגיד לך, שני אדוני יושבי הראש - - -

עמיר פרץ: אני ועדת משנה, הוא היושב ראש.

<אלי בין: אז אני יודע שאתה תמיד עושה כבוד, גם אם אתה יושב ראש הוועדה, אתה תמיד מכבד את האחר, גם אם הוא לא יושב ראש ועדה, ולאבי דיכטר יש הרבה זכויות במדינת ישראל, בוודאי ובוודאי גם בתור פרלמנטר.

<אלי בין: אבל אני רוצה להגיד לכם שמגן דוד אדום הוא אחד מהארגונים הטובים ביותר במדינת ישראל שלא זוכה לתקציבים ואף פעם לא מתלונן, אבל מביא תוצאות ועומד באתגרים שהמדינה ניצבה בפניהם לאורך כל השנים.

<אלי בין: הוכחנו את זה בשנים האחרונות ובסקרים האחרונים, גם של פיקוד העורף וגם של הגורמים האחרים, מגן דוד אדום הוא אחד מהארגונים שזכה במקום אחד פחות מצה"ל.

<אלי בין: כלומר משטרת ישראל, כל הארגונים, היו במקומות אחרים, מגן דוד אדום היה בנקודה אחת פחות מצה"ל, גם בסקר שדרות, גם בסקר פיקוד העורף לאורך השנים, והוא זוכה לאהדה רבה, וגם בסקר שביעות רצון מאיכות השירות.

<אלי בין: אני מנצל את ההזדמנות הזאת, אדוני היושב ראש, לתת ראשון דווקא ליושב ראש ועדת חוץ וביטחון, כי אני יודע שאתה תמיד נותן את הכבוד לאחרים.

עמיר פרץ: ודאי.

<אלי בין: אנחנו כתבנו לך, אדוני היושב ראש, מנהיג הוא אחד שיודע את הדרך, הוא הולך בדרך ומראה את הדרך.

<אלי בין: לחבר הכנסת אבי דיכטר, יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, בהוקרה ובהערכה עמוקה על עשייתך המרשימה ורבת השנים בשמירה על ביטחונה של מדינת ישראל, על תפיסתך האסטרטגית וראייתך ארוכת הטווח המבססות את החוסן הלאומי ועל תמיכתך בחיזוק מגן דוד אדום בפעילותו למען אזרחי מדינת ישראל, בשם כולנו.

<אלי בין: תודה רבה, אדוני.

אבי דיכטר: תודה רבה, אלי.

<אלי בין: ולך, אדוני יושב ראש ועדת המשנה, שיזמת את הישיבה כאן ובאמת אכפת לך ממגן דוד אדום, ולא בפעם הראשונה, אתה לא עושה הצגות.

עמיר פרץ: אצלו האמבולנס לא מצויד, אצלי מצויד.

<אלי בין: מצויד, שניכם מצוידים.

<אלי בין: כתבנו לך, אדוני היושב ראש, אם מעשיך נותנים השראה לחלום יותר, ללמוד יותר, לעשות יותר ולהפוך יותר הרי אתה מנהיג.

<אלי בין: לחבר הכנסת עמיר פרץ, יושב ראש ועדת המשנה לבחינת מוכנות העורף לחירום, בהוקרה ובהערכה עמוקה, על עשייתך הציבורית והביטחונית רבת השנים, על תפיסתך החברתית וראייתך ארוכת הטווח שהובילו להישגים מרשימים ושמירה על חיי אדם ועל תמיכתך המתמשכת, המתמשכת, לחיזוקו של מגן דוד אדום למען תושבי מדינת ישראל.

<אלי בין: בשם כולם.

עמיר פרץ: עכשיו אני אספר לכם.

עמיר פרץ: אני הייתי מה שנקרא בכנסת הראשונה שלי, רבין היה ראש הממשלה, בייגה הגיש תקציב, אני הגשתי הסתייגות, לתת מימון לשני אמבולנסים.

עמיר פרץ: זו הייתה הסתייגות שלי בתקציב.

עמיר פרץ: בייגה אמר, 'לא יקום ולא יהיה.

עמיר פרץ: אין הסתייגויות, אף הסתייגות לא תעבור'.

עמיר פרץ: אז היה סדר, כן?

עמיר פרץ: הלכתי לרבין, אמרתי לו 'יצחק, בלי שני אמבולנסים אני לא מצביע לתקציב'.

עמיר פרץ: בסוף יצחק רבין אמר לבייגה, 'בייגה, עשה לי טובה, תן לו את האמבולנסים שלו, תעזוב אותנו מזה' והם קיבלו שני אמבולנסים.

עמיר פרץ: אז שתדע.

אבי דיכטר: האמת היא שאני לפני 65 שנה התחלתי את הדרך עם מגן דוד אדום ברגל שמאל.

עמיר פרץ: מה, הוציאו אותך כפג?

אבי דיכטר: הייתי באשקלון, אמי הייתה בהיריון והייתה צריכה ללדת ובאשקלון היה אמבולנס אחד, וידרה היה נהג מתנדב, והאמבולנס היה מקולקל, לא היה ממוגן, אבל היה מקולקל.

אבי דיכטר: ואז הלכו לחפש את המונית, הייתה גם רק מונית אחת, אבל היא הייתה בנסיעה, אז נאלצתי לצאת החוצה בבית.

אבי דיכטר: אז אני נולדתי בבית באשקלון, זו הייתה ההתחלה שלי עם מגן דוד אדום, אבל מאז זה השתפר.

<אלי בין: תודה רבה, אנחנו יוצאים לסיור במוקד הארצי ובתצוגת אמצעים קטנה.