ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 705, 2018-02-26 14:15

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להתחיל את הדיון.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, הרשמת, הדובר, אורחים נכבדים, חברי יושב ראש ועדת המשנה חבר הכנסת דב חנין.

איתן כבל: היה לנו את הדיון הראשון שהיה מעט טעון.

איתן כבל: כאן אנחנו מבקשים לגעת בכמה נקודות יסוד שהן ממש בלב ליבה של הבעיה של הטיפול בתחבורה הציבורית שכמובן בלעדי היכולת שלנו להתמודד אתה, לא יעזור לנו דבר וחצי דבר ביכולת שלנו להתמודד עם הבעיות הגדולות.

איתן כבל: הכותרת שנתנו לדיון הזה היא השירות לנוסעים באוטובוסים והמחסור בנהגים.

איתן כבל: זה בעצם אבן יסוד בתוך כל התהליך שעם כל הכבוד למה שדיברנו בדיון הקודם, אם לא ניתן מענה לשאלת הנהגים, יש שלוש או ארבע אבני יסוד שאם לא ניתן להן מענה, לכל הסיפור הזה אין כל ערך.

איתן כבל: נושא הנת"צים.

איתן כבל: אם יהיו לנו נהגים ואוטובוסים אבל לא יהיה היכן לנהוג, לא עשינו כלום.

איתן כבל: אם יהיו נת"צים אבל לא יהיו נהגים, גם לא עשינו דבר.

איתן כבל: יש את כל המערכת שסובבת את הנקודה הזאת שזה כל החניונים והמסופים.

איתן כבל: שלושת אלה, התכניות – גם העירוניות, איך בונים היום ומה בונים היום – אם לא ניתן את הדעת על זה, לא יהיה פתרון.

איתן כבל: כמו תמיד, אני אסכם בסוף אבל ברשות

איתן כבל: כם אני רוצה שנתחיל בהקרנת סרטון קצר, לאחר מכן חבר הכנסת דב חנין, לאחר מכן מרכז המחקר והמידע יציג את הנתונים ונפתח את הדיון.

איתן כבל: (הקרנת סרטון).

איתן כבל: תודה ל-15 דקות.

איתן כבל: תודה גיל יעקב על שיתוף הפעולה עם הוועדה.

איתן כבל: ידוע לנו על איקס קווים שהם באמת הבעייתיים ביותר.

איתן כבל: בואו נסכם ואני אומר את זה עוד לפני סוף הדיון ועדיין בתחילתו.

איתן כבל: אנחנו מתלבשים על הקווים האלה ואנחנו רוצים לראות קודם כל, לפני הכול, לפני שפתרנו את כל בעיות העולם ופתרנו את בעיות המדינה, בואו נתחיל את הפעילות שלנו בהתמקדות בקווים האלה ונראה מה קורה אתם.

איתן כבל: לכולם ברור שהם נמצאים בבעיה ובמחסור.

איתן כבל: חבר הכנסת דב חנין, יושב ראש ועדת המשנה לתחבורה ציבורית, בבקשה.

דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש.

דב חנין: אין שום ספק שאם אנחנו רוצים לשפר את מצב התחבורה הציבורית בישראל, המרכז של המהלך הזה צריך להיות מהפכה בתחום האוטובוסים.

דב חנין: לא פחות ממהפכה בתחום האוטובוסים.

דב חנין: כדי לעשות את המהפכה הזאת אנחנו צריכים לטפל בכמה וכמה חוליות.

דב חנין: החוליה הראשונה היא הנת"צים, נתיבי תחבורה ציבורית שייתנו לאוטובוס עדיפות.

דב חנין: בכל מקום שיש פקק, המטרה צריכה להיות שהאוטובוס משוחרר מהפקק כדי שאנשים שמקבלים החלטה רציונלית יגידו שאם אני רוצה להיתקע בפקק, אני אסע ברכב הפרטי שלי, ואם אני רוצה להגיע מהר ונוח, אני צריך לבחור באוטובוס.

דב חנין: זה לא המצב.

דב חנין: למה זה לא המצב?

דב חנין: יש הרבה אחראים לבעיה הזאת.

דב חנין: יש נתיבים בין-עירוניים שנמצאים באחריותו של משרד התחבורה.

דב חנין: צריך לטפל בהם.

דב חנין: אנחנו תמיד מדברים על נת"צ בכביש 5, אבל זו רק דוגמה אחת.

דב חנין: יש עוד נתיבים שצריכים להיות מונגשים לתחבורה ציבורית, גם על חשבון נתיבים של רכב פרטי וגם לפעמים על חשבון שוליים.

דב חנין: נת"צים כאלה צריך לקדם גם בתוך הערים.

דב חנין: יש את תכנית מהיר לעיר בגוש דן וצריך לקדם במקביל את התכנית הזאת עם מהלכים משלימים נוספים גם בגוש דן וגם בערים אחרות.

דב חנין: בדיון הקודם אמר כאן הנהג גדי אברהם שהדבר שהכי חסר לנו במערכת התחבורה הציבורית זה כמה פחיות צבע.

דב חנין: אני חושב שזו אחת האמירות הכי מדויקות שנאמרה.

דב חנין: פחיות צבע.

דב חנין: לצבוע.

דב חנין: אני יודע שהתפיסה של משרד התחבורה לגבי נת"צ היא יותר רחבה, היא יותר כוללת, תשתיות, שיקום תשתיות וכדומה, אבל בשלב ראשון בואו נתחיל בצבע.

דב חנין: בואו נתחיל בסימון הנתיבים שהופכים להיות נתיבים בלעדיים לתחבורה ציבורית ונעשה את זה בצורה כזאת שהנתיבים האלה נמצאים ברשת והם לא רק מקטע כאן ומקטע שם כדי שהאוטובוס ייסע קצת יותר מהר קטע אחד, רק כדי להיתקע בפקק במקום אחר.

דב חנין: יש בנושא הזה גם צורך של שיתוף פעולה יותר רציני עם השלטון המקומי.

דב חנין: אני אמרתי את זה גם בדיון של ועדת הכספים.

דב חנין: אנחנו צריכים כולנו לעשות מאמץ בשנה הזו שהיא שנת בחירות בשלטון המקומי, שראשי ערים שתוקעים את התחבורה הציבורית ישלמו על זה מחיר פוליטי בקלפי.

דב חנין: מי שנגד תחבורה ציבורית, הציבור שלו צריך לדעת שהוא נגד תחבורה ציבורית והציבור שלו צריך להצביע נגדו, אם הציבור שלו לא רוצה להמשיך להיות תקוע בפקקים.

דב חנין: סוגיית הנהגים אדוני היושב ראש.

דב חנין: אתה בהמשך הדיון תדבר כאן ואתה תתייחס לזה יותר בהרחבה, לסוגיית ההכשרה שהיא סוגיה מאוד מאוד חשובה וגם על תפקידו של צה"ל בנושא הזה.

דב חנין: אבל אני רוצה לדבר על היבט נוסף.

דב חנין: על זה שהיום אנחנו נמצאים במצב טרגי שבו אנשים שיש להם רישיון נהיגה באוטובוס, לא עובדים במקצוע.

דב חנין: אנחנו לא מדברים על עשרות, אנחנו לא מדברים על מאות, אנחנו מדברים על אלפים.

דב חנין: אלפי נהגי אוטובוס עם רישיון לאוטובוס שלא עוסקים במקצוע.

דב חנין: למה?

דב חנין: אתם יודעים מה?

דב חנין: תנסו להיות נהג אוטובוס ותחליטו אם אתם רוצים להמשיך במקצוע הזה.

דב חנין: לא רק שכר, גם שכר, אבל גם תנאי עבודה, גם היכולת להגיע לשירותים, גם הלחץ בעבודה.

דב חנין: זו עבודה מאוד מאוד קשה, מאוד מאוד לא מתגמלת והתנאים בלתי נסבלים ולא במקרה אנשים בורחים מהמקצוע הזה.

דב חנין: את זה אנחנו חייבים לשנות.

דב חנין: נושא של תכנון הקווים.

דב חנין: הקווים מתוכננים גרוע.

דב חנין: בדיון הקודם עשינו דיון על ירושלים ונמצאים אתנו אולי כאן, אני לא בטוח שעוד נשארו אתנו בדיון, התושבים משכונת גילה.

דב חנין: אומרים התושבים משכונת גילה שמדינת ישראל השקיעה המון כסף בכביש בגין, למה אנחנו לא יכולים שהאוטובוס שלנו ימלא בגילה, יעלה על בגין, ייסע ישירות לתחנה המרכזית החדשה ואולי בעתיד תחנת רכבת?

דב חנין: למה לא?

דב חנין: למה הוא צריך לעבור באיזשהו נתיב מפותל, לא רציונלי, שגורם לאנשים לומר שהם פשוט לא נספרים?

דב חנין: אנחנו מדברים על ירושלים ואותו דבר אפשר לומר על תל אביב.

דב חנין: קריית חינוך בצפון תל אביב.

דב חנין: מקום שמגיעים אליו אלפי אנשים.

דב חנין: למה האוטובוסים לשם שמגיעים יוצאים בבוקר מחולון או מבת ים וצריכים בדרך לעשות טיול בשיכון ל'? למה?

דב חנין: זאת תפיסה אנכרוניסטית של תחבורה ציבורית.

דב חנין: צריך שהנתיבים יהיו ככל הניתן ישירים.

דב חנין: כאשר אנחנו מדברים על ריכוזי תעסוקה, על מרכזי תחבורה ציבורית, על מקומות לימוד, לשם צריך לייצר קווים ישירים עם כמה שפחות תחנות וכמה שיותר שימוש בתשתיות המודרניות והעכשוויות.

דב חנין: פריפריה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, מישהו כאן ניסה לאחרונה לנסוע באוטובוס לקריית שמונה?

דב חנין: אני ניסיתי.

דב חנין: אני רוצה להגיד לכם ביושר שלא מומלץ.

דב חנין: לא מומלץ.

דב חנין: לנסוע ברכב פרטי זה קל, מהיר ונוח.

דב חנין: לנסוע בתחבורה ציבורית, אתה עובר בדרך ייסורים ואתה מכיר המון ישובים בדרך שלא ידעת על קיומם.

דב חנין: אתה פשוט עוצר בהם.

דב חנין: למה?

איתן כבל: היה פעם 841 מתל אביב לקריית שמונה.

<קריאה: עכשיו זה 845 וזה מהיר.

דב חנין: הכול יחסי.

איתן כבל: פעם זה היה דרך פתח תקווה.

איתן כבל: לא הייתה תחנה.

איתן כבל: גם אם תכננו להעמיד שם תחנה, הוא כבר ידע והוא עמד.

איתן כבל: אני גרתי בקיבוץ דפנה והיית יכול להגיע לחמש שעות נסיעה.

דב חנין: היום אלה לא חמש שעות אבל אלה שלוש וחצי שעות בזמן שברכב פרטי אני יכול להגיע מתל אביב לקריית שמונה בלי לעבור על חוקי המהירות בכביש, אני יכול להגיע בשעתיים.

דב חנין: למה?

דב חנין: למה שאנשים בקריית שמונה לא יוכלו להגיע למרכז הארץ בנוחות בתחבורה ציבורית?

דב חנין: עוד בעיה.

דב חנין: אנחנו מדברים על אוטובוסים.

דב חנין: אני כאן בירושלים פגשתי אישה נכה שבמקרה הגיעה מקריית שמונה על כיסא גלגלים.

דב חנין: מישהו פעם חשב על איך אישה נכה שגרה בקריית שמונה יכולה לעלות בכלל על אוטובוס?

דב חנין: ראיתם איך נראים האוטובוסים לקריית שמונה?

דב חנין: הכניסה היא מאוד צרה, מדרגות מאוד גבוהות, אי אפשר לעלות עם כיסא גלגלים.

דב חנין: למה?

דב חנין: אנחנו צריכים לחשוב על תחבורה ציבורית שמותאמת קודם כל לאנשים שהכי צריכים אותה.

דב חנין: סוגיית התחנות.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אוטובוס הוא לא רק האוטובוס עצמו אלא זה גם כמה זמן צריך להמתין לו ואיך נראית התחנה.

דב חנין: כאן אני רוצה לחזור על הדברים שאמרתי בוועדת הכספים של הכנסת.

דב חנין: אני לא אקריא לך אדוני היושב ראש את הפרסומת מוועדת שרים לענייני חקיקה.

דב חנין: זה פשוט מביך מדי.

דב חנין: אני מנסה להיזהר בכל זאת בכבודם של השרים למרות שאולי לא מגיע להם הכבוד הזה.

דב חנין: עלתה לוועדת שרים לענייני חקיקה הצעת חוק שלי בעניין תחנות אוטובוס.

דב חנין: מינימום שבעולם.

דב חנין: צל, מחסה מגשם, כמה ספסלים לשבת.

דב חנין: המינימום האפשרי.

דב חנין: משרד התחבורה תמך ואני שמח על כך.

דב חנין: אבל ההצעה לא עברה.

דב חנין: למה היא לא עברה?

דב חנין: כי אנשים שלא נסעו בחייהם באוטובוס ולא ראו אף פעם תחנה של אוטובוס, איך היא נראית, ולא חוו את החוויה של המתנה בתחנת אוטובוס, חשבו שזה לא מספיק חשוב.

דב חנין: שרת המשפטים שהעבירה בוועדת שרים לענייני חקיקה כמה חוקים שמאוד יקרים לליבה של המפלגה שלה, מפלגת הבית היהודי, כאשר מדובר בהגנה על החיים של בני אדם ועל החיים עצמם של בני אדם, חושבת שאנחנו מחוקקים יותר מדי הרבה חוקים.

דב חנין: כך זה נראה.

דב חנין: סוגיה אחרונה לפתיחת הדיון הזה היא הסוגיה של המסופים, מסופי התחבורה הציבורית.

איתן כבל: כן, אבל נדון בזה בדיון אחר, בישיבה הבאה.

דב חנין: בסדר.

דב חנין: נדחה את זה לישיבה הבאה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אירית לבהר גבאי, מהנדסת תחבורה בעלת ניסיון של 12 שנים בתחומי תכנון תחבורה, תחבורה ציבורית, תנועה ותכנון עירוני, מנהלת יחידת תכנון ארוך טווח באגף התנועה בעיריית תל אביב.

איתן כבל: גברתי, הכי ממוקד שאת יכולה.

איתן כבל: לאחר מכן יער אמיר.

<אירית לבהר גבאי: כפי שהצגת אותי אדוני היושב ראש, אני מגיעה מרקע של עיסוק בכמה תחומים, גם בתחום של תחבורה, תכנון תחבורה, תכנון תחבורה ציבורית וגם אני כיום מועסקת בעיריית תל אביב באגף התנועה בתפקיד של תכנון ארוך טווח ועוסקת בכל הממשק של תכנון תחבורתי ותכנון עירוני.

<אירית לבהר גבאי: אני שמעתי גם את הדיון הקודם וגם הסתכלתי בפרוטוקולים של הישיבות הקודמות של הוועדה וראיתי שבאמת עלו הרבה מאוד נושאים שחזרו ועלו וחיפשתי את הזווית הייחודית שאני יכולה לתת ולהוסיף לדברים שנאמרו, מן הסתם גם הם נאמרו, אבל בכל זאת אני רוצה לחדד מהמקום שלי שהוא אינטגרציה של כמה דברים וגם ממקום שלי כנציגת רשות מקומית, נציגת עיריית תל אביב.

<אירית לבהר גבאי: הכנתי שקף אחד, מצגת מאוד קצרה.

<אירית לבהר גבאי: התחבור הציבורית, אם אנחנו רוצים ליצור מערכת של תחבורה ציבורית איכותית, לתפיסתי היא נשענת על ארבע רגליים.

<אירית לבהר גבאי: הרגל הראשונה, תפעול ושירות, כל הדברים שאנחנו מדברים עליהם כאן.

<אירית לבהר גבאי: תדירות, זמינות, נגישות, אמינות, מידע לנוסע.

<אירית לבהר גבאי: כל הדברים האלה, זה הבייסיק.

<אירית לבהר גבאי: תשתיות, גם עליהן דיברנו, גם תחנות, מסופים, נת"צים, העדפה ברמזורים, אכיפה, אלה הדברים שאנחנו מדברים עליהם שבוודאי שיש מה לשפר ולהעלות בהרבה את הסטנדרט שלהם ואת השירות.

<אירית לבהר גבאי: הנקודה שחשוב לי להדגיש אותה היא שבכל הדברים האלה אנחנו חייבים להסתכל מנקודת המבט של הנוסע והנוסעת בתחבורה הציבורית.

<אירית לבהר גבאי: אני אישית משתמשת הרבה מאוד בתחבורה ציבורית למטרות עבודה, למטרות אחר הצהרים עם הילדים, מתי אני יכולה, הלוואי שהייתי יכולה גם בשבת, ואני יכולה לומר שדברים שרואים משם, לא רואים מכאן.

<אירית לבהר גבאי: אין תחליף, ואני אומרת את זה לכל מי שיושב כאן ועוסק ועוסקת בנושאים האלה, לחוות את החוויה.

<אירית לבהר גבאי: אני שמחה שכאן נשמעים קולותיהם של אותם אנשים שמשתמשים כי באמת אין תחליף לחוות את זה ולהרגיש את זה.

<אירית לבהר גבאי: כל התכנון צריך להיות מההיבט הזה כאשר אנחנו מתעסקים במידע, כאשר אנחנו מתעסקים בתחנה, בעיצוב תחנה כפי שאמר חבר הכנסת חנין, להסתכל מנקודת המבט של הנוסעים ולראות מהשטח ולהסתכל על אותם דברים רכים לכאורה שהם בעצם בסופו של דבר הדברים שהם יגרמו לאנשים לעשות את הבחירה, לעבור מהרכב הפרטי ולבחור בתחבורה הציבורית, ומי שאין לו ברירה, להקל על חייו שהם מצוקה אמיתית כפי ששמעתם כאן מרבים.

<אירית לבהר גבאי: בהקשר הזה אני עוברת לנושא של מרחב ציבורי תומך תחבורה ציבורית שזה נושא שאנחנו עוסקים בו הרבה מאוד בעיריית תל אביב ואני גם עוסקת בו.

<אירית לבהר גבאי: התמזל מזלנו והתכנון העירוני הבסיסי של העיר הוא תכנון טוב והוא תכנון שתומך הליכה ורכיבה על אופניים.

<אירית לבהר גבאי: אנחנו רוצים גם לתמוך בתחבורה הציבורית שעכשיו נכנסת ביתר שאת לעיר.

<אירית לבהר גבאי: חשוב מאוד להבין שמערכות התחבורה הציבורית לא יכולות להיות מנותקות מהעיר והן לא יכולות להיות מנותקות מהנוסעים.

<אירית לבהר גבאי: אנחנו לא מדברים כאן על איזשהו צינור שמעביר איזושהי ספיקה אלא אנחנו מדברים על בני אדם ובני האדם האלה יורדים בתחנות, הם מגיעים מאיפה שהוא, ממשיכים לאן שהוא, הם הגיעו אולי באופניים והם רוצים להשאיר את האופניים במקום בטוח, הם רוצים ללכת ברחוב שהוא מוצל והוא נעים.

<אירית לבהר גבאי: כל הדברים האלה הם לא פחות חשובים, אם לא אפילו קריטיים בנוסף לכל הנושא של תדירות, זמינות, נגישות וכל הדברים האלה.

<אירית לבהר גבאי: בסופו של דבר, אם אני יוצאת בבוקר מהבית והדרך שלי לתחנה היא סיוט והתחנה נראית כמו שהיא נראית, ואין לי מידע, בסדר, כל הדברים האלה קיימים אבל בסופו של דבר אני צריכה את כל המערכת התומכת הזאת על מנת לעשות את הבחירה המלאה וזה דבר אני מרגישה שהוא חסר.

<אירית לבהר גבאי: כאשר מסתכלים ודנים בנושאים האלה של שיפור התחבורה הציבורית, אנחנו מדברים רק על זה שהגעתי לתחנה, עד שירדתי ממנה, או בתחנת הרכבת, המהירות, החישמול, הטכנולוגיות והכול חשוב והכול יפה, אבל צריך להסתכל על התמונה הכוללת ואי אפשר לנתק מהתכנון העירוני.

<אירית לבהר גבאי: בהקשר הזה התכנון העירוני המשולב ברמה המערכתית של התכנון העירוני עם התכנון התחבורתי, זה דבר שהוא חייב להיות.

<אירית לבהר גבאי: הוא חייב להיות במודעות של מקבלי ההחלטות, חייבים לעבוד ביחד כאשר מתכננים תחבורה, כאשר מתכננים ערים, ליצור ביחד תשתיות שתומכות ונותנות את האפשרות לספק את השירות.

<אירית לבהר גבאי: כיום אין לנו את האפשרות הזאת בהרבה מאוד מקומות.

<אירית לבהר גבאי: גם אם רוצים לספק שירות, אנחנו לא יכולים כי העיר נבנתה מראש לרכב פרטי או השכונה וכך זה נראה וזה דבר שחייבים.

<אירית לבהר גבאי: חייבים את תנופת הבנייה שיש לנו במדינה וחייבים לתת על זה את הדעת.

איתן כבל: כבר עסקנו בזה.

איתן כבל: כן.

<אירית לבהר גבאי: כשאני מדברת על הרשויות המקומיות, אני חושבת שלרשויות המקומיות יש הרבה מקום לתרום בנושא הזה, גם בנושא של מרחב ציבורי כפי שדיברתי וגם בנושא של שיתוף ציבור.

<אירית לבהר גבאי: אני יכולה לתת דוגמה של פרויקט שאנחנו עושים באגף התנועה בעיריית תל אביב של שיפור רמת שירות לתחבורה ציבורית בשכונות שמובילה אותו מיכל מילר שיושבת כאן לידי, סגנית מנהל אגף תנועה.

<אירית לבהר גבאי: פרויקט שבו נפגשנו עם תושבים דרך מינהל קהילה שעוסק בקשר עם התושבים ושמענו מהתושבים את הצרכים המיידיים שלהם לכל מיני תיקונים בקווים וביחד עם משרד התחבורה, בשיתוף פעולה – שזה דבר שהוא כל כך חשוב – וגם עם המפעילים, עם דן, אנחנו הצלחנו להוביל שינויים ולעשות דברים קטנים.

<אירית לבהר גבאי: למשל, לשנות את המסלול של קו 9 שיעצור במגדל ה-100 שזה מוקד רפואי מאוד מאוד חשוב בתל אביב.

<אירית לבהר גבאי: שינוי קטן בקו.

<אירית לבהר גבאי: במקום לנסוע בארלוזורוב, הוא ייסע בנורדאו.

<אירית לבהר גבאי: שינוי אדיר לתושבים.

<אירית לבהר גבאי: אם כן, לרשויות המקומיות כן יש מקום ויש להן מקום לתרום ויש להן יכולת.

איתן כבל: בלעדיהן אי אפשר.

איתן כבל: זה לא שיש להן מקום לתרום אלא בלעדיהן אי אפשר.

<אירית לבהר גבאי: נכון.

איתן כבל: בחלק מהמקומות הן הבעיה.

<אירית לבהר גבאי: נכון, אבל אני חושבת שאם יינתנו להן יותר סמכויות ואם הנושא הזה שהיום הוא כל כך מבעבע ואנחנו מרגישים אותו כי אנחנו הפנים מול התושבים, אני חושבת שאנחנו כן נוכל לתרום ולא לחסום.

<אירית לבהר גבאי: כמובן שבעניין הזה אני גם מכוונת לנושא של רשויות תחבורה מטרופוליניות שהן בעצם עוד דרך לנושא הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני אומר שבעניין הזה של נת"צים שכבר עסקנו בו, והדיון הבא שיעסוק במסופים, רשויות מקומיות הן חלק בלתי נפרד מהעניין הזה.

איתן כבל: אני יודע שרשויות מקומיות לא רוצות לבוא בעימות אל מול הציבור שלהן, בוודאי לא לפני בחירות, כי המשמעות של יצירת נת"צ מייצרת סוג של "בעיה" לנהגים פרטיים.

איתן כבל: על כל הדברים האלה אנחנו נצטרך לתת את הדעת ולהתמודד אתם.

<אהוד בקר: מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<אהוד בקר: תודה היושב ראש.

<אהוד בקר: נתבקשנו על ידי הוועדה לבחון את נושא הנהגים ולהביא נתונים בפני הוועדה.

<אהוד בקר: אני אדבר בקצרה.

<אהוד בקר: מרבית הנושאים כבר עלו כאן על ידי הדוברים שדיברו גם בדיון הקודם.

<אהוד בקר: אני רק אומר שכאשר מסתכלים על מספר הנהגים החסר, מרכז המחקר והמידע פנה לחברות השונות שמפעילות וביקשנו מהן את הנתונים.

<אהוד בקר: שאלנו אותן כמה נהגים חסרים להן.

<אהוד בקר: דבר ראשון, חשוב להבהיר שמה שחסר עכשיו, מה שחסר כדי לתת שירות טוב היום, ומה שחסר כדי להרחיב את השירות, זה לתת שירות מצוין מחר.

<אהוד בקר: לפי האומדנים שאנחנו קיבלנו, היום חסר סדר גודל של 1,300 נהגים כדי לתת שירות טוב, כדי לתת את תגבורי השירות שצריך ולתת אפשרות להחליף נהגים.

<אהוד בקר: כאשר מסתכלים על המספר הרחב יותר שיאפשר למשל להחליף נהגים עם בעיות משמעת או לאפשר תחלופה טובה יותר, פחות שעות נוספות וכדומה, המספר כבר מגיע ל-3,500 נהגים שזאת תוספת של 500 על האומדן שהיה לפני שנה.

<אהוד בקר: כאשר מסתכלים על הסיבות למחסור, מסתכלים גם על הסיבה שהיא הקושי לגייס נהגים וגם הקושי לשמר נהגים קיימים.

<אהוד בקר: אני אדלג על מרבית הסיבות שכבר צוינו ואני אציין כמה דברים יותר ספציפיים מעבר למחסור בתשתיות.

<אהוד בקר: יש את שעות העבודה שהן מאוד קשות היום.

<אהוד בקר: הצורך בנהגים רבים יותר בשעות הבוקר ובשעות אחר הצהרים כאשר אנשים חוזרים מהעבודה ואז אנשים צריכים לפצל את שעות העבודה שלהם.

<אהוד בקר: חוסר ביטחון תעסוקתי.

<אהוד בקר: צוין קודם לכן הנושא של השכר, של 39 שקלים לשעה ברוטו אבל היום כשיש מכרז שמשתנה באזור מסוים ועוברת ההפעלה מחברה אחת לחברה אחרת, הנהגים, אם הם רוצים להמשיך לעבוד ליד הבית שלהם, צריכים לעבור חברה ואז זכויות סוציאליות ודברים כאלו, הם מאבדים אותם.

<אהוד בקר: נקודה אחת חשובה שלא צוינה קודם לכן היא משך הכשרת נהג חדש.

<אהוד בקר: היום, כאשר מגיע נהג חדש, נבחר מועמד על ידי אחת מהחברות לעבוד אצלה, לוקח באומדן זהיר כעשרה חודשים עד שהוא יכול להתחיל לעבוד.

<אהוד בקר: אחד השלבים שאורכים זמן במהלך הזה, אלה הבדיקות הרפואיות.

<אהוד בקר: אני יודע שהנושא הזה גם יעלה כאן בהמשך הדיון.

<אהוד בקר: יש רפורמות שמפעיל עכשיו משרד התחבורה שאני מניח שהמשרד יפרט עליהן בהמשך.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לאמיר, אני רוצה לשמוע את אבי אדרי, יושב ראש איגוד עובדי תחבורה בהסתדרות.

איתן כבל: אתה תוכל להתייחס מנקודת המבט של העובדים ולאחר מכן אני אאפשר גם לתום מכוח לעובדים להתייחס.

איתן כבל: תנסה להביא לנו את נקודת המבט איך אתה חווה אותה מהמקום שלך כלפי העובדים ותאמר למה קשה כל כך לגייס את העובדים, ושנית, הגדרה והכרה במקצוע כנהג.

איתן כבל: פעם כל אימא רצתה שהבת שלה תתחתן עם נהג אגד או דן.

איתן כבל: למה המקצוע הזה הפך להיות כזה שאנשים לא רוצים להתקרב אליו?

איתן כבל: למה כאשר נהג רוצה לעבור מחברה לחברה, למה הוא לא יכול לקחת אתו את הזכויות שלו.

<אבי אדרי: אדוני היושב ראש, קודם כל, אנחנו חווים את הכול מנקודת מבט שאנחנו מייצגים את מרבית הנהגים בענף, משהו כמו 9,000 נהגים.

<אבי אדרי: נמצאים אתי גם יושבי הראש של אגד ודן שגם הם חווים את זה כל יום וכל היום.

<אבי אדרי: אני רוצה לחלק את הדברים לשניים.

<אבי אדרי: קודם כל, מדובר בשכר נמוך ומדובר בדימוי נמוך.

<אבי אדרי: השכר שרץ בענף הזה הוא משהו כמו 39 שקלים.

<אבי אדרי: את ה-39 שקלים כבר שברנו היום את תקרת הזכוכית במטרופולין, למי שרואה את הפרסומות.

איתן כבל: 43 שקלים.

<אבי אדרי: כן, 43 שקלים.

<אבי אדרי: אמנם פרצנו את תקרת הזכוכית אבל שאר החברות עדיין נמצאות ב-39 שקלים לשעה וזה משהו שצריך לעשות לו התאמה.

<אבי אדרי: אין טבלאות שכר בענף.

<אבי אדרי: המקום היחידי שהצלחנו לפרוץ את טבלאות השכר, נמצא היום באגד.

<אבי אדרי: אנחנו נמצאים במשא ומתן אינטנסיבי עם אגד, שם הצלחנו לייצר אינסנטיב.

<אבי אדרי: ככל שאתה נמצא יותר בחברה, כך השכר שלך עולה.

<אבי אדרי: בגין כל שנת ותק, העובד מקבל אחוז תוספת שכר, אבל מה לעשות?

<אבי אדרי: עוד פעם נשמטה לנו הרצפה כאשר הבאנו את ה-43 שקלים ואז ה-39 שקלים לא רלוונטיים.

<אבי אדרי: לכן המדרגה הראשונה צריכה להיות היום 43 שקלים על מנת שנוכל לראות איך להתקדם בשכר.

<אבי אדרי: נושא הדימוי הנמוך בו נגעת.

<אבי אדרי: פעם כל אימא רצתה שהבן שלה יעבוד באגד או בדן אבל היום יש דימוי מאוד מאוד נמוך והדימוי הזה נובע קודם כל מכך שאין הכרה במקצוע.

<אבי אדרי: צריך להכיר את הנושא הזה כמקצוע לכל דבר ועניין.

<אבי אדרי: אנחנו רואים את זה גם כאשר נהג מאבד אובדן כושר עבודה, הוא פתאום יכול להפוך להיות במקצוע אחר.

<אבי אדרי: אנחנו רוצים לשמר את המקצוע.

<אבי אדרי: נושא נוסף הוא כמובן להגדיר את זה כעבודה מועדפת,.

<אבי אדרי: לא יזיק אם הרגולציה תחליט שהיא מגדירה את זה כעבודה מועדפת.

<אבי אדרי: דרך אגב, הרבה נושאים חונים אצל הרגולטור.

<אבי אדרי: כבר התחלנו לדבר עם משרד התחבורה באחד מהדיונים האחרונים בו הצענו גם להגדיר את העבודה כעבודה מועדפת וגם לנסות לייצר את זה כמקצוע לכל דבר ועניין.

איתן כבל: אתה מדבר על עבודה מועדפת לחיילים?

<אבי אדרי: אכן, לחיילים.

איתן כבל: תכף נרצה את ההתייחסות כיוון שגם אנחנו באנו בדברים עם מערכת הביטחון, עם צה"ל, בנקודות האלה.

<אבי אדרי: נושא נוסף הוא אלימות כלפי נהגים.

<אבי אדרי: אנחנו חווים אלימות כלפי נהגים במקומות שדווקא מיועדים לפורענות, שם באתי ואמרתי שלפחות במקומות האלו לא יזיק אם יציבו אבטחה כזו או אחרת או שאפילו יעלה מאבטח בצורה רנדומלית לאוטובוסים על מנת להקנות לנהג איזושהי תחושה של ביטחון.

<אבי אדרי: נושא התשתיות בתחנות קצה.

<אבי אדרי: אחד הנהגים באגד היטיב לדבר.

<אבי אדרי: ביקשו ממנו להתפנות בקניון.

<אבי אדרי: להתפנות בקניון, זה לוקסוס.

<אבי אדרי: אני שמעתי על נהגים שמתפנים על צמיג של אוטובוס.

<אבי אדרי: המצב הוא הרבה יותר גרוע ותשתיות, לטעמי, או שזה חונה ברשויות המקומיות או שזה יחנה אצל הרגולציה אבל חייבים לטפל בזה על מנת לפחות לשמור על מינימום כבוד של הנהג.

<אבי אדרי: נושא אחרון שאני חושב שהעלו כאן זה הנושא של רצף הזכויות של נהג באובדן אשכולות.

<אבי אדרי: היום כאשר יש תחלופה של אשכול, הנהגים, או שעושים אתם ניקיון שולחן ולהתראות, או שמנסים לקלוט אותם.

<אבי אדרי: זה צריך להיות משהו שנע באוטומציה.

<אבי אדרי: זוכים באשכול, אוטומטית כל הנהגים של אותו אשכול מועברים לאותו זכיין יחד עם כל הזכויות שלהם.

<אבי אדרי: אני אומר לסיכום.

<אבי אדרי: יש כאן חבירה שצריכה להיות בין משרד התחבורה למשרד האוצר.

<אבי אדרי: משרד האוצר חייב להיות כאן.

<אבי אדרי: אגף התקציבים חייב להיות כאן.

<אבי אדרי: הרי בסופו של דבר מדובר בכסף, מדובר בתקציב.

<אבי אדרי: אדוני היושב ראש הגדיר את זה יפה, מדובר במשבר לאומי וזה משהו שהמדינה חייבת להיכנס פנימה ולפתור את הבעיה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יש לי בקשה אליך, אבי.

איתן כבל: אמנם רשמתי את הדברים.

איתן כבל: אם תוכל להעביר לי בדחיפות את הנקודות כי יש כאן כמה נקודות שהכנסת חייבת להתערב ואולי הן מצריכות חקיקה.

איתן כבל: אנחנו רוצים לבוא בדין ודברים ואולי אפילו להכין הצעת חוק פרטית או להתחיל לגלגל את זה בדרך כזו או אחרת.

איתן כבל: הדיון כאן ממש מתמקד בנושא שהוא הנהג.

איתן כבל: עם כל הכבוד לכולנו, בסוף הנהג הוא לב ליבו של העניין ואם אנחנו לא מצליחים לגייס את הנהגים האלה, אנחנו צריכים להסתכל פנימה עם כל הכבוד לכל מה שאנחנו עושים.

איתן כבל: אם כן, אני אודה לך אם תעביר לי נייר, עמוד אחד, בנקודות.

איתן כבל: גם אותיות דוד ולא אותיות נמלה.

<תום פרומוביץ: תודה רבה אדוני היושב ראש.

<תום פרומוביץ: מרבית הדברים הועלו בדיון.

<תום פרומוביץ: מלבד הנת"צים, מלבד התשתיות, אנחנו רוצים לתת את הפרספקטיבה של תנאי העבודה בשני מישורים, גם מדוע חסרים 3,500 נהגים וגם מדוע הנהגים עוזבים את הענף.

<תום פרומוביץ: הרבה מאוד נהגים – אני לא רוצה לומר רוב אבל חלק ניכר מהנהגים – שנכנסים לענף, עוזבים בתוך שנה.

<תום פרומוביץ: מדוע עובדים מרגישים שמקצוע הנהיגה הוא לא מקצוע לקריירה.

<תום פרומוביץ: למה הם לא נשארים.

<תום פרומוביץ: אני אמנה ממש בקצרה כי רוב הדברים נאמרו ואני שמח על כך.

<תום פרומוביץ: ראיד משעל, יושב ראש ועד ארצי של אגד תעבורה ישלים את הדברים מהפרספקטיבה של שטח.

<תום פרומוביץ: לגבי מעמד הנהג במכרזים שיוצאים.

<תום פרומוביץ: המכרזים, כאמור בתום 10 שנים מתחלף מפעיל ממפעיל א' למפעיל ב'.

<תום פרומוביץ: מעבר לכך שכמו שאבי ציין, והרבה ציינו, התנאים נמחקים, אין ותק, בעצם האופק התעסוקתי של העובד מתחיל מחדש ל-10 השנים הקרובות למרות שהוא יכול להיות 20 שנים במקצוע.

<תום פרומוביץ: במכרז עצמו, הניקוד עבור תנאי השכר הוא מינורי ביותר.

<תום פרומוביץ: מתוך 100 נקודות אנחנו מדברים על שלוש נקודות.

<תום פרומוביץ: ההצעה שלנו.

<תום פרומוביץ: אנחנו מבקשים ממשרד התחבורה שאמון על המכרזים להגדיל את הניקוד משלוש נקודות ל-15 נקודות מינימום.

<תום פרומוביץ: הרי בסופו של דבר האוטובוסים האלה, כמה אוטובוסים שלא יהיו, בן אדם צריך להפעיל אותם ולא יכול להיות שהניקוד הוא כזה מינימלי.

איתן כבל: אתה יודע מה הבעיה נכון לרגע זה אם אתה נותן ניקוד כזה.

איתן כבל: אתה מתכוון לקליטת עובד, נכון?

<תום פרומוביץ: לשכר.

<תום פרומוביץ: כן.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אני חוזר בי.

<תום פרומוביץ: טוב שנאמרו הדברים אבל צריך לשים אותם על הקרקע.

<תום פרומוביץ: לתמחר במכרז את התנאים הנלווים שיוצאים מהוותק וזה נכון לימי חופש, זה נכון לימי הבראה.

<תום פרומוביץ: הוותק הענפי הזה שהוא נצבר בין כל החברות, זאת אומרת, יש עובדים מאוד ותיקים שעובדים המון זמן אבל לא מצליחים לצבור תנאים סוציאליים הולמים.

איתן כבל: את זה אמרנו.

איתן כבל: הבנו את העניין הזה.

<תום פרומוביץ: אני אומר להכניס גם את זה למכרז.

<תום פרומוביץ: הכרה במקצוע.

<תום פרומוביץ: נאמר כבר.

<תום פרומוביץ: זה צריך לעמוד מול ביטוח לאומי ומול משרד הכלכלה.

<תום פרומוביץ: לגבי השכר השעתי, 39 שקלים זה סכום נמוך מדי.

<תום פרומוביץ: 55 שקלים, לכל הפחות בצמוד לשכר הממוצע במשק.

<תום פרומוביץ: בעינינו זו בעצם הבעיה הגדולה.

<תום פרומוביץ: המקצוע הזה הפך, בעקבות שיטת המכרזים, ממקצוע מכובד, שכר חודשי לשכר שעתי שבו לא משנה אם אתה חודש בעבודה או עשרים שנים בעבודה, אתה תרוויח אותו הדבר ויהיו לך אותם התנאים.

<תום פרומוביץ: זו הבעיה.

<ראיד משעל: שתי נקודות.

<ראיד משעל: אני מבקש ממשרד התחבורה שהוא יעשה מכרז ובתוך המכרז יכתוב להנהלת כל החברות שהן חייבות לתת לנהג שירותים, חייבים לתת לנהג מקום לשבת.

איתן כבל: יש לנו כאן נהגת שאצלה זה עוד יותר בא לידי ביטוי.

<ראיד משעל: אני בעצמי כנהג עברתי שני מקומות, שני מכרזים ואני אומר לך שכשאני הולך להשתין, זה ליד הגלגל או באיזה מקום.

<ראיד משעל: היה לנו מקרה באיזה מקום דתי, טל ציון, והלכו להתלונן בגלל שהוא התפנה ליד האוטובוס וכמעט זה גבל בהטרדה מינית.

<ראיד משעל: חבר'ה, אנחנו נהגים, אנחנו לא אנשים ככה סתם.

<ראיד משעל: אני רואה שאף אחד לא מעריך את הנהג.

<ראיד משעל: הנהג במדינה כאן הוא סתם.

<ראיד משעל: סליחה על הדיבור הזה.

<ראיד משעל: אף אחד לא מעריך את הנהג, לא משרד התחבורה ולא אחרים.

<ראיד משעל: אני בעצמי כראש ועד הלכתי ודיברתי עם משרד התחבורה ומשרד התחבורה שולח אותך לעירייה או שולח אותך לישובים.

<ראיד משעל: רציתי לדבר על אלימות.

<ראיד משעל: יש הרבה נהגים שרוצים לעבוד.

<ראיד משעל: אומרים לך שחסר, אבל לא.

<ראיד משעל: מה שאמר עכשיו חבר הכנסת דב חנין, יש המון נהגים אבל הם לא רוצים לעבוד.

<ראיד משעל: אתה יודע למה?

<ראיד משעל: בגלל שהם רואים בטלוויזיה שבאים ומכים את הנהג ואף אחד לא עושה למכה שום דבר.

<ראיד משעל: אפילו המשטרה.

<ראיד משעל: היה לנו מקרה לפני יומיים בישוב יצהר.

<ראיד משעל: בוא נצא מהמקום הזה, זה מקום מסוכן, בוא נצא מהר.

<ראיד משעל: אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר במקום הזה.

<ראיד משעל: חבר'ה, אנשים מפחדים לבוא ולעבוד בגלל האלימות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מודה לך.

איתן כבל: אני עוד ארחיב בסוף אבל אני כבר אומר שברור לי שיש גם נקודת מוצא.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך גברתי המנכ"לית ואני אומר את זה גם לאבי וגם לך.

איתן כבל: תראה, זה מתחיל מהמכרזים.

איתן כבל: אי אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: כאשר נקודת המוצא במכרז היא שאתה מכריח את המפעיל, לא אמרתי מפעילים צדיקים, טובים או לא טובים, אבל כאשר נקודת המוצא היא שהמכרז מחייב את החברה לפעול במתח רווחים כל כך נמוך – ותכף ידבר כאן נציג דן ויתייחס לעלייה ל-43 שקלים, שזה לא נראה לי בשמים, בטח לעובדים שהזכויות שלהם לא מצטרפות להם כשהם עוברים ממקום למקום, ועקב המחסור בנהגים, מילאת אולי את הכוס במקום אחד אבל החסרת אותה במקום שני.

איתן כבל: זאת אומרת, אני אומר לכם שלי ברור שחלק מאותו תהליך שאנחנו מדברים עליו, זה לעשות רביזיה מחשבתית בכל הנוגע למכרזים שיוצאים.

איתן כבל: בסוף אם נקריס את חברות האוטובוסים, לא עשינו שום דבר ואני מדבר לא כנציגן אבל אני צריך לייצג גם אותן בתוך אותה שרשרת עליה אנחנו מדברים.

<תום פרומוביץ: נושא האלימות, זה עניין קריטי שמרחיק עובדים.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: זה נאמר וזה נאמר בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: גברתי, את עובדת בראש העין?

<רבקה מכלוף: אני עובדת עכשיו בסניף אריאל.

<רבקה מכלוף: הייתי בראש העין.

<רבקה מכלוף: אני נהגת.

<רבקה מכלוף: אני עובדת כבר שבע שנים בתחבורה הציבורית.

<רבקה מכלוף: מכיוון שבשבע השנים האחרונות אני עברתי המון משברים בתוך העבודה שלי, אני היום נכנסתי לארגון הארצי של נהגי האוטובוסים יחד עם היושב ראש שלנו ישראל גנון.

איתן כבל: הוא כאן?

<קריאה: הוא יצא.

<קריאה: הסגן שלו כאן.

<קריאה: יוני.

איתן כבל: אני מקווה שהוא הסמיך אותך לדבר בשמו.

<רבקה מכלוף: אני רוצה להגיד לך שהנושא של סידורי העבודה, אין הפסקות.

<רבקה מכלוף: זה מדהים כמה אנחנו יכולים לשבת על הכיסא של הנהג ולהמשיך לנסוע ואין לנו הפסקות וזה לא מעניין את משרד התחבורה.

<רבקה מכלוף: זה לא מעניין את אף אחד אם הנהג הלך לעשות את הצרכים שלו או לא.

<רבקה מכלוף: יום שישי האחרון, לא קמתי מהכיסא.

<רבקה מכלוף: מ-5:00 בבוקר עד 4:00 אחר הצהרים לא קמתי מהכיסא.

<רבקה מכלוף: גברת, את יכולה לקחת את זה למשרד שלך ולהראות להם מה קורה אצלנו.

<רבקה מכלוף: אני עובדת בשכונה שנקראת טל באלפי מנשה.

<רבקה מכלוף: התחנה הראשונה שלי היא בטל, הסיום שלי הוא בטל.

<רבקה מכלוף: אין לי איפה ללכת לשירותים.

<רבקה מכלוף: את רוצה שאני אספר לך איך אני עושה?

<רבקה מכלוף: בדלי של האוטובוס.

<רבקה מכלוף: אני רוצה לשאול אותך אם את במשרד יכולה ללכת לעשות בדלי של המשרד שלך את הצרכים שלך.

<קרן טרנר: ברור לכולנו שזה לא משהו שאנחנו רוצים שיקרה.

<רבקה מכלוף: אני לא אכנס לשכנים ואני לא אבקש כוס קפה.

<רבקה מכלוף: לפעמים אני צריכה יותר מלעשות פיפי.

<רבקה מכלוף: מה לעשות?

<קרן טרנר: כשאת פונה למעסיק שלך, מה הוא אומר?

<רבקה מכלוף: זו נסיעה של שעה ורבע.

<רבקה מכלוף: מה הוא אומר?

<רבקה מכלוף: אין, זה הסידור.

<קרן טרנר: אין מקום או אין זמן?

<רבקה מכלוף: תראי, המלחמות בין המועצה לחברה לא מעניינות אותי.

<קרן טרנר: הבעיה היא זמן או מקום?

<קריאה: גם וגם.

<רבקה מכלוף: אני מגיעה, יש לי בדיוק חמש דקות לעשות סריקה באוטובוס, לעשות את הצרכים שלי ולהמשיך הלאה.

<רבקה מכלוף: אני לא רוצה להגיד לך כמה לא נעים לנסוע עם דלי שהוא מלא.

<רבקה מכלוף: זאת המציאות.

<רבקה מכלוף: זה כבר שבע שנים.

<רבקה מכלוף: שבע שנים שאני עובדת בצורה כזאת.

<רבקה מכלוף: זה לא יתכן הדבר הזה.

<רבקה מכלוף: אין הפסקות, אין התייחסות לסיום הקו.

<רבקה מכלוף: למה צריך להיות לי אחרי שעה ורבע הפסקה של בדיוק חמש דקות ולחזור ולחייך לנוסעים?

<רבקה מכלוף: ולאהוב את הנוסעים?

<רבקה מכלוף: ואני אוהבת את המקצוע שלי.

<רבקה מכלוף: אני לא אחליף את המקצוע שלי.

<רבקה מכלוף: אני מאוד אוהבת אותו.

<רבקה מכלוף: אני היום כאן בשביל כל הנהגים והנהגות כדי להביע את מה שהם מרגישים.

איתן כבל: אני חושב שתיארת את זה בצורה ברורה.

<רבקה מכלוף: והשכר, מה זה 39 שקלים?

<רבקה מכלוף: מה זה 39 שקלים ל-12 שעות שאני עובדת?

<רבקה מכלוף: אני רוצה לשמוע מישהו עובד, לא קם מהכיסא 12 שעות במשרד שלו בשביל 39 שקלים לשעה.

<רבקה מכלוף: זה לא נורמלי.

<רבקה מכלוף: אני חושבת שמשרד התחבורה, אני אומרת לך בשיא הכנות כאישה לאישה, אתם חייבים לתת לזה כמעלה ראשונה לנהגים.

<רבקה מכלוף: לתת לזה מענה ולהעלות את השכר שלנו ולשפר את התנאים.

<רבקה מכלוף: לא יכול להיות שמפעיל יגיד לי שבמקום להוציא ארבעה קווים, ארבעה אוטובוסים, הוא מוציא שלושה ואתה יודע כמה הוא חוסך בשנה?

<רבקה מכלוף: מיליון שקלים על חשבון הגב שלי.

איתן כבל: יקירה, את תיארת את זה בצורה מצוינת.

איתן כבל: באמת תיארת את זה בצורה יוצאת מן הכלל.

איתן כבל: אני מודה לך.

איתן כבל: היה חשוב לי להשמיע את קולו של הנהג בצורה הכי נכונה.

<רבקה מכלוף: זה כואב.

<רבקה מכלוף: זה ממש כואב.

איתן כבל: אין לי ספק ולכן אפשרתי גם לגברתי.

איתן כבל: לכן גם מתקיים הדיון.

איתן כבל: תודה.

<יער אמיר: הרבה דברים כבר נאמרו.

איתן כבל: זה מה שיפה בדיונים כאלה.

<יער אמיר: אני אשתדל לתמצת.

<יער אמיר: כמו שהוועדה יודעת, האוטובוסים היום הם אמצעי מרכזי להסעת נוסעים בתחבורה הציבורית.

<יער אמיר: כ-90 אחוזים מהנוסעים משתמשים באוטובוסים.

איתן כבל: תגיד קודם כל את מי אתה מייצג.

<יער אמיר: מנהל פורום חברות התחבורה הציבורית הפרטיות.

<יער אמיר: גם בעתיד, כאשר תפותח רשת תחבורה ציבורית מסילתית, האוטובוסים יהיו הנדבך המרכזי מהסיבה הפשוטה שרכבת לא יכולה להגיע לכל ישוב ולא לכל שכונה.

<יער אמיר: בשנים האחרונות גדל היצע השירות באוטובוסים בהיקפים משמעותיים מאוד.

<יער אמיר: בארבע השנים האחרונות ההיקף גדל כמעט ב-50 אחוזים, ב-40 ומשהו אחוזים, כשזה הרבה מעבר לתכניות המקוריות של משרד התחבורה.

<יער אמיר: ברור שהשירות הזה הוא נחוץ וברור שהנוסעים רוצים את השירות הזה אבל במקביל לא הייתה תמיכה לכל האמצעים המשלימים שהמפעילים צריכים כדי לייצר תחבורה ציבורית יעילה ואמינה.

<יער אמיר: האמצעים היום כמובן הם תשתיות ונהגים.

<יער אמיר: לכן נוצר מחסור מאוד מאוד גדול בנהגים.

<יער אמיר: היום אנחנו מדברים, רק בחברות הפורום, על מחסור של בערך 2,500 נהגים.

<יער אמיר: אני לא יודע מה המצב באגד ובדן.

<יער אמיר: אם אנחנו נתייחס רגע לרפורמה הצפויה במוניות השירות, אם היא תממש בשנה-שנתיים הקרובות, זה אומר שבענף התחבורה הציבורית ייווצר מחסור נוסף של עוד 4,000 נהגים להניע את מוניות השירות האלה כי אחרת הן לא יוכלו לנסוע.

<יער אמיר: אם אנחנו מדברים מבחינת הנהגים על מה נדרש לעשות, אני מתחבר כמובן לדברים שאמרו הנציגים הקודמים, לפי הנתונים שלנו בערך 2,000 נהגים נכנסים כל שנה לענף התחבורה.

<יער אמיר: לפי הנתונים שלנו מוכשרים 2,000 נהגי אוטובוס חדשים בכל שנה במדינת ישראל.

<יער אמיר: לא כולם כמובן מגיעים לענף התחבורה הציבורית אבל בכל שנה, לפי הערכות, בשנים הקרובות אמורים לפרוש מסיבות שונות – בין אם זה לפנסיה ובין אם זה עקב סיבות בריאותיות או אחרות – 1,200 נהגים.

<יער אמיר: זאת אומרת ש-800 נהגים בשנה, זו הגדלת ההיצע ולא כולם מגיעים לתחבורה הציבורית.

<יער אמיר: אנחנו רואים שהמחסור הקיים לא ייפתר בעתיד הקרוב לא נקיטת פעולה דרסטית מצד הממשלה.

<יער אמיר: בפעולה הדרסטית, אנחנו מדברים על עידוד הכשרה ותעסוקה בענף, הגדרה של המקצוע כמקצוע מוכר, הטבות מס לנהגים המועסקים בענף, מלגות ודמי קיום לאנשים, תכניות הכשרה לאוכלוסיות ייעודיות, העלאת שכר ענפית וצעדים נוספים.

<יער אמיר: אני אגע בקצרה במחסור בתשתיות.

<יער אמיר: אני יודע שזה בדיון הבא, אבל זה מתקשר לבעיה של הנהגים.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: חשוב לי להיות ממוקד ולא לרוקן מתוכן את הדיון הבא כי אלה גם אנשים אחרים שישתתפו בו.

<יער אמיר: במיפוי הצרכים שאנחנו עשינו בחברות הפורום, אנחנו מדברים על כ-80 אתרים, תחנות קצה כאלה ואחרות שחסרים בהם שירותים לנהגים.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: הבעיה הקטנה מבלי להמעיט כהוא זה, היא בנקודות הקצה.

איתן כבל: למשל בראש העין ראיתי שסידרו ויש עוד מקומות.

איתן כבל: הבעיה היא בבין לבין.

איתן כבל: כמו שהגברת תיארה, היא צריכה לנסוע בקו שעה, והיא לא תחכה.

איתן כבל: לפעמים בן אדם צריך ומה בן אדם נורמלי עושה?

איתן כבל: וזה באמצע העבודה.

<יער אמיר: אם היא תגיע לתחנת הקצה של הקו שלה ותהיה לה הפסקה מספיק ארוכה ויהיה לה שם חדר מנוחה ותא שירותים נקי ומסודר, המצב לא ייראה כפי שהוא נראה היום.

איתן כבל: זה ברור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יש לך עוד איזשהו משפט חשוב להגיד?

<יער אמיר: לא.

<יער אמיר: אני אשאיר את זה לדיון הבא לגבי התשתיות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עמירם סטרולוב, בבקשה.

איתן כבל: מומחה בנושא תחבורה.

איתן כבל: לאחר מכן דודו גאליס.

<עמירם סטרולוב: תודה על הדיון הממוקד והמדהים הזה.

<עמירם סטרולוב: בעיית התחבורה במדינת ישראל היא באמת בעיה אסטרטגית והיא במשבר קשה מאוד והיא לא הולכת לאף מקום ושלאף אחד לא יהיה ספק.

<עמירם סטרולוב: בכל העולם, הרוב זאת תחבורת אוטובוסים וגם במדינת ישראל זאת תחבורת אוטובוסים.

<עמירם סטרולוב: רכבות הן נהדרות ואתם יכולים לראות בצד שמאל את ההבדל.

<עמירם סטרולוב: זאת הרכבת הקלה בירושלים ובצד ימין זה אוטובוס שנקרא BRT.

<עמירם סטרולוב: זאת אומרת, הם די דומים הדברים האלה אבל צד ימין הוא זול עשרות מונים מאשר הצד השמאלי.

<עמירם סטרולוב: זה לא אומר שלא צריך רכבות אלא זה אמר שצריך חשיבה אסטרטגית היכן כן ולא את כל התקציב לשים בקו אחד ובמקום אחד בלבד.

<עמירם סטרולוב: בירושלים זה התחיל ב-400 מיליון דולר הפרויקט הזה, באיחור של עשר שנים הוא נגמר בפי עשר, בארבעה מיליארד.

<עמירם סטרולוב: זאת אומרת, זה לא כל כך פשוט לעשות ולכן האוטובוסים לא הולכים לאף מקום ושם צריך, אם רוצים לפתור ברמה האסטרטגית לא רק לעוד שלושים-ארבעים שנים, אלא גם מחר בבוקר כאשר המדינה גדלה, ואני תכף אציג לכם ממוקד מה עשינו בראש העין כדי לפתור את הבעיה הזאת, גם של הנהגים.

איתן כבל: ממש בקצרה.

<עמירם סטרולוב: קצר ולעניין.

<עמירם סטרולוב: האוטובוסים לא הולכים לאף מקום.

<עמירם סטרולוב: הרכבות הן יקרות מאוד, זה לוקח זמן, הן לא גמישות, אי אפשר להסיט אותן משכונה לשכונה.

<עמירם סטרולוב: זה לא פשוט.

<עמירם סטרולוב: השאלה המרכזית שאני שואל את עצמי היא האם מדובר במשגים אסטרטגיים או שאנחנו מדברים חלילה באסטרטגיה מכוונת.

<עמירם סטרולוב: נדמה לי שאלה משגים יותר אבל יש גם אלמנטים של אסטרטגיה מכוונת.

<עמירם סטרולוב: אני עברתי את כל השלבים בחיים שלי כאזרח ותיק, גם את השלב שלך.

<עמירם סטרולוב: אני עד היום מחזיק ברישיון לנהיגת אוטובוס.

<עמירם סטרולוב: הייתי נהג אוטובוס, הייתי חבר אגד, הייתי מדריך ראשי של אגד, הייתי מדריך ראשי של עיריית תל אביב ובירושלים הובלתי את כל מערך התחבורה בימים של טדי קולק.

<עמירם סטרולוב: הייתי גם מהנדס מחוזות ירושלים והדרום במשרד התחבורה וגם בבנק העולמי.

<עמירם סטרולוב: כאשר אנחנו מדברים על הדברים האלה, אנחנו צריכים להבין שהנזקים במדינת ישראל בגלל הפקקים הם בסדרי גודל של 25 מיליארד שקלים בשנה.

<עמירם סטרולוב: זה לא אני המצאתי אלא אמר משרד האוצר.

<עמירם סטרולוב: אנחנו צריכים להבין את המשמעות הזאת.

<עמירם סטרולוב: מיסוי כלי רכב, זה חמישה מיליארד שקלים.

<עמירם סטרולוב: זה נכון שהטווח הקצר כאילו רכב פרטי, נתיבים, ושמעתי שבדיון הקודם דווקא ידידי שר האוצר בוועדת הכספים הבוקר אמר שהוא לא ייקח נתיב מרכב פרטי ויעביר לתחבורה הציבורית.

<עמירם סטרולוב: אני אעשה לו את החישוב כי היום באתי לכאן מראש העין.

איתן כבל: מי אמר?

<עמירם סטרולוב: שר התחבורה בוועדת הכספים.

<קרן טרנר: כי אמרת שר האוצר.

<קרן טרנר: זה היה דיון אחר לגמרי.

<עמירם סטרולוב: הוא גם אמר לנו את זה בדיון אצלכם.

<קרן טרנר: הוא הראה איך הכבישים שאנחנו עושים, כבישים בפריפריה, כבישים אדומים שגם אוטובוסים נוסעים עליהם והאמירה שכאילו לא צריך לעשות כבישים חדשים, היא לא נכונה.

<עמירם סטרולוב: זה נכון.

<קרן טרנר: על זה היה הוויכוח.

<עמירם סטרולוב: אמרו לי שהוא אמר, וגם אני שמעתי אותו בדיון שהיה לנו, שלא ניקח נתיב של רכב פרטי.

<עמירם סטרולוב: לא חשוב, בואו נעזוב את זה, אני מעריך אותו כי הוא עושה.

איתן כבל: אם יש נושא שהוא משותף למשרד התחבורה, לשר עצמו ולמשרד האוצר, זה הפרויקט של הנת"צים.

<עמירם סטרולוב: נכון.

איתן כבל: זה הסיפור המרכזי.

איתן כבל: גם אם הוא אמר את זה, כנראה לא בהקשר שמתכתב עם העניין הספציפי הזה.

<קרן טרנר: גם תאר לך שמכביש 5 ייקחו עכשיו נתיב.

<קרן טרנר: לא תצא מהחניה של הבית שלך.

<עמירם סטרולוב: זה מה שהוא אמר.

<עמירם סטרולוב: זה בדיוק מה שהוא אמר.

<עמירם סטרולוב: אני בא לכאן מדיון בראש העיר שכינס ראש העיר עם נתיבי ישראל.

<עמירם סטרולוב: אנחנו נוכיח להם שלא רק שאם הוא ייקח נתיב ייסעו יותר קל ויותר טוב, אלא זה מה שהעולם הולך אליו היום וזה עובד.

<עמירם סטרולוב: צריך לצאת מהקיבעון.

<עמירם סטרולוב: זה מה שמטריד אותי בכל העניין הזה.

<עמירם סטרולוב: זה יעבוד יותר טוב.

<עמירם סטרולוב: מעבר לפתרון שאני הצעתי ואת מכירה אותו ואת עזרת לי לקדם אותו והוא נתקע, אבל לא חשוב, נעזוב את זה, לא לזה באנו לכאן.

<עמירם סטרולוב: אני רוצה לומר שצריך לצאת מהמשגים האסטרטגיים ולעבור לתהליך אסטרטגי לא רק באותן השנים אלא גם עכשיו.

<עמירם סטרולוב: אם אני קופץ לנושא הנהגים לפני שאני אעבור למשהו אחר, כמו שאמרתי כבר, אני הייתי בדור שאבא שלי נלחם שאני אהיה חבר אגד.

<עמירם סטרולוב: האמת?

<עמירם סטרולוב: הייתי סטודנט בטכניון.

איתן כבל: עמירם, בלי פירוטכניקה.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: גע בעניין.

<עמירם סטרולוב: אני כבר מזמן לא חבר אגד.

<עמירם סטרולוב: אני רוצה לומר לכם שאני הולך להציג לכם בשתיים-שלוש דקות מה עיריית ראש העין עשתה ואלה העקרונות שלה.

<עמירם סטרולוב: היא התחילה ליזום, מה שכמעט אף עיר לא עושה, למעט אולי תל אביב וירושלים קצת, אבל צריך ליזום.

<עמירם סטרולוב: אני היום יועץ לעיריית ירושלים בתחום הזה ואנחנו מובילים שם תחבורה ציבורית וקרן ממשרד התחבורה עזרה לנו בזה.

<עמירם סטרולוב: הובלנון ואימצו את זה כמודל אסטרטגי, כולל דרור.

<עמירם סטרולוב: אבל צריך גם לבצע את זה הרבה יותר מהר והרבה יותר טוב.

<עמירם סטרולוב: יש פה קצת נתונים.

<עמירם סטרולוב: התחלנו עם ראש העין שהיא הכי נמוכה בשימוש בתחבורה ציבורית בערים מסוגה בארץ.

<עמירם סטרולוב: אתם רואים את הרשימה.

<עמירם סטרולוב: פחות מ-15 אחוזים היום אנחנו כבר ב-17 אחוזים.

<עמירם סטרולוב: התושבים צעקו שהם רוצים תחבורה ציבורית.

<עמירם סטרולוב: כל האדום והכתום, אלה צעקות של התושבים.

<עמירם סטרולוב: כל העיר, וזאת עוד העיר הוותיקה ואני עוד לא מדבר על העיר החדשה, והם גם אמרו בסקרים שעכשיו אנחנו מחדשים אותם ש-66 אחוזים יהיו מוכנים ולא רוצים רכב שני אם תהיה תחבורה ציבורית.

<עמירם סטרולוב: דרך אגב, מה שהיה בצד שם ולא ראיתם זה שבשכונות החדשות הגענו למצב ש-70 אחוזים מהתושבים החדשים מחזיקים שני כלי רכב ויותר כאשר בעיר הוותיקה האחוז היה 36 אחוזים לפני שלוש-ארבע שנים.

<עמירם סטרולוב: מדהים.

<עמירם סטרולוב: הם צועקים שהם רוצים תחבורה ציבורית.

<עמירם סטרולוב: העקרונות שהלכנו בהם שם מורכבים משני אלמנטים.

<עמירם סטרולוב: בצד ימין, זה מה שצריך לעשות בתחבורה בארץ.

<עמירם סטרולוב: קודם כל, לתגבר את מערך הקווים ועשינו טיפול יוצא מן הכלל יחד עם דרור וחבריו.

<עמירם סטרולוב: עצרנו את המכרז, בנינו מכרז חדש, עשינו קווים ישירים מהירים לתל אביב, חיבור ישיר למטרופולין.

<עמירם סטרולוב: לראש העיר לא היה בכלל קשר לתל אביב.

איתן כבל: צריך לטפל עוד באוטובוס מראש העין לירושלים.

איתן כבל: נסיעה של כמעט שלוש שעות.

<עמירם סטרולוב: נכון.

<עמירם סטרולוב: גם היום, אם אתה נוסע דרך פתח תקווה, אתה מגיע אחרי שלוש שעות לתל אביב.

איתן כבל: אתה יודע למה אני מתכוון.

איתן כבל: כשאני נוסע עם הרכב שלי, אחרי התוספת של ה-2.5 מיליארד שהאריכה לי את הדרך בעוד 20 דקות בכביש מספר 1, לוקח לי שעה וחצי כמו הבוקר עת יצאתי בשעה 7:25.

<קרן טרנר: זאת שעת שיא הפקקים.

איתן כבל: מתי אני אמור לצאת, ב-5:00 בבוקר, כמוך?

איתן כבל: אני אקח בייבי-סיטר בשביל הילדים שלי כמוך?

איתן כבל: אני רוצה לשים את הילדים שלי בגן ובבית הספר.

איתן כבל: אבל מה זה אומר?

איתן כבל: את מאתגרת אותי.

איתן כבל: אתמול שמתי את הילדה שלי והפעם הפקתי לקחים.

איתן כבל: היא הייתה צריכה לתל השומר.

איתן כבל: בשבוע שעבר כשהייתי בתל שומר, יצאתי ב-6:45.

איתן כבל: הגעתי ב-8:10.

איתן כבל: אתמול הפקתי לקחים כי כל דקה על הכביש, כל דקה איחור, יש לה משמעויות אדירות.

איתן כבל: יצאתי ב-6:30 והגעתי ב-7:00.

איתן כבל: לאן אני אלך ב-7:00?

איתן כבל: אני אחזור הביתה?

איתן כבל: הגעתי לכנסת ב-8:10.

איתן כבל: בוודאי שאפשר לעשות הכול ואפשר גם להגיע לעבודה שבוע קודם.

<עמירם סטרולוב: ברשותך אדוני היושב ראש, עשינו קווים ישירים לרכבת די שאנשים לא יתפתלו בעיר אלא יגיעו ישר לרכבת.

<עמירם סטרולוב: בנינו מערך שלם שאני לא אכנס אליו.

<עמירם סטרולוב: מבחינת מערך הקווים בראש העין, תודה לדרור, לקרן, לכולם.

<עמירם סטרולוב: זה עובד יופי.

איתן כבל: תיסחף.

איתן כבל: אל תיתן ציונים יותר מדי.

איתן כבל: אני לא תכננתי שאתה כאן, אבל כמה פעמים הילדה שלי מתקשרת אלי ואומרת לי שאבוא לקחת אותה.

<עמירם סטרולוב: מערך הקווים עובד אבל אתה צודק.

<עמירם סטרולוב: דאגנו למסופים.

<עמירם סטרולוב: בראש העין יש אוטובוסים נהדרים.

<עמירם סטרולוב: איפה כשלנו?

<עמירם סטרולוב: בתשתית.

<עמירם סטרולוב: באותו זמן רצינו לקדם את הנת"צים ולא הצלחנו.

<עמירם סטרולוב: רק עכשיו, אחרי שלוש או ארבע שנים של מאבק, אנחנו מצליחים לייצר את הנת"ץ הראשון ביציאה מראש העין דרומה.

איתן כבל: כביש החיבור החדש.

<עמירם סטרולוב: אין יותר כבישים בראש העין בלי נת"צים.

<עמירם סטרולוב: ראש העין תהיה העיר הראשונה בארץ שיהיה נת"ץ מתוך העיר החוצה.

<עמירם סטרולוב: אבל המכה הוא כביש 5.

<עמירם סטרולוב: בכביש 5 לא הצלחנו ואנחנו מעלים את זה כאן.

<עמירם סטרולוב: אני רוצה לומר לכם מה קורה כאשר מיישמים דבר נכון.

<עמירם סטרולוב: דיברו כאן על נת"ץ בכביש 2, מרמת פולג.

<עמירם סטרולוב: פנטסטי.

<עמירם סטרולוב: משרד התחבורה יצא לניסוי.

<עמירם סטרולוב: נהדר.

<עמירם סטרולוב: אני יזמתי אותו במלחמת המפרץ הראשונה והצלחנו אחרי 20 שנים.

<קרן טרנר: הצלחנו?

<קרן טרנר: תגיד הצלחתם.

<קרן טרנר: אל תגיד הצלחנו.

<עמירם סטרולוב: בסדר גמור.

<עמירם סטרולוב: לפני 20 שנים יזמנו אותו ואני לא רוצה להגיד מי הפיל אותו.

<עמירם סטרולוב: עשו אותו.

<עמירם סטרולוב: לפי הדוח של משרד התחבורה, קיבלנו 30 אחוזים מהירות יותר של האוטובוסים, 20 אחוזים מיד יותר נוסעים בתחבורה הציבורית, נהגים יותר רגועים, נהגים שנוהגים יותר מהר ויש להם גם זמן לעשות צרכים.

<עמירם סטרולוב: אם האוטובוס מגיע יותר מהר, הוא גם יכול לחזור ולעשות עוד מה שהנהגים קוראים נגלה, כי אמרתי לכם שאני עדיין מחזיק רישיון נהיגה של אוטובוס.

<עמירם סטרולוב: כל העלות שלו היא לא 17 מיליארד של קו אחד רכבת קלה בתל אביב.

<עמירם סטרולוב: אני אומר לכם ששם זה לא ייגמר כי בירושלים זה היה כפי שכבר אמרתי.

<עמירם סטרולוב: צריך לשנות את הראש.

איתן כבל: לכן אנחנו כאן.

<עמירם סטרולוב: ולתת פתרונות כאן ועכשיו ואת הנהגים, כפי שאמרת, עדיפות וכל הדברים האלה, אבל צריך קוםד כל לחשוב תחבורה ציבורית במכלול האסטרטגי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני חושב שסיימת.

איתן כבל: אני חושב שהסיום שלך הוא הסיפור כולו.

איתן כבל: כל מה שאנחנו עושים כאן, ולשמחתי אנחנו מקבלים התייחסות אחרת לגמרי.

איתן כבל: לא שאין ויכוחים, לא שלא יהיו ויכוחים, אני מדבר אתך על כך שיש גישה אחרת לגמרי במשרד התחבורה, בוודאי עת קרן נכנסה לתפקידה, ולשמחתי, לא פחות חשוב, משרד האוצר ואני גם אתייחס לכך לאחר מכן.

איתן כבל: במשרד האוצר יש גישה אחרת.

איתן כבל: הם מבינים שכמו באנגליה כל בוקר קמים והשיחה היא מה מזג האוויר היום, בישראל אתה מגיע, שואלים אותך כמה זמן לקח לך להגיע, מאיפה הגעת, דרך איפה נסעת.

איתן כבל: זה הסיפור כל בוקר בכל מקום.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, דודו גאליס, מזכיר דירקטוריון חברת דן.

איתן כבל: אחריו יהודה בר-אור ואחריו אמציה.

איתן כבל: אני מבקש, אל תתפזרו אלא תעסקו בעניין עצמו וכך כולם יוכלו לדבר.

איתן כבל: אני רוצה שבעיקר תציג את העניין שקורה לכם היום.

<דודו גאליס: רקע קצר.

<דודו גאליס: אנחנו מפעילים תחבורה ציבורית בחברת דן מעל 75 שנים ובעשר השנים האחרונות, בעקבות כל המכרזים וכל מה שקרה, בעצם השירות שלנו – ואנחנו מספקים שירות מצוין ואנחנו מביאים נהגים מטבריה ומביאים נהגים מירושלים ומכל מקום במדינת ישראל כדי להפעיל שירות טוב לגוש דן אבל יש הרבה מאוד בעיות הן לא בשליטתנו.

<דודו גאליס: מכרזים זה דבר טוב, אבל מי שעשה את המכרזים צריך לקחת בשיקול דעת שבעצם כמות הנהגים במדינת ישראל היא דלה מאוד והיא בעצם לא מספיקה לכל החברות.

<דודו גאליס: מה שקרה כרגע זה שהיה מכרז – למשל, אני נותן כדוגמה – של אשכול השרון, ומאיפה הם ייקחו נהגים?

<דודו גאליס: הם צריכים 500, 600 נהגים ונוצר מצב שאנחנו נמצאים במצב של מעין מלחמה בין כל החברות.

<דודו גאליס: הם מושכים, אנחנו מנסים למשוך להם.

<דודו גאליס: המצב הזה לא בריא.

<דודו גאליס: הוא נותן אווירה עכורה בין כל חברות התחבורה.

<דודו גאליס: אנחנו לא מצליחים לייצב את העגלה הזאת שנקראת תחבורה ציבורית מבחינת כוח אדם.

<דודו גאליס: אנחנו מדברים כבר שנים על כך שחסר כוח אדם אבל אנחנו לא נתנו עד היום פתרון.

<דודו גאליס: חברת דן היא בעצם תחת הסכם קיבוצי.

<דודו גאליס: אני נותן יותר מ-39 שקלים.

<דודו גאליס: אני נותן בונוסים, אני נותן חדר אוכל, אני נותן כל מיני דברים שמעלים את השכר ל-46 שקלים אבל זה לא בא לידי ביטוי כאשר אנחנו מנסים לקלוט נהגים.

<דודו גאליס: יש לנו בית ספר, אנחנו מכשירים נהגים אבל אנחנו תקועים עם הסיפור הזה.

<דודו גאליס: אני חושב, ואני לא אלאה כי באמת נאמר כאן הכול, שאנחנו צריכים לעשות שינוי מחשבתי גם בנושא המכרזים.

<דודו גאליס: כאשר אין נהגים, אין אנשים שיתפסו את ההגה היום, ושמענו את זה בירושלים וזה קיים בתל אביב שם אנחנו מפעילים, כרך מאוד מסובך, מאוד מאוד מסובך, מאוד קשה.

<דודו גאליס: כל שנה נכנסות עוד 150 אלף מכוניות לתל אביב ואנחנו לא מצליחים לעמוד.

<דודו גאליס: אני יכול להגיד לכם שקו 1 שיוצא מפתח תקווה לכיוון בת ים, בשעת הפיק לוקח לו משהו כמו שלוש שעות מפתח תקווה לבת ים.

<דודו גאליס: מסכנים הנהגים.

<דודו גאליס: הם יעצרו בדרך לשירותים?

<דודו גאליס: יש כאן בעיה מהותית ואנחנו צריכים לחשוב מחוץ לקופסה.

<דודו גאליס: אני לא יודע מה כרגע הפתרון כי לכל אחד יש את הפתרון שלו, אבל אני יודע שאם נכנסים כל כך הרבה רכבים ולא רואים משטרה בנת"צים, עם כל הכבוד, אנחנו מדברים על זה הרבה זמן.

<דודו גאליס: בציר ז'בוטינסקי אנחנו לא רואים שוטרים.

<דודו גאליס: אנחנו רואים שם רכבים נעמדים.

<דודו גאליס: עכשיו אנחנו הולכים להוסיף עוד מאות מוניות שיתקעו עוד יותר.

<דודו גאליס: מצד אחד זה טוב אבל מצד שני זה יתקע את הנושא של השטף בנת"צים.

<דודו גאליס: אנחנו נאנקים.

<דודו גאליס: תבינו, בדן הוצאנו את כל אנשי האדמיניסטרציה לעבוד בקו.

<דודו גאליס: אנשים בני 60 ו-65, גייסנו אותם.

<דודו גאליס: גייסנו את כל הפנסיונרים שלנו, אנשים שהקימו את המדינה.

<דודו גאליס: אמרנו שלמי שיש רישיון והוא יכול לנהוג, שיבוא הביתה לנהוג.

<דודו גאליס: המצב הולך ומחמיר.

<דודו גאליס: לכן הדבר הראשון, הראשון, הראשון הוא לטפל בנושא הנהגים, לעשות את המקצוע מקצוע מועדף, להביא נהגים מהצבא.

<דודו גאליס: פעם אנשים רצו להיכנס כחברי אגד ודן איך שיצאו מהצבא אבל היום אנשים בורחים.

<דודו גאליס: אין לנו חיילים שנכנסים.

<דודו גאליס: יש קשיים.

איתן כבל: תודה.

<יהודה בר אור: אני ישבתי כאן היום בשקט ואתה יודע שבדרך כלל אני לא רגיל לשבת בשקט אבל ישבתי בשקט כאן

<יהודה בר אור: כי באמת עניין אותי כל העניין.

<יהודה בר אור: אנחנו במשך שלוש שנים ישבנו חבורה גדולה מאוד.

<יהודה בר אור: ישבנו עם כל מרכיבי התחבורה והגענו לספר המקצועי, הנהג המקצועי וכל הדרכים שכולם כאן דיברו עליהן והכול במרוכז יחד עם אריה, מורג וכל החבר'ה מסביב.

<יהודה בר אור: יש כאן את כל הפתרונות.

<יהודה בר אור: חבל שלא ישבו אתנו כי אפשר היה לפתור בעיות רבות אם היו קוראים את זה טוב ומקבלים את המסקנות.

<יהודה בר אור: אני אדבר על הנהג המקצועי שלנו.

<יהודה בר אור: קודם כל, בענף המוניות נכון להיום – שהוא ענף אולי עצמאי אבל לצערנו מה שקרה בו, והיום תשמעו את האמת ותכף תקבלו את האמת בפנים – נהג המונית לא מגיע ל-27 ו-30 שקלים לשעה.

<יהודה בר אור: כן, אדוני היושב ראש.

<יהודה בר אור: אתה ישבת כאן ושמעת אותי לא פעם.

<יהודה בר אור: קמה ועדה שעבדה שנה שלמה והגיעה למסקנה שאני הייתי המום ממנה, שאני צריך להרוויח 35 שקלים לשעה.

<יהודה בר אור: כך היא אומרת.

<יהודה בר אור: שנה שלמה היא עבדה כדי שאני אגיע ל-35 שקלים וגם את ה-35 שקלים שאני צריך להגיע אליהם, להעלות 35 אחוזים, גם את השבעה אחוזים שהיא לקחה לי במרמה בזמנו, היא עכשיו לא רוצה להחזיר.

<יהודה בר אור: אדוני, יש כאן עיוות גדול שנעשה כלפי הנהגים.

<יהודה בר אור: לי חסרים 7,000 נהגי מוניות.

<יהודה בר אור: היום הם לא רוצים לעבוד.

<יהודה בר אור: להרוויח 27 או 30 שקלים לשעה, הם לא רוצים לעבוד.

<יהודה בר אור: מאחורי כל הוועדה שעשתה את כל העבודה שלה במשך שנה שלמה, מגיעים לכך שאני צריך להרוויח 35 שקלים לשעה כשאתה כאן מדבר על אנשים שמשתכרים 39 שקלים ו-43 שקלים.

<יהודה בר אור: מצבם מצוין לעומת נהג המונית.

<יהודה בר אור: אם כן, כל הסיפור הזה כבר הגיע לרגע שכמה אפשר לכמת את האמת?

<יהודה בר אור: אדוני, ישבנו כאן לפני שמונה חודשים ואמרתי לך שאני מרוויח 30 שקלים לשעה.

<יהודה בר אור: אמרתי לך שקמה ועדה, הוועדה סיימה את עבודתה ועכשיו היא אומרת לי שאני צריך להרוויח 35 שקלים בשעה.

<יהודה בר אור: כך אי אפשר.

<יהודה בר אור: הדבר הנוסף שאני רוצה לומר לך, אדוני.

<יהודה בר אור: מדברים כאן על נהג מונית שכל הזמן צריך להסתובב ברחובות והוא עובד 13-12 שעות ביום וגם לו יש את כל הבעיות עליהן דיברו כאן.

<יהודה בר אור: אבל יש כאן בעיה אחת שאתם צריכים להבין אותה ואני חושב שעל זה אמר בזמנו איש גודל מאוד, צ'יץ, מי שהיה ראש העיר תל אביב, והוא אמר שאם רוצים לסגור את הבעיות ורוצים לפתור את הבעיות של התחבורה – ואז הייתה הרבה פחות תחבורה, ואני כבר 41 שנים נהג מונית בתל אביב – צריך לסגור את העיר מ-7:00 בבוקר עד 7:00 בערב ואז לא יהיו לך בעיות כאלה וזה מה שיפתור את הבעיה.

<יהודה בר אור: תחבורה תהיה תמיד ונתיבים לא יספיקו.

<יהודה בר אור: ככל שאתה מוסיף יותר, כך אתה ממלא את העיר יותר.

<יהודה בר אור: תסגור את העיר.

<יהודה בר אור: בהרבה מקומות בעולם עושים את זה, זה מצליח וזה מצוין.

<יהודה בר אור: אני מבקש ממך גברתי המנכ"לית, תתייחסי למה שאני אמרתי לך כי שבעה האחוזים, אם לא נקבל אותם, אנחנו לא יכולים לחיות יותר.

<יהודה בר אור: גם כך מגיעים לנו 35 אחוזים והשר הבטיח לי את זה ולא קיבלתי את זה.

<יהודה בר אור: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אפשרתי לך למרות שהדיון הוא לא על המוניות.

<יהודה בר אור: אני נהג מקצועי.

<יהודה בר אור: הנה הדיון המקצועי.

<יהודה בר אור: אני אחד משבעת האנשים שעשו את העבודה.

<אמציה סמקאי: אני יושב ראש מכון חשיבה כלכלי, מכון מחקר שנקרא בצדק.

<אמציה סמקאי: בחודשיים האחרונים אנחנו חוקרים את נושא התחבורה הציבורית.

<אמציה סמקאי: אנחנו חוקרים גם את המבנה של מדיניות התחבורה הציבורית בישראל ומשווים את זה לעולם.

<אמציה סמקאי: לא ראינו בשום מקום בעולם תחבורה ציבורית ריכוזית כמו בישראל.

<אמציה סמקאי: יש איזה קונספט, יש איזו אשליה בציבור כאילו יש הפרטה של התחבורה הציבורית, כאילו התחבורה הציבורית מופרטת.

<אמציה סמקאי: בפועל המפעילים הם בסך הכול קבלני ביצוע של משרד התחבורה.

<אמציה סמקאי: יושבים כאן מחוקקים ועושים דיון תפעולי שצריך לנהל אותו סמנכ"ל תפעול של חברת אוטובוסים.

<אמציה סמקאי: הוא לא צריך להתנהל בכנסת והוא לא צריך להתנהל במשרדי הממשלה אלא הוא צריך להתנהל בחברות.

<אמציה סמקאי: עם המכרזים יש בעצם שתי בעיות.

<אמציה סמקאי: האחת, התגמול הוא בעיקר פר נסועה ולא פר נוסע.

<אמציה סמקאי: לכן יכול להיות מצב שהחברה מעדיפה ולא נורא שבקו 19 נשארים אנשים בתחנת האוטובוס ולא קרה כלום.

<אמציה סמקאי: אם היה גם סבסוד פר נוסע ולא פר קילומטר וגם תחרות על הקו כמו שיש למשל באנגליה – הזכרת קודם היושב ראש שבאנגליה לא מדברים על איך הגעת לעבודה אלא מדברים על מזג האוויר ולמה?

<אמציה סמקאי: כי באנגליה אפשר לעשות תחרות על קו ספציפי.

איתן כבל: בנתונים שהיו לנו בתחילת הדיונים שלנו, בלונדון, 88 אחוזים מהתחבורה בתוך העיר היא תחבורה ציבורית.

איתן כבל: אלה נתונים שקיבלנו.

<אמציה סמקאי: בלונדון אפשר את קו 19 להפריט למי שרוצה להפעיל אותו ואז לא יהיה לך מצב שהאוטובוס לא מגיע.

<דרור גנון: זה לא נכון.

<דרור גנון: בלונדון יש 18 חברות שכל חמש שנים מתחרות על כל הקווים והתחרות שלהן העיקרית היא על אוטובוסים.

<דרור גנון: הן מחולקות כבר מראש ואי אפשר להתחרות על קו בודד אלא אתה מתחרה על תא גיאוגרפי שאתה נותן עליו מחיר.

איתן כבל: עשו לי טובה, שום דבר לא דומה ללונדון.

<אמציה סמקאי: נשאל שאלה עקרונית תיאורטית.

<אמציה סמקאי: למה נוסעי קו 19 צריכים לבוא אליך להתלונן ולא פשוט לעבור למתחרה?

איתן כבל: אין לך מספיק נהגים, אין לך תשתית ראויה.

איתן כבל: תזכור עוד דבר.

איתן כבל: תחרות כזו היא לכאורה אמורה להוריד מחיר אבל היא יכולה להוריד מחיר אם התשתיות הן תשתיות מתאימות.

<אמציה סמקאי: לא ביקשתי שהיא תוריד מחיר.

<אמציה סמקאי: את המחירים משרד התחבורה קובע.

איתן כבל: אתה מדבר אתי ובסוף הוא צריך לשלם לעובד שלו, לנהג שלו, 39 שקלים או 43 שקלים.

איתן כבל: אי אפשר להפריט את עצמנו לדעת.

איתן כבל: דרך אגב, מי שהכי משלם מחיר, זה בסוף גם העובד.

<אמציה סמקאי: אני לא מדבר על תחרות מחיר אלא אני מדבר על תחרות שירות.

<אמציה סמקאי: זה דיון על השירות.

<אמציה סמקאי: אפשר להעלות אפילו את המחיר כדי שיהיה אפשר להתחרות גם על הנהגים ולשלם להם שכר ראוי.

<אמציה סמקאי: אני אשמח לנסוע בתחבורה ציבורית ולא באוטו הפרטי שלי ולשלם הרבה יותר אם התחבורה הציבורית תהיה נוחה ויעילה.

<אמציה סמקאי: זה לא יקרה ברמת המחירים הנוכחית וזה לא יקרה כשיש מונופולים מקומיים ואין תחרות.

<אמציה סמקאי: סוגרים מכרז ל-12 שנים ובמשך 12 השנים האלה לחברה יש מונופול למקום שלה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני חלוק עליך.

איתן כבל: זה לגיטימי.

<אלי בליליוס: יושב ראש סופרבוס.

<אלי בליליוס: הקשבתי לכולם ואני רוצה להגיד לכם שאני כבר 17 שנים ממפעילי התחבורה הציבורית הפרטיים ואחד הוותיקים ו-17 שנים אני שומע כאן את כל ההיתממויות האלה ואת כל הסיפורים האלה ולא שמעתי אף פעם מישהו שאומר בואו נקבע יעד והיעד הוא להכפיל את כמות הנוסעים והיעד הוא לעשות אגרת גודש בעיר כדי שהתחבורה הציבורית תהיה ראויה, והיעד הוא שאנשים לא ירצו לקנות מכוניות.

<אלי בליליוס: בשלוש השנים האחרונות מכרו 800,000 מכוניות במדינת ישראל.

<אלי בליליוס: אתם באמת חושבים שנת"ץ פה ונת"ץ שם זה משהו שיכול לעזור?

<אלי בליליוס: המדינה הזאת מעודדת מכירת מכוניות.

<אלי בליליוס: נקודה.

<אלי בליליוס: היא לא מעודדת את זה שאנחנו ניסע בתחבורה ציבורית.

<אלי בליליוס: אם כל עירייה במדינת ישראל מוציאה מחר הוראה שאף עובד עירייה לא מגיע ברכב, לא יהיו פקקים.

<אלי בליליוס: יש 1,800 מקומות בחניון עיריית ירושלים.

<אלי בליליוס: אם אתם מגיעים לשם ב-8:10 בבוקר, אין מקום אחד לחנות.

איתן כבל: יפה שמגיעים בזמן.

<אלי בליליוס: הם מגיעים בזמן כדי לדפוק כרטיס.

<אלי בליליוס: בשעה 3:30, כשהם מסיימים את העבודה, נוצר פקק של שעתיים ואגד ירושלים, מפעיל מספר אחד בארץ, בין המפעילים החזקים בעולם, לא יכול להתמודד עם הדבר הזה גם אם הוא יקבל עוד אוטובוסים ועוד נהגים.

<אלי בליליוס: לגבי הנהגים.

<אלי בליליוס: הסיפור הזה של 39 ו-43 שקלים הוא סיפור לא נכון ולא טוב.

<אלי בליליוס: לא יכול להיות שנהג יצטרך לעבוד 240 או 250 שעות בחודש אלא הוא צריך לעבוד כמו כל עובד במדינת ישראל, 186 שעות.

<אלי בליליוס: אז יעבוד טיפה יותר, יעבוד 200 שעות, אבל לא 250 שעות.

<אלי בליליוס: ב-200 שעות הוא צריך לקבל 10,000 שקלים בחודש ולא 7,000 ולא 8,000 שקלים.

<אלי בליליוס: אלה הכול סיפורים.

<אלי בליליוס: אנחנו עושים מהנהג עבד.

<אלי בליליוס: אם היא צריכה במשך 12 שעות ללכת לשירותים, הבעיה היא לא שהיא צריכה ללכת לשירותים אלא הבעיה היא שהיא נוהגת 12 שעות.

<אלי בליליוס: היא צריכה לנהוג שמונה או תשע שעות.

<קריאה: גם החוק אומר את זה.

<אלי בליליוס: נוהגים יותר מדי.

<אלי בליליוס: זו הבעיה הכי גדולה.

<אלי בליליוס: בגדול אנחנו משתתפים במכרזים ומתעדכנים במשך 17 שנים.

<אלי בליליוס: משרד התחבורה עושה עבודת קודש במיוחד בשנים האחרונות ועושה הכול.

<אלי בליליוס: האוצר גם כן מנסה לעשות הכול אבל זה לא מצליח.

<אלי בליליוס: למה?

<אלי בליליוס: התחרות היא אגרסיבית, התחרות היא מטורפת, החברות לא מרוויחות כסף.

<אלי בליליוס: אני אומר לכם בוודאות.

<אלי בליליוס: פורום חברות התחבורה הציבורית הפרטיות היום כולו לא מרוויח כסף.

<אלי בליליוס: אנחנו שילמנו מיליארדים עבור הזיכיונות ולא מרוויחים כסף בגלל הפקקים, חוסר נהגים, שינוע נהגים.

<אלי בליליוס: עולה לנו להביא נהג מהצפון למרכז בסביבות 10,000 שקלים בחודש.

<קריאה: והוא לא מכיר את האזור.

<אלי בליליוס: הוא לא מכיר.

<אלי בליליוס: הוא לא רוצה לבוא.

<אלי בליליוס: הוא בא כי אנחנו מכריחים אותו לבוא.

<אלי בליליוס: אלה הבעיות האמיתיות.

<אלי בליליוס: התשתיות, נכון, זה לא בדיון הזה אבל אף רשות מקומית בארץ, לא חשוב מי, לא רוצה אותנו.

<אלי בליליוס: אין לנו חניון אוטובוסים ולא שום דבר אחר.

<אלי בליליוס: מתי הם רוצים אותנו?

<אלי בליליוס: חצי שנה לפני הבחירות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אמרת הדברים טוב מאוד.

<אלי בליליוס: אני אומר שיש ביצה ותרנגולת.

<אלי בליליוס: הרי כל הציבור אומר שהוא לא רוצה לנסוע באוטובוס עד שלא יהיה.

<אלי בליליוס: בואו נקבע יעד, עוד שנה, עוד שנתיים, נעלה שכר לנהגים, נגדיל את מספר הנהגים ונגיד שאז יש אגרת גודש ואז המס על רכב, אני לא יודע אם עולה או יורד, אבל שלא יהיה כדאי לנסוע ברכב פרטי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מודה לך מאוד כי באמת סכמת את זה בצורה מאוד מדויקת.

איתן כבל: עמיר קינן מאגד, אחריו קובי וחניש, אחריו יוסי קפילוטו.

<עמיר קינן: בגלל הזמן הקצר והקצוב שיש לי - אני בעיקרון מנהל את אגף תחבורה ציבורית של אגד כלל ארצי, סדר גודל של 4,300 נהגים - אני לא אדבר כאן על כל הנושאים כי יש כאן נושאים שעלו מקצה עד קצה אבל רק בכמה כותרות בדברים העיקריים ברמה המרכזית, ברמה של עובדות.

<עמיר קינן: בירושלים בשלוש וחצי השנים האחרונות, רק בגלל האטה במהירות המסחרית שמתקיימת כאן משנה לשנה וזה שאי אפשר כבר לזוז בירושלים, גדלנו בדרישת הנהגים בלמעלה מ-150 נהגים רק במהירות מסחרית, לא קשור לתוספות עבודה.

<עמיר קינן: מי שיודע לתרגם את זה, יבין את העסק הזה שזה גידול בדרישת נהגים ללא גידול בעבודה.

<עמיר קינן: אף קילומטר נוסף לא הוספנו.

<עמיר קינן: 150 נהגים רק בשלוש השנים האחרונות וזה תרגום קשה מאוד, מי שמבין קצת את הדבר הזה.

<עמיר קינן: זו עובדה ראשונה.

<עמיר קינן: עובדה שנייה שחשוב שתכירו.

<עמיר קינן: אגד בשנת 2017 גייס 600 נהגים אבל באגד בשנת 2017 עזבו 520 נהגים.

<עמיר קינן: אני רק משתף אתכם כדי שתבינו איזו דלת מסתובבת קיימת בענף הזה.

<עמיר קינן: הענף הזה מאבד קצת פרופורציות ברמה של דלת מסתובבת.

<עמיר קינן: נהגים מגיעים מחברה לחברה ברמה שאין שליטה עליה.

<עמיר קינן: עוד עובדה אחת שחשוב שתכירו אותה.

<עמיר קינן: לפני מספר חודשים הגיעה קבוצת נהגים, כ-40 נהגים, ממזרח ירושלים שרצו להתקבל לאגד ואמרנו, קדימה, בואו, חסרים לנו נהגים בירושלים, בואו, ניתן לכם גם צ'ופרים.

<עמיר קינן: אמרו, הכול אנחנו מוכנים אבל לא לעבוד בירושלים.

<עמיר קינן: מוכנים לנסוע כנוסע עם פרייבט, עם אוטובוס, תוריד אותנו למרכז, תוריד אותנו לדרום, תוריד אותנו לצפון, אבל לעבוד בירושלים לא נעבוד.

<עמיר קינן: אלה הוכחות של דברים מאוד מאוד חשובים שצריך לטפל בהם.

<עמיר קינן: עוד דבר אחרון שחשוב לי שנכיר אותו.

<עמיר קינן: גם כאשר יש נתיבי תחבורה ציבורית, לא תמיד מותר לאוטובוס לנסוע בהם, דוגמת המטרונית בחיפה.

איתן כבל: לא ניכנס לזה.

איתן כבל: תודה.

<קובי וחניש: אני אדבר בקצרה כי ברוב הדברים כבר נגעו.

<קובי וחניש: אני אגע בדברים שלא נגעו בהם.

<קובי וחניש: כמו אתה יודע, יש הרבה אנשים גם בדור א' אצלנו שעוזבים את אגד מכיוון שהעבודה היא עבודה שוחקת ואנשים לא יכולים להמשיך לעבוד.

<קובי וחניש: הם הולכים לעבוד בייצור.

<קובי וחניש: היו לי חברי ועד ארצי שעזבו את הוועד ועזבו את אגד בכלל כדי לעבוד בעבודה בה יש להם את השקט שלהם.

<קובי וחניש: אתה דיברת על כך שבזמנו אנשים היו באים, וחברי שאמר שהוא היה חבר אגד, ואני 30 שנים באגד, הרבה רצו לעבוד באגד ובדן כי זה היה כבוד אבל היום לצערי הכבוד של הנהג נרמס וכך גם מעמדו.

<קובי וחניש: חבר'ה, עד שלא נרים את הענף הזה, הוא הולך ומתרסק לנגד עינינו.

איתן כבל: לשם כך אנחנו כאן.

<קובי וחניש: אני יודע.

<קובי וחניש: לכן אנחנו כאן.

<קובי וחניש: על כל הדברים שאבי נגע בהם, מה צריך לעשות, אנחנו היינו בוועדות כאן עם דב חנין ואתך ודיברנו.

<קובי וחניש: אני אומר לך את האמת, אני מקבל הרבה עזרה ותמיכה ממשרד התחבורה, משר התחבורה ומהמנכ"לית, ואכן הוא קידם אותנו בהרבה דברים בכלל, אבל בגדול צריך להביא את זה ענפי עלכל התחבורה כי כמו שאמר בליליוס, אחד שמרוויח פחות מ-10,000 שקלים, חבר'ה, זה לעג לרש.

איתן כבל: דוקטור רז דקל.

איתן כבל: אחת הטענות המרכזיות המונחות לפתחכם, לפתחו של המרב"ד, בכל הנוגע לתהליך ההכשרה של הנהג, זמן ההכשרה, בעיקר בכל הנוגע לנושאי בריאות, הוא כזה ארוך שזה פשוט בלתי מתקבל על הדעת.

<רז דקל: כמה נקודות מאוד קצרות.

<רז דקל: הנקודה הראשונה, צריך לומר וזה מתקשר למה שנאמר כאן, נפח הנהגים שמגיעים לבדיקה במכון וצריכים לעבור את התהליך הרפואי בו הוא מאוד מאוד גדול, הרבה יותר גדול מאשר הצרכים של המערכת בישראל.

<רז דקל: הסיבה היא מה שנשמע כאן קודם.

<רז דקל: יש לנו כאן איזה סוג של מפעל שעובד פול גז בניוטרל, מכשירים הרבה מאוד נהגים מבחינה רפואית ובסופו של דבר הם לא עובדים במקצוע בגלל התנאים הקשים הקיימים.

<רז דקל: זה יוצר עומס שלא רק שפוגע בהם אלא הוא גם פוגע בשאר הנבדקים כי העומס על המכון הוא גדול מאוד, בעיקר בגלל הזדקנות אוכלוסייה.

<רז דקל: הדבר השני, גם הוא כנראה מתקשר בקשר ישיר לכל מה שנאמר כאן.

<רז דקל: הבדיקות שאנחנו עושים הן בדיקות מורכבות כיוון שאנחנו באמת משתדלים לתת אישור לכמה שיותר נהגים והסיבה שהבדיקות הן כל כך מורכבות, היא בגלל שנתוני האיכות - ואני לא רוצה להיכנס יותר מזה – של חלק לא מבוטל של הנהגים, הם לא מן הגבוהים.

<רז דקל: אז אתה צריך להתאמץ יותר כדי לאשר אותם.

<רז דקל: שוב, למה?

<רז דקל: אמרו החכמים שלפני ולא צריך להרחיב בזה את הדיבור.

<רז דקל: לגבי התהליך שלנו עצמו.

<רז דקל: הקושי העיקרי הוא שהמערכת היא מערכת שהדרישה ממנה, גם בהיקפים של נהגים מקצועיים, גם בהיקפים של נהגים שאינם מקצועיים, זאת אומרת, אנשים בגיל השלישי למשל, האוכלוסייה של המדינה גדלה, אוכלוסיית הקשישים גדלה עוד יותר מהר, אוכלוסיית הנהגים הקשישים גדלה עוד יותר מהר, עולים בקצב מסחרר ולא היה לזה מענה מבחינת ההיקפים.

<רז דקל: , לכן יש מהלך שהוא מהלך שאנחנו קיבלנו אותו עלינו בקושי, בעיקר בגלל שכרוכה בו עלייה גדולה מאוד בעלויות שמושתות על אוכלוסיות שלא תמיד הפרוטה מצויה בכיסן, של יציאה למיקור חוץ מאוד אגרסיבי.

<רז דקל: חלק מזה דרך ספקים ישירים של משרד הבריאות.

<רז דקל: האקט הנוסף שמתייחס ספציפית לנהגים מקצועיים, ועל זה ידבר אולי ראש אגף הרישוי, מדבר על עניין של מה עושים במכרז שהם יוצאים בו מבחינת האוכלוסייה שלהם.

<רז דקל: רציתי רק לומר עוד דבר אחד בכובע אחר שלי.

<רז דקל: חוץ מזה שאני מנהל את המרב"ד, אני גם ראש האיגוד לרפואה תעסוקתית בהסתדרות הרפואית.

<רז דקל: יש אוכלוסיות מקצועיות מאוד מאוד ספציפיות שמגיעות למרפאות התעסוקתיות בניסיון לצאת בכל דרך מהמקצוע, שחיקה מואצת ודברים כאלה.

<רז דקל: אחת מהאוכלוסיות שאתה רואה אותן זאת אוכלוסיית הנהגים המקצועיים.

<רז דקל: זה לא דבר חדש אלא זה דבר שאנחנו רואים אותו כבר כמה וכמה שנים.

<רז דקל: אנחנו יכולים להגיד – ואמרו את זה חלק מהאנשים – שהעסק הזה גם מתבטא בהמשך הדרך בתוצאות שהן תוצאות בריאותיות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בסוף גם אמרת נתון מאוד מאוד חשוב.

<רבקה מכלוף: אני קיבלתי את האישור מהמרב"ד אחרי שנה.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: אני חייב לסיים את הדיון בזמן.

איתן כבל: בשעה 3:57 אני חייב לקום מכאן כי אלה הכללים של הבית.

איתן כבל: אפי רוזן, בבקשה.

איתן כבל: תן לנו את הדברים בקצרה.

<אפרים רוזן: היה ברור שכאשר זה יגיע אלי, זה יהיה קצר.

<אפרים רוזן: קודם כל, במדינת ישראל מעל 71,000 נהגים אוחזים ברישיון אוטובוס.

<אפרים רוזן: חשוב לומר את הנתון כי לאוטובוס אף אחד לא הולך להוציא רישיון בגדר Nice to have.

<אפרים רוזן: מישהו התכוון שיהיה לו רישיון אוטובוס, לעשות ממנו מלאכה או משהו אחר.

<אפרים רוזן: עכשיו צריך לבדוק את הדלתא הזאת.

<אפרים רוזן: יתרה מזאת.

<אפרים רוזן: במשך כל שנה בשלוש השנים האחרונות באופן יציב אנחנו מכשירים בין 2,800 ל-3,100 נהגי אוטובוס.

איתן כבל: חדשים?

<אפרים רוזן: חדשים.

<קריאה: איפה הם?

<קריאה: אלינו הם לא מגיעים.

<אפרים רוזן: זו בדיוק הבעיה.

<אפרים רוזן: לכן, גם אם תחשב את אלה שיוצאים לגמלאות ואם תחשב את אלה שיוצאים מסיבות אחרות ועדיין תכניס כל שנה את הנהגים הללו, אני אומר, רק אוטובוס ולא מוניות.

<אפרים רוזן: יש חוץ מזה עוד אלפי נהגי מוניות.

<אפרים רוזן: אני מדבר רק על רישיון D, זאת אומרת שאנחנו לא אמורים להיות בגירעון אם אנשים יחשבו שזה משלח יד שנכון וטוב לעסוק בו.

<יהודה בר אור: אם ההתייחסות תשתנה.

<אפרים רוזן: אני רוצה לומר שלמרות שהפער בנהגים לא נובע ממשך התהליך, לקחה על עצמה המנכ"לית כפרויקט לקצר את התהליך ועשינו כמה פעולות.

<אפרים רוזן: קודם כל, קיצרנו את זמן ההכשרה ב-27 אחוזים.

<אפרים רוזן: זאת אומרת, אם הכשרה הייתה 201 שעות, היום היא 147 שעות.

<אפרים רוזן: לא צריך לדאוג, לא הורדנו שום דבר מתקנות התעבורה או הרכב, אלא הורדנו את מה שהיינו יכולים.

<אפרים רוזן: הדבר השני.

<אפרים רוזן: היה לנו משבר גדול בשנתיים האחרונות עם צה"ל כאשר נהגים צבאיים לא קבלו רישיון אזרחי.

<אפרים רוזן: אנחנו בחודשיים הקרובים - - -

איתן כבל: אני ארצה לשמוע גם את משרד האוצר כי זה עושה לנו את הסגירה.

<אפרים רוזן: זה כסף ששמה מנכ"לית משרד התחבורה.

<אפרים רוזן: הדבר הנוסף.

<אפרים רוזן: אנחנו כבר שנה שלישית ברצף הארכנו אישור לארבע חברות הציבוריות הגדולות לבצע טסטים בעצמן, שזאת האצלת סמכות כדי לא להישאר בפקק של הדוכנים שאתה מכיר אותו ממקום אחר.

<אפרים רוזן: הדבר האחרון.

<אפרים רוזן: תודה לאל, בחלוף שנה של מאבקים, משרד התחבורה הכריז על זוכה, על חברה רפואית פרטית, במכרז לתהליך התאמה רפואית לנהגים מקצועיים.

<אפרים רוזן: התהליך הזה אמור לקחת 21 ימים כאשר היום ה-22 זה כבר קנס כבד מאוד.

<אפרים רוזן: תאמין לי שהם יעשו את זה ב-21 ימים כי לא משתלם להם לא.

<אפרים רוזן: אם אני רואה היום את התהליך של הבדיקה מרגע שהגיעה הבקשה לרישוי, כולל זיכוי רישום פלילי ועד שאנחנו מקבלים תשובה שהאדם כשיר, לדעתי חודש וחצי וכאן מדובר בקיצור דרמטי של התהליך.

איתן כבל: זאת דרמה אמיתית.

<קרן טרנר: אני כן חושבת שזה יביא להיקפים גדולים יותר כי בסוף יש מישהו שאין לו עבודה והוא מחפש עבודה.

<קרן טרנר: אין לו את הפריבילגיה לחכות שנה לאישור כזה.

איתן כבל: נכון.

<קרן טרנר: אם אנחנו נאשר את הדברים מהר וגם נסבסד את ההכשרות, נתמרץ את החברות ונסייע להן, זה חלק מהעניין שיביא יותר נהגים.

<אפרים רוזן: בגרף הזמנים, כאשר אני מדבר על קיצור זמן הבדיקה והתהליך, כולל קיצור הקורס, כולל האפשרות לצאת ללימודים מעשיים - - -

איתן כבל: אתה חוזר על דבריה של קרן.

<אפרים רוזן: לא.

<אפרים רוזן: תוך ארבעה וחצי עד חמישה חודשים בלימודי יום, יכול לצמוח נהג אוטובוס.

<אפרים רוזן: בסוף צריך להשאיר אותו.

<יהודה בר אור: כל זה כתוב כאן אדוני.

<יהודה בר אור: אם היו קוראים את זה, היו מקבלים אותו הדבר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הראל, משרד האוצר.

<הראל שליסל: אגף התקציבים, משרד האוצר.

<הראל שליסל: לא הייתי בחלק הגודל של הדיון ויכול להיות שאני אחזור על דברים ואז תעצור אותי.

<הראל שליסל: אנחנו נמצאים בדיונים עם משרד התחבורה ועם המפעילים.

<הראל שליסל: באמצעות תמיכה שלנו, של המדינה, נצליח גם לקצר את התהליכים.

<הראל שליסל: יש לנו נכונות של משרד האוצר.

איתן כבל: אל תחזור על הדברים האלה.

איתן כבל: אני רציתי ממך דבר אחר.

איתן כבל: את העניין של שיתוף פעולה עם צה"ל.

איתן כבל: דבר שני, אמרת שאתם מוכנים לקחת על עצמכם במהלך ההכשרה.

<הראל שליסל: כן.

<הראל שליסל: אתה מתכוון למהלך ההכשרה.

<הראל שליסל: אנחנו מוכנים להקצות מקורות ככל שזה יביא לקיצור משך ההכשרה.

איתן כבל: זאת אומרת שבתקופת ההכשרה - - -

<הראל שליסל: יכול להיות נהג שעושה למשל לימודי ערב בגלל שהוא רוצה להתפרנס בבוקר ואז התהליך יותר ארוך.

<הראל שליסל: אז אנחנו באים ואומרים שאנחנו נהיה מוכנים להקצות מקורות כדי שאותו מועמד ילמד.

איתן כבל: קוראים לזה לסבסד.

<הראל שליסל: כן.

<קרן טרנר: אבל גם מלגת קיום למי שנמצא בהכשרה מהבוקר עד הערב.

איתן כבל: זאת הבשורה.

<הראל שליסל: כן.

<הראל שליסל: בדיוק.

איתן כבל: זו הבשורה.

איתן כבל: הם יהיו מוכנים לתת מלגת קיום.

<קריאה: ומה עם השכר?

איתן כבל: עזבי.

איתן כבל: חברים, אין לי זמן, אני רוצה לסכם את הדברים.

<לאה ורון: מלגה לאותם ארבעה-חמישה חודשים של הקורס?

<הראל שליסל: כמו שיושב ראש הוועדה אמר, אנחנו מדברים בעצם על מלגת קיום.

<הראל שליסל: לא דיברנו על ארבעה-חמישה חודשים, אלה הפרטים שצריך עוד לסגור אבל זה מה שדובר.

איתן כבל: הסיפור הזה של מלגת הקיום הוא באמת יכול אולי להיות עוד תמריץ להכניס עובדים לענף.

<מרב דוד: לובי 99.

<מרב דוד: אנחנו שומעים כאן מומחה אחרי מומחה בעניין האוטובוסים.

<מרב דוד: בניסיון לדבר קצת על המקרו בכל זאת.

<מרב דוד: כל המומחים שאנחנו שוחחנו אתם, שמייעצים למשרד התחבורה, מדברים על צורך ביעד של העלאה של 50 עד 70 אחוזים בתדירות באוטובוסים במטרופולינים.

<מרב דוד: אני שאלתי את יער, עת ניסינו לנתח את תקציב משרד התחבורה על הסובסידיה.

<מרב דוד: אתם מדברים כאן על הרבה מאוד בעיות שצריך לפתור כאן ושם, אבל העניין הוא שבסופו של דבר אתם הולכים לסיים את השימוע הזה עם איזשהו דוח.

<מרב דוד: אני הייתי שואלת את עצמי האם כדאי שאולי תשאלו את משרד התחבורה מה היעד שהם שמים נאמר לעוד חמש שנים בהנחה שהפרויקטים המאוד מאוד חשובים בתחום הרכבות, רובם לא הולכים להבשיל בחמש השנים הקרובות.

<מרב דוד: מה היעד של משרד התחבורה בסוגיית האוטובוסים?

<מרב דוד: מה יעד הפיצול שאתם מצפים?

<מרב דוד: ניסינו לנתח את תוספת הסובסידיה לשנה זו.

<מרב דוד: שאלתי את יער כמה קווי אוטובוס אפשר להוסיף מהסובסידיה של שנת 2019 והחישוב שאני קיבלתי הוא שלושה קווים למרחק של 100 קילומטרים שנוסעים בתדירות טובה של ארבע פעמים בשעה משעה 6:00 בבוקר ועד 12:00 בלילה.

<מרב דוד: חבר הכנסת חנין התחיל את הדיון בצורך במהפכה.

<מרב דוד: כך לא נראית מהפכה.

<קרן טרנר: בין 2015 ל-2017 הגדלנו קילומטר שירות באוטובוסים ב-24 אחוזים ושיעור הגידול באוכלוסייה הוא 3.8 אחוזים.

<קרן טרנר: היעד שלנו הוא 40 אחוזים פיצול ואם תדברי עם כל חברות התחבורה, הן דווקא היו רוצות לעשות ייצוב של המצב.

איתן כבל: סליחה, אני מנהל את הדיון.

איתן כבל: במחילה, הכיוון שלי הוא אחר לגמרי.

איתן כבל: אני רוצה גם לסכם את זה.

איתן כבל: זה תצרף.

איתן כבל: זאת פעולה שאם אתה מחסיר מקטע, אין לך את הסיפור.

איתן כבל: אנחנו מדינה קטנה.

איתן כבל: עם כל הכבוד לבחור שהלך ותיאר אותנו לונדון, אתה לא יכול לקחת כאן כל מקום שבקושי יש לך כביש כמו שצריך להתנהל בו, בקושי יש לך נהגים.

איתן כבל: לכן צריך למצוא כאן את החיבור של כולם.

איתן כבל: זה לא חי בזכות עצמו.

<מרב דוד: נכון, אבל מצד שני סוגיית האוטובוסים איכשהו מתנהלת בעולם של כיבוי שריפות.

איתן כבל: לכן אנחנו כאן.

<מרב דוד: נכון, אבל בדוח המסכם של הוועדה אני חושבת ש-40 אחוזים פיצול, לאיזו שנה.

<קרן טרנר: זו הבעיה שלנו.

<קרן טרנר: היעד הוא לא הבעיה שלנו?

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: תודה מרב.

איתן כבל: גיל יעקב, ממש בקצרה.

איתן כבל: תודה כבר אמרתי לך אלף פעמים.

איתן כבל: דבר קצר.

יעקב גיל: תודה גם לך ולוועדה על המאמץ להגיע לפתרונות.

יעקב גיל: אני רוצה להוסיף, אפרופו הגישה של המקטעים, עוד מקטע שהוא חשוב שזה באמת האינטראקציה בין הנוסעים לנהגים וזה נושא העלייה מכל הדלתות.

איתן כבל: רציתי לבשר בעניין הזה.

איתן כבל: משרד המשפטים אישר להתקדם עם חוק הפקחים שיאפשר עלייה מכל הדלתות.

איתן כבל: אני כבר אומר למנכ"לית שאני תובע לוח זמנים מיידי.

איתן כבל: אני רוצה כאשר אנחנו חוזרים מהפגרה -- -

<קרן טרנר: לא.

<קרן טרנר: בפגרה.

איתן כבל: אל תאיימי עלי.

איתן כבל: התכנית היא לכל האוטובוסים בכל הארץ.

<קרן טרנר: בעירוני.

איתן כבל: בעירוני.

<קריאה: בדן אנחנו עומדים להתחיל תוך שמונה-תשעה חודשים.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה.

איתן כבל: את אפעיל כל הלחץ עליהם כדי שזה גם יגיע אלינו במהירות הנדרשת כדי להעביר את זה.

איתן כבל: זה נדבך מאוד חשוב.

יעקב גיל: נקודה אחרונה כדי לחזק את התפקיד של הוועדה מול משרד התחבורה.

יעקב גיל: הנתונים הרי מוסכמים וידועים לגבי הצורך בתוספות שירות ואנחנו באמת רוצים לשמוע ממשרד התחבורה, וגם נשמח לעזור להם לעשות את זה, איך אנחנו נדביק את הפער במחסור של האוטובוסים.

יעקב גיל: מהי תכנית הפעולה וגם עם איזה כוח אדם תעשו את זה כי המצב של ההתנהלות הנוכחית לא מאפשר פתרונות.

<יוסי קפילוטו: יושב ראש ועד חברת דן.

<יוסי קפילוטו: אני עובד בדן קרוב ל-40 שנים.

<יוסי קפילוטו: אני נהג אוטובוס ואני יכול להגיד לך דבר אחד.

<יוסי קפילוטו: תקופה כזו בשנים האחרונות שאנחנו נהגי האוטובוס חווים, לא הייתה מעולם.

<יוסי קפילוטו: אני רוצה להתבסס על נקודה אחת לגבי נושא ענישה של תקיפת נהגי אוטובוס.

<יוסי קפילוטו: עד עכשיו זה מתנהל בצורה שערורייתית.

<יוסי קפילוטו: לא יכול להיות שנהגים מקבלים מכות, מכות רצח, מצלמים את זה בפייסבוק, מעלים את זה לכל מיני אתרים ואתה מצפה שנהג האוטובוס יבוא לעבוד באוטובוס?

<יוסי קפילוטו: אין דבר כזה.

<יוסי קפילוטו: אף אחד לא יבוא לעבוד בחברה ציבורית ולהיות נהג אוטובוס כשהוא רואה סרטים כאלה שמראים שפוגעים בנהגים בצורה כזאת.

<יוסי קפילוטו: צריכה להיות ענישה קשה ומאיימת ולהעביר חוק לגבי נושא של תקיפת נהגי אוטובוס.

<יוסי קפילוטו: אני רוצה לציין עוד נקודה אחת שמפריעה לי מאוד.

<יוסי קפילוטו: יש דבר שנקרא נת"צים.

<יוסי קפילוטו: כל הכבוד לנת"צים, זה חרטא ברטא.

<יוסי קפילוטו: אתה יודע למה?

<יוסי קפילוטו: כי ברגע שאני בא לרחוב אלנבי ובשעה 12:00 בצהרים בשיא הלחץ באה משאית קולה ופורקת קולה, האוטובוס לא יכול לעבור.

<יוסי קפילוטו: אני מבקש ענישה ואכיפה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, תודה לכם.

איתן כבל: אני רוצה לסכם את הדברים.

איתן כבל: קודם כל, באמת תודה.

איתן כבל: נאמרו כאן דברים בעלי חשיבות מן המדרגה העליונה.

איתן כבל: אני אומר את זה ברצינות.

איתן כבל: לא הייתה כאן אמירה שלא היה לה מקום וחשיבות בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: גברתי המנכ"לית, נציגי המשרדים, נציג האוצר, אני רוצה לומר לכם את הדברים בצורה הבאה.

איתן כבל: אני גם מבקש לא להזכיר לי את מה שהיה בעבר.

איתן כבל: אנחנו כאן כדי לקדם.

איתן כבל: מעולם לא נעשתה בכנסת ישראל, לא הייתה ועדת משנה לתחבורה ציבורית.

איתן כבל: גיל יעקב שמוביל את העניין הזה בחברה האזרחית יחד עם לובי 99 ואחרים, יודעים שמעולם לא היה שימוע בסדר גודל כזה כפי שנעשה בימים האלה בוועדת הכלכלה סביב הטיפול בתחבורה הציבורית.

איתן כבל: אני יודע שכל אחד בא עם הסיפור שלו והוא חשוב ואינני מזלזל בסיפור של אף אחד מהיושבים כאן.

איתן כבל: לא הנהג או הנהגת, לא האזרח, הכול נכון.

איתן כבל: הכוונה היא שזה מכלול שלם.

איתן כבל: באמת מעטים הם הדברים שכאשר אתה אומר בגלל התבנית של התחבורה בישראל, התכנון וכל מה שנעשה כאן במשך השנים, כל הוצאה של חתיכה מתוך התצרף הזה, מתוך הפאזל הזה, תוקעת את העסק, בדיוק כמו שבאלנבי רכב עומד באמצע הכביש ופורק קולה, במצב הזה הוא תוקע את כל התנועה.

איתן כבל: לכן כאן הדברים הם כל כך מדודים, כל כך מדויקים, והכוונה היא לא לתת פתרון למחר בבוקר.

איתן כבל: כולם שואלים אותי, נו, מתי?

איתן כבל: קודם כל, צריך להתחיל.

איתן כבל: אמרתי שההתחלה חשובה ביותר, שגם בראש ובראשונה משרד התחבורה והצוות הנפלא שיושב כאן, גם דרור ואחרים – ודרור, בינתיים אני לא נותן לך לדבר אלא תהיה לך את האפשרות בסוף הדיונים לסכם את כל הדברים, ואני כבר מתחייב לך בעניין הזה – כי בסוף אתה נמצא בליבת הדיונים האלה.

איתן כבל: גם אפי רוזן שעושה את עבודתו, אבל עדיין ליבת ההתעסקות בתחבורה הציבורית היא של דרור וצריך לומר את הדברים.

איתן כבל: זה לא רק שהוא מקבל את הטוב, אלא הוא בראש ובראשונה מקבל את כל ההתקפות.

איתן כבל: אני אומר שיש כאן תהליך שלם ואנחנו מתכוונים לתת לו מענה.

איתן כבל: אין תחבורה ציבורית בלי נהג ואין נהג בלי תנאים.

<קריאה: בלי כסף.

איתן כבל: ואין תנאים בלי נת"ץ.

איתן כבל: חברים יקרים, אין נת"ץ אם אין את העיריות שיודעות לשתף פעולה.

איתן כבל: לא יהיה נהג גם אם התהליך לא יהיה מהיר.

איתן כבל: זאת אומרת, יש כאן מכלול שלם של נקודות והתפקיד שלנו כאן, שלי, הוא לעשות את החיבור של כל הדברים האלה.

איתן כבל: זה בסדר שכל אחד ואחת בא ושם את המרכולת שלו על השולחן ואומר זה הדבר הכי חשוב.

איתן כבל: התפקיד שלנו כאן הוא לבוא ולראות את התמונה כולה.

איתן כבל: אני רוצה שנבין גם, וכאן מנכ"ל סופרבוס אמר את הדברים בצורה יוצאת מן הכלל בעניין הזה, שזה לא שאנחנו מחפשים לתת עונשים לנהגים ולחברות האוטובוס, ואני אומר את זה גם לך גיל ידידי ולבחור שבשמכם עשה, כי בסוף בסוף הרי הוא לא מבקש לאחר.

איתן כבל: בסוף אין לו נת"ץ.

איתן כבל: זה לא שאני בא להקל עליהם.

איתן כבל: אנחנו צריכים להסתכל על הדברים.

איתן כבל: לכן כמו שאמרתי בדיון, אני מעדיף את כל האמת, שיגידו לי שהקו מגיע פעם בשעה, מאשר אני אצטרך לחכות שעה ואף אחד לא מגיע אלי.ף

<קריאה: יש אפליקציה כזאת.

איתן כבל: לא עכשיו.

איתן כבל: אין לי זמן.

איתן כבל: אני מנסה לומר לכם בשורה התחתונה, ואני אומר את זה גם לך מרב דוד, שהסיכום שלנו הוא לא סיכום כדי רק לכתוב מלים, הגדרות כאלה ואחרות, אלא באמת לייצר את החיבור ושנדע בדיוק איפה אנחנו שמים את הלחץ.

איתן כבל: כשאני מבקש מאבי לתת לי הנקודות שאנחנו צריכים לשבת אתם, זה כדי שאני אוכל לבוא ולשבת יחד אתם, עם האוצר, ולהגיד חברות וחברות, זה לא יזוז גם אם נעשה נת"ץ ונקצר את התהליך שהדוקטור תיאר ואפי רוזן תיאר אותו.

איתן כבל: אם אף אחד למרות זאת לא ירצה לבוא, אז מה עשינו?

איתן כבל: אם אין מענה בכל אחד מן הפרמטרים האלה, אז הכול כלאם פאדי.

איתן כבל: נקודת היציאה שלי היא שבאמת גם האוצר וגם התחבורה הבינו את זה.

איתן כבל: אומר לכם יותר מזה.

איתן כבל: חברות וחברות, הזעקה הציבורית נוקשת כבר בדלת.

איתן כבל: אם לא יהיה ראש רשות ואם לא תהיה ממשלה שתדע להתמודד עם השאלות האלה, זה כבר במקום שהיא עלולה לשלם את המחיר.

איתן כבל: אני רואה את זה אצלי בישוב.

איתן כבל: אתה רואה את זה כמהנדס שמטפל בעניין ומלווה את ראש העין.

איתן כבל: אם זה לא יטופל, לא יקרה כלום.

איתן כבל: אנחנו נעקוב.

איתן כבל: את כל זה נסכם ואנחנו מסכמים את זה לא רק למלים אלא כדי להוציא את זה מן הכוח אל הפועל וביחד נעשה את זה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.