ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 582, 2018-03-06 12:44

יעקב מרגי: שלום לכולם, אחר הצהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 6 במרץ 2018, י"ט באדר התשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: תנאי העסקה של מנהלי מחלקות החינוך ברשויות המקומיות.

יעקב מרגי: נמצא איתנו אבי קמינסקי, מנהלי מחלקות החינוך ברשויות המקומיות.

יעקב מרגי: הם הזרוע הביצועית של ראשי הרשויות בתחום החינוך והם זרוע ביצועית בסוף גם של משרד החינוך בביצוע מדיניות החינוך המותוות.

יעקב מרגי: אתם לא היחידים, אבל יש כמה תפקידים שנמצאים על התפר, שייכים לכאן ולכאן או שלא שייכים לא לכאן וכמעט לא לכאן ותמיד נשכחים כשסוגרים הסכמי שכר או רפורמות כאלה ואחרות, זה עובר להם מעל הראש.

יעקב מרגי: אני יכול למנות כמה דוגמאות בתחום החינוך, אבל שוב, אני מתנצל על האיחור, אני עשיתי את דרכי מ'כנס שדרות לחברה'.

יעקב מרגי: אני אתן לאבי.

<אבי קמינסקי: חבר הכנסת מרגי, קודם כול תודה רבה על הפגישה.

<אבי קמינסקי: אני יודע שמנהלי אגפי החינוך קרובים לליבך ובאמת אנחנו קצת נופלים ויש לנו כמה נושאים שעומדים על סדר היום.

<אבי קמינסקי: אנחנו נשמח לקדם באמצעותך לא רק הסכם שכר אלא תפיסה כוללת של התפקיד של מנהל אגף חינוך לכל דבר ועניין.

<אבי קמינסקי: (הצגת מצגת) אני אציג במצגת קצרה באמת בכמה דקות, ברשותך חבר הכנסת מרגי, את האיגוד.

<אבי קמינסקי: לאחר מכן אני אבקש מרמי הופנברג, מנהל מינהל החינוך בעיריית פתח תקווה, להציג את הקשיים בנושא של העסקה של מנהלי אגפי החינוך.

<אבי קמינסקי: ביקשתי ממר נחום חופרי, שהוא היה גם מנהל בית ספר, גם מנהל אגף חינוך, גם ראש רשות וגם יושב ראש ועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי.

<אבי קמינסקי: ביקשתי ממנו לבוא ולהציג את הדברים מתפיסת נקודת המבט שלו, רק על נקודת המבט של הנבחר בעניין של העשייה.

<אבי קמינסקי: קודם כול, אנחנו איגוד שנוסדנו לפני כמעט 50 שנה.

<אבי קמינסקי: אנחנו עמותה רשומה ואנחנו תא בתוך הסתדרות המורים, זאת אומרת אנחנו תא שמוגן על ידי הסתדרות המורים בתנאים הפרופסיונאליים מכיוון שכל המערכת שלנו מגיעה מהסקטור הציבורי וממערכת החינוך, זה בעקבות החוק שנחקק כאן בוועדה ב-2001, חוק מנהל המחלקה לחינוך, זאת אומרת שאנחנו בתפקידים סטטוטוריים של מרכז השלטון המקומי ושל השלטון המקומי בכלל.

<אבי קמינסקי: אנחנו מהווים גג שמייצגים את הנושאים המקצועיים הקיימים במערכת החינוך ובתפיסה הרשותית שמתרגמת את העשייה החינוכית וגם את העשייה המקצועית שלנו בתוך מארג העבודה, וכמובן מייצגים את מנהלי אגפי החינוך בוועדות השונות, כולל בכנסת, ואתה מכיר ואתה יודע שאנחנו נמצאים כאן.

<אבי קמינסקי: אנחנו כמובן רוצים כל הזמן לשפר ולייעל את מארג השירותים של הרשות המקומית, ומה שנותן למדינה כמדינה זה לא מספיק.

<אבי קמינסקי: אנחנו מוסיפים עוד דברים ורואים את המארג הכולל של תפיסת הילד מבוקר עד בוקר ושירותים נוספים שבוודאי כל רשות מקומית רוצה, א', להתגאות בה, ו-ב', גם להוסיף את מערך השירותים.

<אבי קמינסקי: נמצאים כאן כמה ראשי רשויות שיעשו יותר כמובן ממה שמשרד החינוך או הרווחה נתנו בתוך העניין הזה.

<אבי קמינסקי: כמובן שאנחנו רוצים להעלות את רמת החינוך בישראל, ואנחנו קרובים לתושב, לבית הספר, למורים.

<אבי קמינסקי: אנחנו מעודדים שותפויות כמובן, שותפים פעילים, אמרתי.

<אבי קמינסקי: אנחנו רוצים כמובן לפתח את הידע המקצועי שלנו.

<אבי קמינסקי: אנחנו עושים את זה כל הזמן, א', עם קורס הכשרה במשרד הפנים, שהוא קבוע, שאנחנו מחויבים, כל מי שנכנס לתפקיד, וכמובן משתפים בידע מקצועי רחב, כל הזמן.

<אבי קמינסקי: החוזקות שלנו כפי שאמרתי, זאת מנהיגות חינוכית איכותית.

<אבי קמינסקי: אני תיכף אתן את הנתונים, אבל רוב מנהלי אגפי החינוך היום הם מנהלי בתי ספר.

<אבי קמינסקי: רוב בעלי התפקידים הייחודיים הנוספים, כמו חינוך מיוחד, חינוך יסודי, על-יסודי, גני ילדים, הם מנהלי בתי ספר שנכסנו לרשויות החינוך המקומיות, אז הרמה המקצועית היא רמה מאוד גבוהה.

<אבי קמינסקי: התקציב הוא תקציב שעומד בדרך כלל, אם אני לוקח יחד עם הנוער והתפיסה הכוללת, התקציב החברתי של כל רשות מקומית, בוודאי עולה מעל ה-50% בכל רשות מקומית, בגלל שזה הרבה מאוד עשייה והרבה מאוד מטען של עבודה בתוך הרשות המקומית.

<אבי קמינסקי: אנחנו כמובן תמיד שואפים לרצון ומחויבות גם בתכנון וגם בביצוע, מכל הגורמים שאיתם אנחנו במגעים, אם זה מרכז שלטון מקומי וכמובן גם עם משרד החינוך.

<אבי קמינסקי: אנחנו מתווים דרך של מדיניות הרשות יחד עם ראש הרשות ומועצת העיר, כמובן בחבירה ובכפוף לחוזרי מנכ"ל ולמדיניות משרד החינוך.

<אבי קמינסקי: אנחנו כמובן מתכננים את התשתיות של מערכות החינוך, ואם לא נעשה את זה, אז לתלמידים בסופו של יום לא יהיו כיתות בבית הספר או בגן הילדים.

<אבי קמינסקי: אנחנו כל הזמן נמצאים בתוך קידום פדגוגי של הרשות המקומית מצד אחד, יחד עם משרד החינוך, יחד עם הרשות המקומית בליווי של כל מערך מערכת החינוך בעיר.

<אבי קמינסקי: אני אקצר קצת, אבל אנחנו כמובן מנהלים ממשקים פנימיים כל הזמן עם כולם ביחד, יחד עם הסתדרות המורים, יחד עם משרד הפנים, יחד עם משרד החינוך, כל הזמן בתוך משא ומתן, כי זה לב ההוויה של הרשות המקומית.

<אבי קמינסקי: זו מערכת החינוך שלה, ואני מדבר על מערכת החינוך שלה, אני מדבר על הכול.

<אבי קמינסקי: אני גם מדבר על הצביון של החינוך הביתי-פורמלי, שחלק מהרשויות המקומיות, כמעט מעל כבר 50%, חלק ממנהלי אגפי החינוך הם גם אחראים על החינוך הביתי-פורמלי, ומנהלי מחלקת הנוער, שרק אתמול אושר הרחבה של החוק ויישר כוח על כך, נמצאים בתוך העשייה הזו, כי השיתוף הזה והדרך הזו - - -

יעקב מרגי: חשבתי שאף אחד לא עוקב אחרינו, מה אנחנו בוועדה.

<אבי קמינסקי: אבל אני עוקב אחריכם.

<אבי קמינסקי: זה הפרופיל שלנו, שזה הדבר המרכזי מבחינתנו.

<אבי קמינסקי: מי שנכנס לתפקיד, זה נתון משנה שעברה, לא מהשנה הזו, הוותק הכללי שאנשים נכנסים למקצוע הם אחרי 22 שנה.

<אבי קמינסקי: בדרך כלל הם היו מורים ומנהלים, שמונה, תשע, עשר שנים מנהלי בתי ספר.

יעקב מרגי: אבי, אתה מבין שבדיון בשעת צהריים, יום שלישי, נמצאים מניין חברי כנסת.

יעקב מרגי: ידעו שאתה מגיע.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני, תמשיך.

<אבי קמינסקי: 87% מתוכנו הם בעלי תואר שני.

<אבי קמינסקי: יש לנו מעל 21% בעלי תואר שלישי.

<אבי קמינסקי: כמובן ש-71% הם בדירוג עובדי הוראה, אבל חלקם הם בדירוג של פיקוח או דירוג של הדרכה, אז זה יותר, אבל עשינו את החלוקה הזו.

<אבי קמינסקי: 94% מכל האנשים שלנו היו עם ניסיון קודם בהוראה, כי זה החוק גם מחייב אותנו, וכמובן ארגונים נוספים.

<אבי קמינסקי: חלקם היו בפיקוח, חלקם היו בהדרכה.

<אבי קמינסקי: יש מנהלות מחוז שעברו להיות ברשויות, יש מהרשויות שעברו להיות מנהלי מחוזות.

<אבי קמינסקי: כפי שאמרתי, 89% הם עם ניסיון של ניהול או סגנות או הדרכה.

<אבי קמינסקי: האתגרים שלנו, שזה בעצם מגיע לכאן לשולחן ובעקבות כך גם חלק מהקשיים שלנו.

<אבי קמינסקי: אנחנו עובדים בסביבה פוליטית, ובסביבה פוליטית אנחנו מחויבים לשמור על צביון של מערכת החינוך לכל דבר ועניין, ובקשיים האלה אנחנו מתמודדים לא פעם ולא פעמיים בצורות כאלו ואחרות.

<אבי קמינסקי: רמי ירחיב על זה טיפה.

<אבי קמינסקי: אנחנו עובדים עם הרבה מאוד שיתופי פעולה, אבל בגלל התקציבים שמועברים אלינו מהרבה מאוד גופים, אז אנחנו גם נמצאים בהרבה מאוד שיתופי פעולה.

יעקב מרגי: עוד שני חברי כנסת נוספו לך.

<אבי קמינסקי: ברוכים הבאים לכל חברי הכנסת.

מאיר כהן: אני רק רוצה להביע את מחאתי, אם אכן את הוועדה הזאת הייתה צריכה לנהל מירב בן ארי ונאמר לה, ותתקנו אותי, שלא רוצים שהיא תנהל, אלא הם רוצים - - -.

מאיר כהן: כך זה מועבר עכשיו לחברי הכנסת - - -

יעקב מרגי: אני אומר, אני ביקשתי שהיא תחליף אותי לכמה דקות עד שאני אגיע, לא שהיא תנהל.

מאיר כהן: אוקי.

יעקב מרגי: ברגע שהתברר שזה עניין של כמה דקות, אז - - -

מאיר כהן: כי אדוני שיתייחס למה שהיא כתבה - - -

יעקב מרגי: לא יודע מי אמר לה את זה, אבל אני אדבר איתה אחרי הדיון.

יעקב מרגי: היא חשובה והיא זמינה לי כמעט בכל - - -.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אבי קמינסקי: אני רוצה לומר על מירב בן ארי שהיא שותפה אמיתית לעשייה בהרבה מאוד תחומים שקשורים לעבודת אגפי החינוך, ואני משתף אותה בהרבה מאוד נושאים כולל טלפונים שהיא מתקשרת אלי כדי להתייעץ בהרבה מאוד נושאים, כך שבוודאי מבחינתנו לא מירב בן ארי לא בתמונה.

<אבי קמינסקי: אנחנו הבנו שיש איחור של שבע דקות, אז זה מה שבסופו של דבר קרה ואני מתנצל אם הייתה תקלה.

יעקב מרגי: טוב שאמרת לי.

יעקב מרגי: אני אטפל בזה.

<אבי קמינסקי: אני מתנצל גם בפני מירב בן ארי בוועדה עצמה.

<אבי קמינסקי: אם קרה משהו של חוסר נעימות, בוודאי שזה לא מה שאני רוצה עם מירב בן ארי.

<אבי קמינסקי: כפי שאמרתי, אנחנו עם תקציבים שמועברים ממקורות ממשלה רבים, יכולים להיות רווחה, יכול להיות חינוך, יכול להיות הרבה מאוד גורמים, ואנחנו נמצאים איתם.

<אבי קמינסקי: כמובן יש לנו דרישות לשיבוץ תלמידים, חלקם כמובן על פי הנחיות וחלקם לפעמים, אם אני רוצה לפרוץ את המערכת ולהגיע לסביבה הפוליטית, זה חלק מתוך העניין עם קשיים מאוד רבים, ואנחנו מחויבים לחוט שדרה כמובן.

<אבי קמינסקי: תנאי העבודה והשכר שלנו אינם דומים למי שמגיע ממשרד החינוך או ממשרדי הממשלה.

<אבי קמינסקי: על כך יש קושי, ואני טוען לא פעם ולא פעמיים שצריך להסתכל על הרשות המקומית ועל תפקידים של רשות החינוך המקומית.

<אבי קמינסקי: אמורים לראות את הכול במכלול אחד.

<אבי קמינסקי: יש פה מכלול אחד שלם.

<אבי קמינסקי: כמובן יש לנו הנחתה של משימות לא מתוכננות.

<אבי קמינסקי: אני רוצה לדבר על "בית הספר של החגים", שבהם אנחנו נמצאים עכשיו, באמת עושים את כל המאמצים, אבל בהחלט זה לא משהו שמתוכנן מהרגע להרגע.

<אבי קמינסקי: יש עוד כמה דברים לעשות בתוך סדרי העבודה שלנו.

<אבי קמינסקי: המבנים הארגוניים שלנו אמנם מבנים שמתוקננים.

<אבי קמינסקי: כל רשות מקומית יכולה להחליט איך היא עושה, בשונה למשל מהרווחה.

<אבי קמינסקי: ברווחה אנחנו יודעים שעל כל איקס תיקים, שעל כל איקס נושאים יש תקן כזה או אחר.

מאיר כהן: אותן בעיות יש גם ברווחה.

<אבי קמינסקי: אולי יש בעיות של פערים, אבל עדיין יש תקנון שעל כל חלק של תיקים לדוגמא - - -

יעקב אשר: תקן יש.

<אבי קמינסקי: יש תקן, אבל יש לפחות בסיס של משהו.

<אבי קמינסקי: פה בכל רשות מקומית רואים את זה בצורות אחרות.

<אבי קמינסקי: יש כמובן פערים גדולים בין הרשויות המקומיות ובין התקציבים השונים בכל רשות ורשות.

מאיר כהן: בדקתם במצגת הזאת כמה מנהלי מחלקות עובדים בחוזה אישי?

<אבי קמינסקי: כן, אני יכול להגיד לך.

מאיר כהן: תציין את זה, כי זה פתרון טוב.

יעקב מרגי: זה אליה וקוץ בה, חוזה אישי.

מאיר כהן: עובדים בחוזה אישי כי זו האפשרות לתגמל, כי המעמד שלכם מבחינת שכר הוא נמוך.

יעקב מרגי: בואו נתקדם עם המצגת.

<אבי קמינסקי: חיזוק החינוך הממלכתי-הציבורי, כמובן, זה אנחנו נמצאים שם.

<אבי קמינסקי: אנחנו מייעלים את השיפור, עובדים בשקיפות מלאה.

<אבי קמינסקי: אני חושב שאני אסיים כאן.

<אבי קמינסקי: אני אבקש מרמי לומר מספר דברים על הנושא של הסכם השכר, ולאחר מכן, ברשותך, לחברי נחום חופרי.

יעקב מרגי: אנחנו נפתח את הדיון.

יעקב מרגי: אוקי, בקצרה.

<רמי הופנברג: רמי הופנברג, אני סמנכ"ל לחינוך של עיריית פתח תקווה, וסגן יו"ר איגוד מנהלי מחלקות חינוך.

<רמי הופנברג: דבר ראשון, מוסכם אני חושב על כל בטח מי שיושב כאן, די מוסכם במדינת ישראל שאחד מהשכבות של ניהול החינוך המשמעותיות ביותר על ההשפעה בחינוך במדינת ישראל, זו השכבה הזאת של מנהלי מחלקות אגפי חינוך.

<רמי הופנברג: היום כשבא ראש רשות והוא חדש ורוצה להרים את החינוך ברשות, הוא לא יברר מי המפקח, הוא יברר מה קורה במחלקת חינוך וינסה להרים את המערכת דרך השכבה הזאת, ולכן מבחינתנו המוקד הוא החשיבות של איכות החינוך במדינת ישראל.

<רמי הופנברג: עיקרון נוסף שכבר הוזכר כאן, היום בעלי התפקידים האלה חייבים להגיע, גם מבחינת החוק וגם מבחינת המציאות בשטח.

<רמי הופנברג: הם מנהלים את המנהלים.

<רמי הופנברג: הם חייבים להגיע מניהול בכיר בחינוך, בדרך כלל מנהלי בתי ספר, והם לא רק מגיעים משם, זו מערכת הדדית.

<רמי הופנברג: בא מישהו, מנהל בית ספר קטן, מנהל מחלקת חינוך קטנה, עובר לנהל בית ספר גדול, הולך למחלקת חינוך גדולה, הולך להיות מפקח, חוזר, נהיה מנהל מחוז ולפעמים גם מנכ"ל משרד חינוך.

<רמי הופנברג: המוביליות היא מלאה בתוך המערכת הזאת ומערכת השכר חייבת לאפשר את המוביליות הזאת, כשבתוכה ברור שמי שבא להיות מנהל מחלקת חינוך צריך בכל זאת לקבל קצת יותר ממנהל בתי ספר.

<רמי הופנברג: פה המוקד העיקרי של הבעיה שבגללה הנושא עולה על סדר היום.

<רמי הופנברג: במערך הקיים היום, בכל מקום, גם ברשויות גדולות אבל בעיקר בפריפריה, ברשויות קטנות, במקומות שבהם הנושא של חיזוק החינוך הוא ממש קריטי ומשמעותי לחברה הישראלית, אלה מקומות שמנהלי מחלקות חינוך תקועים בשכר שהוא נמוך משכר מנהל בית ספר.

<רמי הופנברג: ישנן רשויות מקומיות קטנות שאנחנו רואים מציאות של מנהל מחלקת חינוך שהשכר שלו נמוך מהשכר של גננת באותו ישוב שהוא גר ואז כמובן אי אפשר לגייס את האנשים הרציניים בתוך המערכת.

<קריאה: מה השכר הממוצע למנהל מחלקת חינוך?

<רמי הופנברג: זה מאוד תלוי במקום.

יעקב מרגי: תלוי בגודל היישוב.

<רמי הופנברג: תלוי בגודל היישוב.

<רמי הופנברג: פער ענק.

<רמי הופנברג: העיקרון השלישי, וכאן אני צריך גם להעיר על מה שכבר נאמר כאן.

<רמי הופנברג: אנחנו לא רק כי אנחנו באים מהסתדרות המורים.

<רמי הופנברג: אצלנו יש התנגדות מוחלטת לחוזים אישיים, משתי סיבות: הסיבה העיקרית זה הפוליטיזציה המאוד משמעותית שקיימת בשלטון המקומי, לא בכל מקום, אבל בהרבה מאוד מקומות זו פוליטיזציה שהיא מעורבת ביום-יום - - -

יעקב מרגי: זו פרצה שלא - - -

<רמי הופנברג: השמירה על העצמאות של השכבה הזאת של מנהלי מחלקות חינוך, מאוד חשובה.

<רמי הופנברג: בחוזים אישיים קשה לשמור על עצמאות.

מאיר כהן: מה זו עצמאות?

מאיר כהן: אם אתה לא מבצע את המדיניות של ראש העיר, איזו עצמאות אתה רוצה?

מאיר כהן: אם ראש העיר אומר לך, אני רוצה בעוד שנתיים אצלי שיפור כזה וכזה, אתה לא מביא את השיפור, אז מה אתה רוצה, עצמאות?

יעקב מרגי: הוא יביא לך דוגמאות שלא בחינוך.

מאיר כהן: אין דבר כזה.

יעקב מרגי: לא כולם מאיר כהן, ראש עיריית דימונה.

חנין זועבי: עצמאות מהשפעה פוליטית.

יעקב מרגי: הנה, היא תגיד לך.

יעקב מרגי: היא באה וזועקת בוועדות כל הזמן על בעלי תפקידים שלא עצמאיים.

חנין זועבי: עצמאות מהשפעה פוליטית, לא מהגדרת תפקיד.

יעקב מרגי: כשרוצים לתקן משהו, לוקחים את השכבות הכי קיצוניות.

מאיר כהן: אצלם זה קיצוני-קיצוני.

יעקב מרגי: לא רק אצלם, גם אצלנו במובנים מסוימים.

מאיר כהן: אני לא חושב.

מאיר כהן: מהיכרות שלי עם מנהלי מחלקות, הם מצוינים והם לא כאלה שאפשר לכופף אותם.

<רמי הופנברג: הוא צריך לעמוד על שלו מבחינה מקצועית וגם מבחינה חוקית מול ראש העיר ומול המערכות הפוליטיות האחרות.

<רמי הופנברג: הרבה פעמים זה גם סגני ראש העיר, פוליטיקאים אחרים, והעצמאות מאוד חשובה.

<רמי הופנברג: אני רוצה לציין עוד משהו.

<רמי הופנברג: דווקא ברשויות הקטנות ובפריפריה אי אפשר לעשות חוזים אישיים, ככה שהנושא של החוזים האישיים הוא לא הפתרון.

<רמי הופנברג: לסיכום אני אומר, המצב הנוכחי, ולא ניכנס לפרטים אלא אם יהיה צורך, מחייב כמה תיקונים שיאפשרו ששכר מנהלי מחלקות חינוך בכלל וביישובים הקטנים בפרט, יהיה כזה שיצדיק את המעבר מניהול בית ספר לניהול, כי אנחנו צריכים את האנשים הכי טובים לתפקיד הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מר חופרי.

יעקב מרגי: מי שלא יודע מאיפה באת, ספר להם קצת.

<נחום חופרי: נחום חופרי.

<נחום חופרי: התפקיד האחרון שלי, אני הייתי מנהל בית ספר "עין גדי".

<נחום חופרי: לפני כן הייתי יושב ראש ועדת החינוך של השלטון המקומי וראש עיריית רעננה.

איתן ברושי: אתה יכול להעיד גם מה היה עוד לפני כן, חופרי.

איתן ברושי: פה זו לא בושה להגיד את זה.

<נחום חופרי: גם בחיל האוויר, טייס.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: למה לחלוב?

יעקב מרגי: מידע כזה משחררים.

<נחום חופרי: כי אני לא פוליטיקאי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

<נחום חופרי: חתכתי את הנושא פעמיים, פעם אחת, כשסיימתי קדנציה בת שבע שנים כמנהל בית ספר, הציע לי ראש העיר אז להיות מנהל מחלקת החינוך.

<נחום חופרי: השכר שלי נפגע בסדר גודל של 10%, שזה לא מעט, אבל אני, שהייתי אז בעל פנסיה מחיל האוויר, יכולתי להרשות לעצמי לרדת בשכר ונעניתי לאתגר.

<נחום חופרי: הפעם השנייה שחתכתי את הנושא הזה, היה כשרציתי למנות מנהלת אגף חינוך ראויה שהייתה קודם מנהלת בית ספר.

<נחום חופרי: נתקענו בדיוק באותה בעיה.

<נחום חופרי: רעננה זאת רשות בגודל בינינו שיכולה להרשות לעצמה.

<נחום חופרי: מבחינת החוק לא יכולנו לתת לה שכר יותר גבוה.

<נחום חופרי: אני חושב שכמו שאמר רמי, הנושא הזה פוגע קודם כול ברשויות הקטנות.

<נחום חופרי: שם, כאשר מחשבים את השכר כאחוז משכר מנכ"ל, השכר הוא מאוד נמוך, ודווקא במקום שאנחנו רוצים, אתם רוצים שהשלטון המקומי, שראשי הרשויות, שמנהלי המחלוקת שמיישמים את המדיניות של ראשי הרשויות, יהיו חזקים, דווקא שם הנושא נפגע.

<נחום חופרי: אצלי זה עלה בוועדת החינוך של מרכז שלטון מקומי.

<נחום חופרי: אנחנו תמכנו בתיקון הזה.

<נחום חופרי: ביקשנו לקדם אותו וזה לצערי נושא שנגרר ונגרר.

<נחום חופרי: אני חושב שצריך לסיים אותו.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נוכחות מרשימה, אמרתי.

יעקב מרגי: אבי, אני לא יודע מה עשית.

יעקב מרגי: הם באו ככה, מצדיע לכם.

יוסף ג'בארין: אנחנו באנו כי הם צודקים, לא כי ביקשו מאיתנו.

יעקב מרגי: אוקי, תודה.

יעקב מרגי: מסעוד גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: אני מיוזמי הישיבה הזאת.

מסעוד גנאים: אתה לא ציינת.

מסעוד גנאים: לא כתוב לך?

מסעוד גנאים: אני יזמתי ודחינו את זה כשלוש פעמים אולי.

יעקב מרגי: יפה, נכון.

מסעוד גנאים: בהסכמה עם אבי.

מסעוד גנאים: אני מברך את כל האורחים, חברי הכנסת וגם ראשי מחלקות החינוך.

מסעוד גנאים: אני חושב, אדוני היושב ראש, שמנהלי מחלקות חינוך, אלה הם דוגמא למשרות אחרות ולתפקידים אחרים שבמערכת החינוך כפי שאמרתי פעם, יקרה מה שיקרה.

מסעוד גנאים: יפלו השמיים על הארץ, המעמד שלהם יישאר כפי שהוא.

מסעוד גנאים: במערכת החינוך חלו שינויים דרמטיים, אם זה ב"אופק חדש", אם זה ב"עוז לתמורה", אם זה בניהול עצמי, אחריות יותר, עבודה יותר.

מסעוד גנאים: כל הדברים האלה לא הביאו לשינוי את מעמדם של כמה משרות, מהם ראשי מחלקות ומנהלי מחלקות החינוך.

מסעוד גנאים: את המעמד שלהם צריך לשפר או את השכר לפי כובד האחריות שיש עליהם ועל כתפיהם.

מסעוד גנאים: אני לא אאריך בדבריי מאחר ויש עוד חברי כנסת, וגם רוצים לשמוע את המנהלים עצמם.

מסעוד גנאים: אני חושב, אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים להיכנס לעובי הקורה, לעזור להם.

מסעוד גנאים: יש הסכם שכר שהוא בפתח.

מסעוד גנאים: צריך לעזור להם כדי לשפר את מעמדם ואת השכר שלהם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: טלב אבו עראר.

יעקב אשר: אני מצטרף לכל מילה.

יעקב אשר: אני חייב לרוץ לוועדת פנים.

יעקב מרגי: תודה רבה לך, חבר הכנסת אשר.

טלב אבו עראר: את צודקת שמנהלי מחלקות, מנהלי אגפי חינוך ברשויות המקומיות ולכן לא יתכן ולא מקובל ששכרם יהיה באמת נמוך משכר של מנהל בית ספר.

טלב אבו עראר: אביא דוגמא מהרשויות המקומיות בחברה הערבית ונדמה לי שגם זה במגזר היהודי גם, שמנהל מחלקת החינוך הוא הזרוע המבצעת של ראש העיר, של ראש המועצה, ובעיקר בתקופת הבחירות, שכל מה שהבטיח לעם שם, מי יבצע כאן?

טלב אבו עראר: מנהל אגף החינוך.

טלב אבו עראר: לצערי הרב כאן מתערבבת הפוליטיקה.

טלב אבו עראר: הלחץ שמופעל על מנהל אגף חינוך, לפחות מגיע לו שכר ראוי וטוב.

טלב אבו עראר: מנהל אגף חינוך, שיתקבל על פי הקריטריונים והתנאים המקובלים על פי החוק, רחוק מהפוליטיקה.

טלב אבו עראר: הרי יש הרבה דרישות לתושבים היום.

טלב אבו עראר: - - - , יש לך 1,000 קולות, ואז יכול להיות שהפרוטקציה, מהחינוך, אללה ירחמו, לצערי.

טלב אבו עראר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני חושב שמההיכרות העמוקה שלי, זאת באמת אחת הסוגיות הכי מורכבות בשלטון המקומי, וצר לי שטיפלו כמעט בכל התפקידים, אבי, חוץ מהתפקיד הזה.

יעקב מרגי: לא, יש עוד כמה.

מאיר כהן: אני מסתכל למשל על גזברים, מעמדם מוסדר.

מאיר כהן: יועצים משפטיים, מעמדם מוסדר.

מאיר כהן: מנהלי מחלקות חינוך, מנהלי אגפי חינוך או סמנכ"לים, מעמדם לא מוסדר.

מאיר כהן: אני בכוונה שאלתי את השאלות הקשות האלה.

מאיר כהן: אני חושב ששני דברים צריך לעשות: האחד, צריכה לבוא לוועדה הצעה מאוד רצינית ובנויה של הגוף הזה ולהערכתי צריכים ללכת לחקיקה.

מאיר כהן: זה לא דבר שאפשר לסגור אותו באיזה הסכם עם ראשי הערים, כי אני שם עכשיו את הכובע של ראש עיר.

מאיר כהן: אני אומר לך שמהר מאוד מנהלי אגפי החינוך ומנהלי מחלקות החינוך הופכים להיות לעוזר של ראש העיר.

מאיר כהן: במקומות מתוקנים יש איזה שיח של כבוד, במקומות פחות מתוקנים הופך להיות מנהל המחלקה או מנהל האגף זה שמעביר ילדים מבית ספר לבית ספר, זה שפתאום בגלל שראש העיר, מורה מסוים לא מוצא חן בעיניו, אז הוא אומר לו, זה לא יהיה בתוך המערכת, תשבור את הראש, ולפעמים זה מגיע למנהלים, ומנהלי המחלקות מוצאים את עצמם כציר מאוד מרכזי בשיח הפוליטי בתוך העיר, לכן אני מציע שני דברים: האחד, שבאמת תבוא הצעה שמגובה על ידי אנשי האוצר, כי אני כבר רואה את התנגדות ראשי הערים במקומות שהם חלשים.

מאיר כהן: יגידו, אין לנו שום בעיה להכניס תקנון מאוד ברור שמסדיר את שכרם, אבל רק תגידו לנו מאיפה, ואפשר להבין אותם, לכן זה צריך להיות בגיבוי של משרד האוצר וצריך להתנהל שיח עם האוצר.

מאיר כהן: הדבר השני, בגיבוי של משרד המשפטים, מה מעמדו של מנהל או מנהלת החינוך.

מאיר כהן: היה לי מנהל חינוך שהוא היה 35 שנים, משה נחום, ייזכר לטוב.

מאיר כהן: הוא היה אחלה בחור, אז איתו התפתחה מערכת יחסים שהוא הצליח לבנות סביבו איזה חיבור, אבל בהרבה מקומות האנשים עובדים בתוך בליל הפוליטיזציה בתוך היישוב.

מאיר כהן: הדבר השלישי, ברגע שכל זה יתקבל, אני הייתי מוסיף רק דבר אחד, ויסלחו לי כאלה שלא היו מנהלי בתי ספר, אל תכעסו עלי, שאם מסדירים את מעמדם ואם מסדירים את שכרם, לא יכול להיות שיהיה מנהל אגף חינוך שלא לפחות היה מורה בבית ספר כך וכך שנים, עם עדיפות לאנשים שהיו מנהלי בתי ספר.

מאיר כהן: אני מודיע לכם שבמגזרים שונים, גם ביהודי, נבחרים אנשים שלא היה להם שום קשר לניהול בית ספר, ואחרי זה מנהלים כאלה צריכים לבוא ולנסות להסביר לו מה זה ניהול בית ספר, והוא נמצא בכלל במקום אחר.

מאיר כהן: תודה רבה.

<קריאה: זה לא ניהול בית ספר, זה ניהול - - -

מאיר כהן: לא, לא.

מאיר כהן: תמיד אומרים לי, סליחה אדוני שאני מאריך, אבל אני פה מגן על מה שאני יודע הכי טוב לעשות, זה להיות מנהל בית ספר.

מאיר כהן: אין שום מקום שבו אתה צריך לקבל החלטות יותר מאשר בניהול בית ספר, ולכן מנהלי בתי ספר טובים, הם עוברים את כל ההכשרה להיות מנהלי מחלקות חינוך.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: דרך אגב, זה לא קשור לדיון, אמנם לכאורה תקעתם, השלטון המקומי את הניהול לרפורמה, את הניהול העצמי של משרד החינוך, אבל משרד החינוך משחיל לכם אותה בפיחות זוחל.

יעקב מרגי: יש איזה חוזר וביקשתי כבר לקבוע את זה בתוכנית העבודה, אז אנחנו מטפלים ועובדים.

יעקב מרגי: תראו, כשרשות מקומית מצליחה במערכת החינוך שלה, ראש הרשות עומד בחזית ומתגאה ומתפאר.

יעקב מרגי: אין ספק, יש לו במה להתגאות, אבל בפועל כפי שאמרתי בפתיח, הזרוע הביצועית, המפעיל הגדול, בסוף באופרציה הגדולה הזו הן בערים גדולות, בינוניות וקטנות, מנהל מחלקת החינוך או מנהל אגף החינוך.

יעקב מרגי: בדרך כלל אני לא אוהב לקיים דיונים שעוסקים בתנאי שכר או תנאי עבודה של עובדי חינוך, כי זה נושק קצת לוועדת העבודה.

יעקב מרגי: יש עניינים של הסכמים קיבוציים, כמעט אין מה לעשות.

יעקב מרגי: תמיד יש סבירות שיושב איש האוצר שבוחן את הפינה הזו ואומר, זה הסכם קיבוצי, יש לזה השלכות רוחב.

יעקב מרגי: אני קיימתי את הדיון הזה כי אני חושב שזה חשוב.

יעקב מרגי: זה סמל, זו אמירה.

יעקב מרגי: אם משרד האוצר לא יבין שמנהלי אגפי חינוך זו לא עוד משרה, זו מערכת החינוך במדינת ישראל, ושתאוץ לו הדרך לסכם את המשא ומתן עם מנהלי האגפים, אני אומר לכם, ומי שמכיר אותי יודע שאני לא אוהב לאיים, אבל אנחנו לא נרפה מכך.

יעקב מרגי: נביא את זה לעוצמות יותר גדולות מדיון בוועדה.

יעקב מרגי: אני מקווה שבאמת משרד האוצר ייקח את המשא ומתן הזה ויאיץ אותו עם פתרונות, לתת תחושה של כבוד, לתת זקיפות קומה למנהלי המחלקות, ואני מקווה שהדיון הזה יתרום.

יעקב מרגי: אכרם חסון, בבקשה.

אכרם חסון: צהריים טובים אדוני היושב ראש, קודם כול תודה רבה על קיום הדיון החשוב הזה.

אכרם חסון: אני רוצה להגיד לך ולהגיד לכל הנוכחים כאן שחינוך זה לא דיבורים ולא סיסמאות, חינוך זה הקרבה, זה עדיפות ראשונה.

אכרם חסון: חינוך זה מפתח לחיים, זה הדבר היחידי שמשפיע על כלל האוכלוסייה, על כל אחד מאיתנו, ולכן צר לי שמנהל מחלקת החינוך צריך להיות מן פקיד כזה, כפוף לראש רשות, והוא, לפעמים אין לו כוח, המשכורת שלו גם נמוכה, הוא לא תפקיד סטטוטורי למרות בעיניי הוא יותר חשוב מהמהנדס שהוא תפקיד סטטוטורי.

אכרם חסון: הוא יותר חשוב מהגזבר ויותר חשוב מהמבקר, ולכן אנחנו צריכים קודם כול לשנות את זה בחקיקה וגם בהסכמה בין השלטון המקומי לוועדת הפנים, למשרד הפנים ולאוצר, ביחד.

אכרם חסון: קל מאוד לבוא ולהבטיח, אבל אם לא נעשה את הדברים נכון, לא נקיים.

אכרם חסון: אני רוצה להגיד לכם כראש עיר לשעבר, אני קיבלתי בגרות 17%.

אכרם חסון: אחרי ארבע שנים הייתי בין המיעוטים, הראשון שקיבל פרס חינוך במדינת ישראל, כי אין מינויים פוליטיים ואין מינויים משפחתיים.

אכרם חסון: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך כאן בפני כולם, אם מישהו יגיד לי, לא נכון, בבקשה, אני מוכן לקבל את זה.

אכרם חסון: אנחנו במגזר שלנו, המגזר הלא יהודי, יודעים מי יהיה המנהל במכרז, חודש לפני המכרז.

אכרם חסון: הכול מכור מראש, הכול פוליטי, ולכן לפעמים מתפלאים למה מצב החינוך אצלנו 'על הפנים' ולמה אנחנו לא מתקדמים ואין לנו נקודת זינוק שווה ולא מגיעים למצוינות כמו שצריך ולמה המגזר כל הזמן נמצא בתחתית הסולם, לכן גם צריך בחקיקה הזאת להביא שתהיה עצמאות למנהל מחלקת החינוך.

אכרם חסון: לא מספיק שנשפר אותו ואחר כך יהיה ת"פ של ראש המועצה והכול יהיה פוליטי ומשפחתי וחמולתי ואחר כך נהרוס את כל היישוב.

אכרם חסון: אני איתך, אני מוכן גם להתערב אצל האוצר, לרוץ ביחד אתכם, כי הנושא הזה הוא בדמנו והוא חשוב לנו מאוד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: איתן ברושי.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לומר שההון האנושי הוא המשאב העיקרי של מדינת ישראל.

איתן ברושי: גם אחרי שמצאו גז, אין לנו משהו יותר חשוב מההון האנושי, בוודאי כשעושים סיכום של 70 שנה, לכן שאלת החינוך וההוראה היא שאלה מרכזית ברמה הלאומית.

איתן ברושי: אנשי החינוך הם גם שליחים, אבל זאת גם שליחות וגם מקצוע וגם פרנסה וגם מנהיגות.

איתן ברושי: המחנך, המורה, המנהל הוא מנהיג ומחנך.

איתן ברושי: פה אני רוצה לומר שלפי דעתי הכתובת היא לא האוצר אלא משרד החינוך.

איתן ברושי: מתגאה שר החינוך בתקציב הגדול מאז הקמת המדינה.

יעקב מרגי: זה 2019, הוא עוד לא קיבל אותו.

איתן ברושי: אתה יודע שבסוף הם מנהלים את הממשלה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר כמי שהיה ראש רשות וזכה גם בפרס החינוך, וכמי שרואה בזה דבר יותר חשוב מכל יתר הנושאים.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שאין חינוך בלי השילוב של השלטון המקומי.

איתן ברושי: הרי בסך הכול יש חוק חינוך חינם, אמנם לא כולל י"א-י"ב, אבל בואו נגיד שכן, לצורך השיחה.

יעקב מרגי: איתן, אתה לא מעודכן, בוא אני אסביר לך.

יעקב מרגי: כולל י"א-י"ב, רק עדיין לא סידרו להם את סיפור ההסעות.

יעקב מרגי: חוק חינוך חובה חינם עד י"ב, כולל י"ב.

איתן ברושי: בניגוד לחלק גדול מהאנשים, אני גם עסקתי בזה, כולל בהסעות, לכן אני רוצה לומר ששאלת השכר היא מול משרד החינוך ולא מול משרד האוצר.

איתן ברושי: משרד החינוך, אין לו שום יכולת לנהל את החינוך בלי השלטון המקומי ובלי מנהל מחלקת חינוך.

איתן ברושי: הוא לא יודע לדבר עם כל בית ספר וכל כיתה וכל תלמיד.

איתן ברושי: השלטון המקומי הוא החיבור בין המקורות לשימושים או בין המשרדים לתושבים, אבל במידה רבה בחינוך זה החיבור הכי משמעותי.

איתן ברושי: אפשר להוציא חוזר מנכ"ל.

איתן ברושי: בזה נגמרת ההשפעה.

איתן ברושי: אפשר לשלוח מפקח, אבל מי שמנהל כל בוקר וכל יום את החינוך, כולל עכשיו בפסח, אלה מחלקות החינוך ואלה מערכות החינוך של השלטון המקומי.

איתן ברושי: אין שום חשיבות למשרד החינוך אם אין לו את הזרוע בשטח של השלטון המקומי ומנהל מחלקת החינוך, לכן החשיבות של תחום החינוך בכלל ומחלקות החינוך הוא תנאי הכרחי לחינוך בישראל.

איתן ברושי: אני אומר לכם, אתם לא בסדר בדבר אחד.

איתן ברושי: אני חבר ועדת הכספים ואתמול היה דיון בראשות גפני, לפני השביתות של המשבר, והיה חיים כץ.

איתן ברושי: באופן לא מפתיע הוא דיווח על משרדו.

איתן ברושי: כולם משפרים את מצבם בדיווחים האלו.

איתן ברושי: כמובן לא התייחסו לגיל הרך.

איתן ברושי: אני פניתי מיוזמתי ואמרתי לו, אדוני שר הרווחה והעבודה, תוותר מרצונך על היישום בגיל הרך.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

איתן ברושי: זה לא טבעי שאתה אחראי על החינוך בגיל הרך.

איתן ברושי: במקום להעביר את זה מהכלכלה לחינוך, העבירו את זה בתחנת ביניים משיקולים לא עניינים, למשרד הרווחה, ואני אומר לכם, חבריי בשלטון המקומי ומחלקות החינוך, תופיעו ותדרשו שיעבירו את זה.

איתן ברושי: ממילא אתם עושים את זה במחלקות של השלטון המקומי.

איתן ברושי: אתם צריכים להיאבק שהגיל הרך יעבור לחינוך ואתם צריכים לפי דעתי להדגיש, ואדוני היושב ראש, אתה יודע איך לעשות את זה גם בסיכום שלך.

איתן ברושי: זה לא דומה לשום דבר אחר ולכן אני מציע לסכם את השכר עם שר החינוך שהוא בכלל מדבר על עצמאות עד שהוא מתערב בדברים שהוא לא צריך להתערב.

איתן ברושי: מי שצריך לממן, מי שצריך לנהל את המאבק הזה, זה שר החינוך, כי הוא לא יכול לעשות כלום בלעדי השלטון המקומי, ואני מציע שהכתובת תהיה שר החינוך והמנכ"ל שלו שהיה ראש רשות לידי בטבעון כשהייתי בעמק יזרעאל, ותפסיקו לרוץ כל דבר לאוצר.

איתן ברושי: זה התפקיד של החינוך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חנין זועבי, בבקשה.

חנין זועבי: אני אקצר.

חנין זועבי: אני חושבת, כאשר אנחנו מדברים על תנאים, וזו סוגיה מאוד צודקת כי תנאים זה גם מעמד, זה גם הגדרת אחריות, אבל אני לא מוכנה ואני חושבת שגם מנהלי מחלקות החינוך יסכימו איתי, להפריד בין מרובע בעל ארבע צלעות, שזה התנאים, הקשחת הקריטריונים לקבלה למעמד, הידוק, פיקוח והגדרת אחריות, כי כאשר אנחנו מדברים על תנאים, אנחנו גם מדברים על מה היא אחריות מנהל מחלקת החינוך.

חנין זועבי: הסוגיה של הפוליטיזציה, הסוגיה של עסקאות לפני הבחירות, היא גורם לשחיקת המעמד ולשחיקת האחריות ולהגדרה ירודה של התפקיד לא פחות מאשר התנאים.

חנין זועבי: אנחנו צריכים להילחם בתופעה של פוליטיזציה, של עסקאות פוליטיות, של הכנסת אנשים שבכלל לא מוכשרים לתפקיד, באותה מידה שאנחנו מדברים על העלאת התנאים של ראשי המחלקות.

חנין זועבי: אנחנו בחברה הערבית, קודם כול אנחנו לא סקטור לא יהודי, אנחנו חברה ערבית בעלת זהות.

חנין זועבי: אנחנו בחברה הערבית סובלים מהרמה הירודה הזאת.

חנין זועבי: כאשר אנחנו מדברים, אז אנחנו מקצינים רק בשביל להצביע על התופעה, בלי רגישות ובלי שאנחנו נפגע.

חנין זועבי: בסופו של דבר אנחנו שמים את העין על התלמיד, על החוליה הכי חשובה שזה התלמיד, לכן כאשר אנחנו מדברים על שכר, בוא בזמן צריכים להקפיד על קריטריונים של התפקידים האלה ועל עצמאות מפני ההשוואה, לכן אנחנו צריכים להילחם גם בפוליטיזציה וגם בקריטריונים לא מוגדרים.

חנין זועבי: מנהל מחלקת החינוך מופקד על אסטרטגיה, מופקד על חזון, מופקד על ערכים חינוכיים, ועל זה גם אנחנו מקפידים.

יעקב מרגי: ואל תתפלאו, אני מסכים איתה כל מילה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סאלח סעד.

סאלח סעד: החינוך בישראל הוא לדעתי הדבר החשוב ביותר.

סאלח סעד: מעמדם של מנהלי מחלקות החינוך ברשויות המקומיות חייב להיות חזק ואיתן.

סאלח סעד: אין עוררין על זה.

סאלח סעד: כל מי שיושב סביב השולחן הזה יודע שמעמדם של מחלקות החינוך ומנהלי מחלקות החינוך ברשויות המקומיות, הוא צריך להיות הכי חזק ביישוב, לא רק ברשות המקומית, כי הם אלה שנותנים גם למערכת הפדגוגית שתעבוד כמו שצריך, להתנהל כמו שצריך בכל בתי הספר מיסודי עד התיכון ועד קורסים בחינוך הבלתי פורמלי וגם גני הילדים.

סאלח סעד: מהיכרותי האישית, הייתי מנהל חטיבת הרשויות המקומיות בארץ.

סאלח סעד: הייתי מטפל בדיוק בדברים האלה.

סאלח סעד: אני מתקומם על זה שמשנת 2001 נחתם הסכם שנותן ומטמיע את מעמדם של מחלקות החינוך כתפקיד סטטוטורי, ויש בכל רשות מקומית חמישה תפקידים סטטוטוריים, לא 20, מתוכם מנהל מחלקת חינוך.

סאלח סעד: אני רואה שעדיין השכר שלהם פגום או חסר.

סאלח סעד: אני אתן לכם דוגמא.

סאלח סעד: יושב כאן מנהל מחלקת חינוך של בית ג'אן, מהנא טאפש.

סאלח סעד: אני אומר לכם, אני יכול להצדיע לו.

סאלח סעד: ארבע שנים בית ספר תיכון בבית ג'אן מוביל את הטבלה בדירוג הלאומי בבגרויות.

סאלח סעד: זה בזכות העבודה הפדגוגית הרצינית של בית הספר, אבל יש לו השגחה רצינית מאוד.

יעקב מרגי: למה זיידן עטשי אף פעם לא מרוצה?

סאלח סעד: זיידן עטשי היה בכנסת וכל הזמן שהיה בכנסת דווקא היה - - -

יעקב מרגי: היה מרוצה.

יעקב מרגי: עכשיו לא מרוצה.

סאלח סעד: אני אומר לכם, מנהלי מחלקות החינוך, חייבים לחזק את מעמדם, חייבים לתת להם את מה שמגיע להם ולבטל באופן מיידי את הזכוכית הזאת של מגיע לו עד 82% משכר מנכ"ל.

סאלח סעד: הוא לא פחות ממנכ"ל, כי זה הדבר הכי חשוב בעיניי שייתן לנו באמת שיפור פני העתיד שלנו לילדים, עד האוניברסיטאות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ג'בארין ואחר כך יונס.

יוסף ג'בארין: אני אפתח ואומר שאני מלווה את הסוגיה הזו כמעט מאז שהתחילה הקדנציה הזו, לפני כמה שנים.

יוסף ג'בארין: אני התוודעתי שאכן יש כאן קושי עצום.

יוסף ג'בארין: מצד אחד אנחנו מדברים על אחד התפקידים הכי חשובים והכי קריטיים בשלטון המקומי, ודאי בתחום החינוך, כי אני מייחס למנהל מחלקת החינוך מעמד מנהיגותי בכל מה שקשור לרמת החינוך ביישוב, לקידום החינוך וגם הראיה העתידית שלו לחינוך בתוך היישוב, אבל מצד שני אני רואה עד כמה מנהלי המחלקות באמת כל הזמן נמצאים במצב שתנאי העסקה שלהם אינם תואמים את האחריות שמוטלת עליהם בתפקיד הזה.

יוסף ג'בארין: אני גם רואה שעם הזמן גם מתווספות עוד משימות בכלל מערכת החינוך, בשנים האחרונות גם חינוך חובה לגילאים 3 ו-4 וכדומה.

יעקב מרגי: ו"בתי ספר של החופש הגדול" וצהרונים.

יוסף ג'בארין: בדיוק, ואין לזה שום תשובה ושום השלכה על המעמד הזה של מנהלי מחלקות החינוך.

יוסף ג'בארין: קודם כול אני מעריך את המאבק שלהם.

יוסף ג'בארין: אתה יודע, כבוד היושב הראש, לא תמיד יש לנו נציגים.

יוסף ג'בארין: כמעט מכל האזורים בארץ באים לכאן ומציגים את הקיבוע שממנו הם סובלים, ומצד שני אני חושב שיש מה לעשות.

יוסף ג'בארין: זה לא שיש כאן מבוי סתום.

יוסף ג'בארין: עם הבנה בעיקר ממשרדי האוצר והחינוך למצוקה הזו אפשר לקדם את הנושא.

יוסף ג'בארין: קודם כול צריך להמשיך במשא ומתן ולהגיע להבנות, ואני מבין שזה תקוע.

יוסף ג'בארין: קשה לי להאמין מדוע דווקא שם המשרד מתעקש.

יוסף ג'בארין: בעניין הזה הוזכר עניין התקרה של ה-82.

יוסף ג'בארין: אני לא מבין למה צריכים את התקרה הזו.

יוסף ג'בארין: כל מנהל מחלקה והתנאים שלו.

יוסף ג'בארין: אנחנו רוצים את האנשים הכי טובים ולכן עניין של תקרה, אני חושב שהוא לא במקומו בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לשמוע את משרד האוצר ולהבין מה ההתעקשות.

יעקב מרגי: מייד.

יעקב מרגי: ואאל יונס.

ואאל יונס: שלום אדוני היושב ראש, שלום לכולם.

ואאל יונס: קודם כול, אני חושב שכולם מסכימים פה בחדר, אולי חוץ מהאוצר.

ואאל יונס: מנהל מחלקת חינוך הוא ממש שר החינוך בכל כפר ועיר.

ואאל יונס: כשמנהל החינוך הוא חלש, זה מקרין על בתי הספר, זה מקרין על החינוך בבית ספר, זה מוציא לרחובות את האלימות.

ואאל יונס: כשהוא מפוזר, כולם מתפזרים.

ואאל יונס: אני חושב שצריך להקשיח את הקבלה למנהל מחלקת חינוך, אבל לתת את השכר בהתאם.

ואאל יונס: אנחנו רוצים שהם יעבדו קשה, שיהיו תוצאות, אבל לשלם להם.

ואאל יונס: התעודות וכל התנאים שאתם דיברתם עליהם, שהכול תפור, צריך לטפל בתופעה הזאת.

ואאל יונס: אני מכיר ממש דוגמאות חדשות שמנהל מחלקת חינוך נכנס לתפקיד, היה חלש.

ואאל יונס: זה הקרין על בתי הספר, זה הקרין על המורים וזה הקרין על הגננות והכול יצא מכל שליטה, אז לתת עמדה קשוחה בתנאים לקבלת מנהל מחלקת חינוך, אבל לשלם להם בהתאם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אזברגה.

ג'מעה אזברגה: תודה רבה אדוני היושב ראש.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שזה דיון חשוב מאוד ובמיוחד אולי במגזר ואולי בכלל.

ג'מעה אזברגה: כמה שזכור לי, מנהל מחלקת חינוך אצלנו בדרום, לפחות במגזר ערבי-בדואי בנגב, הוא היה דואג גיר, היה דואג לכיסאות שבורים, לתקן אותם, לא היה מתעסק בעניין של הפדגוגיה בכלל ואני חושב שזו טעות איומה, לא רק חמורה.

ג'מעה אזברגה: צריך להתעסק גם בפדגוגיה.

ג'מעה אזברגה: עכשיו יש לנו בעיה, מנהל מחלקת חינוך מתעסק נגיד בנשירה, כשאין לו אפילו לפעמים תקן אחד לעו"ס.

ג'מעה אזברגה: מנהל מחלקת החינוך מתעסק בכל דבר חוץ מהפדגוגיה.

ג'מעה אזברגה: בעניין של הפדגוגיה הוא לא נכנס לתמונה ואני חושב שזו טעות איומה.

ג'מעה אזברגה: זה דבר אחד.

ג'מעה אזברגה: דבר שני, העניין של המינויים הפוליטיים, ראשי מועצות לצערי הרב לפעמים מנצלים את הדבר בשביל לקדם שיהיה מנוף לבחירות בשביל, בכפרים במיוחד.

ג'מעה אזברגה: זה לא דבר נכון.

ג'מעה אזברגה: אני בהזדמנות זו הייתי רוצה לשמוע נציג של אחד ממנהלי מחלקות החינוך או להקים ועדה שתשים קריטריונים, אם זה 82% או 99% לעניין של השכר, אם זה שכר ותנאים סוציאליים כמובן בשביל המנהל.

ג'מעה אזברגה: אם אין לו תואר בחינוך, אני לא חושב שזה הגיוני בן אדם שיהיה מנהל מחלקת חינוך, שאין לו תואר בחינוך לפחות.

ג'מעה אזברגה: אני אומר לך, יש את הדברים האלה.

ג'מעה אזברגה: תודה לך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ואליד.

<וליד מג'אדלה: צהריים טובים אדוני היושב ראש, חברי כנסת מכובדים.

<וליד מג'אדלה: אני ואליד מג'אדלה, מנהל אגף החינוך בעיריית באקה.

יעקב מרגי: אתמול אירחנו תלמידים מבאקה אל גרבייה מתיכון אבן סינא.

<וליד מג'אדלה: נכון, זה בית ספר שלי.

<וליד מג'אדלה: כל הכבוד.

<וליד מג'אדלה: אצלנו יש פסוק בקוראן שאומר, מי שלא מודה לאנשים, אז לא מודה לאל שמיים, לכן אני מודה לכל חברי הכנסת שהתגייסו למטרה - - -

יעקב מרגי: ואצלנו אין חדש תחת השמש.

יעקב מרגי: זה מופיע בכל מקום.

<וליד מג'אדלה: שהתגייסו למשימה הכול כך חשובה.

<וליד מג'אדלה: אני אתחיל בדבריי כמנהל אגף חינוך, שאני חי את המצב יום-יום.

<וליד מג'אדלה: קודם כול אני אדבר על המעמד של מנהל מחלקת חינוך.

<וליד מג'אדלה: מנהל מחלקת חינוך היום הוא שק החבטות מצד אחד של משרד החינוך, מצד שני של הפוליטיקאים בתוך היישוב, מצד שלישי יש לי גם כן את ההורים, והאחריות הגדולה מוטלת על כפיו, זאת אומרת, הוא היום מבחינת התושבים, לא מכירים לא מפקח, לא מכירים משרד החינוך, מכירים את הבן אדם הזה.

יעקב מרגי: וליד, שמענו.

יעקב מרגי: אני רוצה שתיתן לי משהו שלא שמענו.

יעקב מרגי: תן לי עם מה אתה מתמודד.

<וליד מג'אדלה: אנחנו מתמודדים עם קשיים מאוד גדולים במיוחד שהמשרד כל שנה מטפטף לנו איזשהו פרויקט וזה נופל על הכתפיים שלנו.

יעקב מרגי: היית מנהל בית ספר?

<וליד מג'אדלה: כן.

<וליד מג'אדלה: באתי לתפקיד הזה.

<וליד מג'אדלה: אני הייתי עד 2007 מנהל בית ספר תיכון במשך 14 שנים.

<וליד מג'אדלה: אחרי זה עברתי להיות מנהל מחלקת חינוך.

<וליד מג'אדלה: אני ניהלתי שתי מחלקות חינוך.

יעקב מרגי: באיחוד.

<וליד מג'אדלה: כן, באקה וג'ת.

<וליד מג'אדלה: אחרי זה כשהתפצלנו נשארתי בבאקה.

<וליד מג'אדלה: שום דבר לא השתנה.

<וליד מג'אדלה: אתה תסקור עכשיו את כל הרשימה של מנהלי מחלקות חינוך.

<וליד מג'אדלה: הראשון שמפטרים אותו, הראשון שזורקים אותו, הראשון שנותנים לו אגרוף, זה מנהל מחלקת החינוך בגלל שאין לו שום הסדרה מבחינת ההסכם הקיבוצי ואין לו שום יכולת.

<וליד מג'אדלה: בחברה הערבית יש לנו בעיה, מצד אחד משרד הפנים שמקשה עלינו בפתיחת תקנים בתוך מחלקת החינוך, דבר שמוסיף לנו את העבודה בגלל גודל היישובים.

<וליד מג'אדלה: מה שקורה, היום מנהל מחלקת חינוך, השכר שלו הוא פשוט מאוד עלוב עד כדי כך שגננת בתוך היישוב, שאני לא מזלזל בגננת - - -

יעקב מרגי: גם אנחנו לא.

<וליד מג'אדלה: אבל לא יכול להיות בן אדם שמנהל מערכת חינוך ביישוב של 8,500 תלמידים, השכר שלי הוא בדיוק בגודל שכר של גננת שיש לה 35 ילדים בכיתה.

יעקב מרגי: זה כשלעצמו זועק לשמיים וצריך לטפל בזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שי פרוכטמן.

<שי פרוכטמן: שלום, אחד הדברים שחשוב היה לי לציין, אני ניהלתי בית ספר.

<שי פרוכטמן: גדלתי בחינוך כמורה, רכז, אחר כך מנהל שמונה שנים.

<שי פרוכטמן: עברתי לרשות המקומית.

<שי פרוכטמן: במעבר הזה הפסדתי 4,000 שקל נטו בשכר שלי.

<שי פרוכטמן: לא רק אני במצב הזה.

יעקב מרגי: מאיפה אתה בארץ?

<שי פרוכטמן: אני היום מנהל את המחלקה לחינוך באבן יהודה.

<שי פרוכטמן: זו דוגמא אחת.

<שי פרוכטמן: הדבר השני שחשוב לי לומר זה שמשרד החינוך נתפס גם כרגולטור וגם כמבצע.

<שי פרוכטמן: בסופו של דבר מי שמבצע ומי שההורים דופקים על דלתו מהבוקר עד הערב, והפוליטיקאים, זה מנהל מחלקת החינוך.

יעקב מרגי: תודה.

סאלח סעד: סליחה, כמה תושבים יש לך ביישוב?

יעקב מרגי: ישוב קטן.

<שי פרוכטמן: 14,000.

יעקב מרגי: אני אגיד לך, אתה נגעת בנקודה.

יעקב מרגי: הוא היה מנהל בית ספר, קיבל שכר לא מדורג לפי גודל רשות.

יעקב מרגי: הוא עובר לתפקיד שהוא מדורג לפי גודל רשות.

סאלח סעד: הוא מקבל 4,000 שקל פחות.

סאלח סעד: תגידו, זה בסדר?

יעקב מרגי: תודה.

<קריאה: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אני נסעתי ממרחק גדול מאוד.

<קריאה: קודם כול אני רוצה לצטט את ראש הממשלה לשעבר יצחק רבין שאמר, "מה שרואים משם, לא רואים משם, ולהיפך".

<קריאה: אנחנו בשטח ואתם לא מרגישים אותנו.

<קריאה: אנחנו באנו לכאן היום.

<קריאה: פעם ראשונה שאתם רואים אותנו ושומעים אותנו.

<קריאה: מנכ"ל רשות מקומית בגודל היישוב שלי מקבל 28,700.

<קריאה: אני מקבל 17,200.

<קריאה: הפער הזה, מי שאחראי עליו זה משרד האוצר ומשרד החינוך ומשרד הפנים וכל מי שנוגע לדבר.

<קריאה: לא יעלה על הדעת שאני צריך לקבל שכר לפי מנכ"ל של 5,000 תושבים כאשר היום היישוב שלי מונה 13,000 תושבים.

<קריאה: ב-2004 כשנכנסתי לתפקיד, אחוז הבגרויות היה 42%, היום 100% זו השנה הרביעית ברציפות.

<קריאה: זה אותו מנהל, אותם מורים, אותם תלמידים, אותה אוכלוסייה.

<קריאה: אנחנו עשינו את העבודה.

<קריאה: חלק גדול מהעבודה נפל עלי, אז אנא מכם לדאוג לנו, לתגמל אותנו בהתאם וגם כן לתת לנו את השכר בהתאם לגודל היישוב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מנהלת מחלקת חינוך.

<עירית ורונין: לא מנהלת מחלקת חינוך, ממונה על הסכמי שכר במרכז השלטון המקומי.

יעקב מרגי: מה דעתם במשבר הזה?

<עירית ורונין: אדוני בטח מכיר שאני בדרך כלל נמצאת בישיבות מסוג אלו שדנות בשכר, ואני תמיד אומרת שכל תפקיד הוא בעצם תפקיד מאוד חשוב ואין ספק שהתפקיד של מנהלי מחלוקת חינוך הוא בין התפקידים הכי חשובים, ולא בכדי.

יעקב מרגי: קודם כול אני שמח ומודה לך שבאת.

יעקב מרגי: אני תהיתי, חיפשתי שלטון מקומי.

<עירית ורונין: אדוני, הייתי גם בישיבה של המזכירות.

יעקב מרגי: טוב מאוד.

<עירית ורונין: כמו שאמרתי, זה תפקיד בהחלט בין החשובים ברשות, ולא בכדי מנהלי מחלקות לחינוך נמנים עם מקבלי השכר הגבוהים, לפחות השניים אחרי וטרינרים.

<עירית ורונין: יחד עם זאת, אני לא יודעת אם ידידי אבי קמינסקי ציין את זה, אנחנו נמצאים כרגע באיזשהו משא ומתן במטרה לשפר את תנאי שכרם של מנהלי מחלקות לחינוך.

<עירית ורונין: זה משהו שקורה.

<עירית ורונין: יש איזה שהם דין ודברים ואנחנו עובדים על זה.

<עירית ורונין: יש לנו כוונה כזו ואנחנו בחשיבה חיובית בסופו של דבר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מתנצל בפני מנהלי מחלקות.

יעקב מרגי: תקשיבו, אני צריך לשמוע את משרד החינוך ומשרד האוצר.

יעקב מרגי: שלטון מקומי, למה אמרתי שזה חשוב לי?

יעקב מרגי: משרד האוצר, מה לעשות, יודע לעבוד עם כוח.

יעקב מרגי: כשיש פקטור כוח, הוא מגיב יותר טוב.

יעקב מרגי: כשהפקטור חלש, הוא מגיב לאט.

יעקב מרגי: בלי לפגוע בכם, כל הכבוד, כמה רשויות יש בארץ?

<קריאה: 257.

יעקב מרגי: עד אחרי פגרת הפסח של הכנסת אם לא תהיה התקדמות, אני אקרא לחיים ביבס לעשות מעשה.

יעקב מרגי: כשרן ארז קם בבוקר, לא רוצה לומר על איזו רגל, הוא משבית לשעתיים-שלוש את מערכת החינוך.

יעקב מרגי: אני אקרא לשלטון המקומי.

יעקב מרגי: אם באמת הציר הזה שנקרא מנהל מחלקות חינוך חשובה להם ואם באמת זו הזרוע הביצועית, אסור שיהיה עוד יום אחד שמנהל מחלקת חינוך מקבל שכר פחות ממנהל בית ספר ביישוב שלו, לכן היה חשוב לי שבאת ואמרת את זה.

יעקב מרגי: לי אין ספק שברגע שהממונה על השכר באוצר יסכים, אתם תשלמו ותעשו, ואני מכיר את חיים, מכיר את מרכז השלטון המקומי.

יעקב מרגי: זו לא הבעיה.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, 250 מנהלי מחלקות, כל מרכז השלטון מקומי מרימים את זה ואין השלכות רוחב, שלא יספרו לי סיפורי סבתא.

יעקב מרגי: את כל זה אמרתי כדי לעזור לנציג האוצר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

<אסף שירמן: אסף שירמן, מנהל תחום עובדי הוראה באגף שכר והסכמי עבודה.

<אסף שירמן: אני כבר מתנצל שאני אצטרך לצאת מייד אחרי דבריי.

יעקב מרגי: אחרי הדברים שלך, סיימנו.

<אסף שירמן: קודם כול, כפי שנאמר פה קודם, יש שתי צורות העסקה של מנהלי מחלקות חינוך.

<אסף שירמן: יש הסכמים קיבוציים ויש חוזים אישיים.

<אסף שירמן: בשנה האחרונה אנחנו מנהלים משא ומתן להסכם קיבוצי עם מנהלי מחלקות חינוך.

<אסף שירמן: המשא ומתן התנהל ברוח טובה.

<אסף שירמן: הפערים לא היו גדולים, היו הבנות לגבי מה שאנחנו רוצים לעשות בהסכם.

<אסף שירמן: שני הצדדים תמכו, כמו בהסכמים האחרים שאנחנו חותמים, בהעלאת שכר מנהלי מחלקות החינוך בעלי השכר הנמוך יותר ברשויות הקטנות יותר כדי לצמצם את פערי השכר, ופה הייתה הסכמה בין הצדדים.

<אסף שירמן: חשוב שנזכור שתפקיד מנהל מחלקת חינוך זה תפקיד היררכי בתוך המערכת ההיררכית של הרשות המקומית, שבגלל זה גם יש את המגבלה של ה-82%.

<אסף שירמן: אנחנו גם מנסים באיזשהו מהלך ביחד עם מרכז שלטון מקומי לאפשר בחוזים אישיים בדומה לשאר בעלי התפקידים הסטטוטוריים, להגיע לאחוז גבוה יותר, אבל זה לא האירוע פה, כי כאן אנחנו מדברים על מנהלי מחלקות חינוך והסכמים קיבוציים.

<אסף שירמן: ב-20.12 התקיימה הפגישה האחרונה בהשתתפות מזכ"לית הסתדרות המורים שחבל לי שהיא לא פה, כי יש לה תפקיד מאוד חשוב בתהליך הזה.

יעקב מרגי: אין ספק.

<אסף שירמן: נציגתה פה אבל היא לא פה.

יעקב מרגי: נציגתה זו היא.

יעקב מרגי: כמו שאני אומר, אתה מבחינתי שר האוצר, היא מבחינתי יפה בן דוד.

<אסף שירמן: בישיבה הזו הגענו להסכמות הן לגבי אחוז תוספת שכר שהם יקבלו, שהעלות של ההסכמים היא מעל 14%, שזו עלות הסכם מאוד יפה.

<אסף שירמן: אפילו שלטון מקומי הסכים לתת עוד אחוזים כדי לשפר את תנאי ההעסקה.

<אסף שירמן: גם דנו בפריסה של ההסכם ובכל הנושאים האחרים שהיו סביב ההסכם, והגענו להסכמות, לחצנו ידיים ואפילו גם התחלנו לכתוב טיוטת הסכם קיבוצי בעקבות ההסכמות שהגענו ואז שמענו לא באופן ישיר מהסתדרות המורים אלא דווקא ממרכז השלטון המקומי, שהם קיבלו הודעה מיפה שהם חוזרים בהם מכל ההסכמות, שזה משהו שמאוד הפתיע אותנו, קודם כול שלא קיבלנו את ההודעה בעצמנו.

<אסף שירמן: מה-20.12 לא קיבלנו שום הודעה, שום בקשה לנהל משא ומתן, לשבת.

<אסף שירמן: כלום.

יעקב מרגי: מבחינתכם, ברגע שתהיה הסכמה, יושבים.

<אסף שירמן: ברגע שיקבעו פגישה, נשב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד החינוך.

<הילה לנקרי מיוסט: הילה לנקרי מיוסט, ראש אגף תכנון במשרד החינוך.

<הילה לנקרי מיוסט: אני אגיד שמבחינת משרד החינוך אנחנו רואים דווקא כן שינויים מאוד משמעותיים בפרופסיונאליות של מנהלי מחלוקת חינוך מאז שהוגדרה בתקנות בעצם ההגדרה שאומרת שדווקא מנהל אגף חינוך חייב להיות מנהל של מוסד חינוכי.

יעקב מרגי: לפחות.

<הילה לנקרי מיוסט: נכון.

<הילה לנקרי מיוסט: מבחינת הניסיון בשנים, אנחנו רואים שינוי.

<הילה לנקרי מיוסט: המנכ"ל והמשרד רואים ברשויות המקומיות, מנהלי מחלקות החינוך כציר מאוד מרכזי בקביעת איכות החינוך ולכן גם עכשיו אנחנו נמצאים בתחילה של תהליך שגם אבי מכיר אותו, שרוצה להסדיר בעצם ולטייב את מערכת היחסים בין המשרד לבין הרשויות המקומיות.

<הילה לנקרי מיוסט: אני אחלק את זה לשניים: בהתייחס למנהלי מחלקות חינוך, מאחר ואנחנו לא מתקצבים, אז ברור שמבחינתנו כדי שמנהלי מחלקות חינוך יהיו במקום יותר פרופסיונאלי, אנחנו חושבים שיש חשיבות אדירה לזה ששכרם כן יהיה גבוה יותר.

<הילה לנקרי מיוסט: אנחנו תומכים בדבר הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יפה בן דוד, הסתדרות המורים, אבל לכל איש יש שם.

<מיכל שפרן: עורכת דין מיכל שפרן.

<מיכל שפרן: אני רוצה לגעת בשלוש נקודות עם חמישה וחצי משפטים.

<מיכל שפרן: ההסכם הקיבוצי של מנהלי מחלקות חינוך הסתיים לפני שלוש שנים ומאז אין הסכם קיבוצי.

<מיכל שפרן: מנהלי מחלקות חינוך עובדים בשעות בלתי שגרתיות כי הם נדרשים לבצע שעות נוספות.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים.

יעקב מרגי: משא ומתן, מה קרה?

<מיכל שפרן: המשא ומתן תקוע בגלל התקרה.

יעקב מרגי: מה זה התקרה?

<מיכל שפרן: ה-82% משכר - - -

יעקב מרגי: מנכ"ל הרשות שלו.

<מיכל שפרן: מיכל הרשות שלו, כן.

<מיכל שפרן: אנחנו לא יכולים להסכים לזה.

יעקב מרגי: מנכ"ל הרשות שלו או מנכ"ל משרד ממשלתי.

<קריאה: מנכ"ל רשות עד 5,000 תושבים.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: זה מצב אבסורדי שחייב להיות מתוקן.

<מיכל שפרן: באחת הישיבות האחרונות עלתה דרישה של מרכז השלטון המקומי, שמנהלי מחלקות חינוך יעברו לעבודה בהסכמי בכירים.

<מיכל שפרן: אנחנו סבורים שזו התערבות לא חוקית.

יעקב מרגי: אסור שזה יהיה.

<מיכל שפרן: נכון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הבעתי את דעתי.

יעקב מרגי: אבי, הסיכום שלי זה מה שאמרתי קודם.

<אבי קמינסקי: אתה חבר כנסת.

יעקב מרגי: לא, אני יו"ר הוועדה.

יעקב מרגי: הסיכום זה מה שאמרתי, אבל אני מוסיף על זה.

יעקב מרגי: מייד אחרי פסח, אחרי הפגרה, צור איתי קשר.

יעקב מרגי: אני אזמן ישיבה לא מחייבת לפני ישיבת הוועדה, שלך, של נציג האוצר, של הסתדרות המורים, שלטון מקומי ומשרד החינוך לשולחן עגול, ננסה לקדם את זה יחד.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.