ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 687, 2018-02-07 09:00

איתן כבל: בוקר טוב לכולם.

איתן כבל: אני רוצה לפתוח במאבק בקטל בדרכים.

איתן כבל: אתמול היה יום איום ונורא: שישה הרוגים.

איתן כבל: לצערי, אמש היה יום קטלני במיוחד בכבישי ישראל – שישה הרוגים, בהם ילד בן 8 ונער בן 16, וכולם בתוך שעות ספורות.

איתן כבל: בסך הכול יש 31 הרוגים מתחילת השנה, לעומת 42 בתקופה המקבילה אשתקד.

איתן כבל: דמו בנפשכם אילו היה אפשר לחסוך את השישה האלה.

איתן כבל: אז באמת היינו יכולים לומר שמתחילה להיראות מגמה שאליה אנחנו מכוונים ועליה אנחנו כל כך נלחמים כאן בוועדה.

איתן כבל: מבלי להמעיט באירועים האחרונים במדינה, התאונות האלה היו צריכות לפתוח את כל כותרות העיתונים וכלי התקשורת.

איתן כבל: למעט "מעריב", שנתן את הבולטות המתאימה, בשאר העיתונים צריך לדפדף כדי למצוא ידיעה על כך.

איתן כבל: אנחנו נמשיך כאן בוועדה לומר שאם היה שר ביטחון שהיה אומר לראש ממשלה שיהיו מעל 300 הרוגים בשנה באירועים ביטחוניים, הוא לא היה נשאר דקה בתפקידו.

איתן כבל: הקטן בדרכים זו מכת מדינה שמחייבת את התערבותו של ראש הממשלה, את הובלתו של ראש הממשלה.

איתן כבל: ומי שמסתכל, שעובר על כל העיתונים – מבלי להמעיט באף אירוע חשוב, לא בתקיפה בסוריה, אם הייתה או לא הייתה, מבלי להמעיט במצוד אחרי הרוצח בפיגוע האחרון... שישה במכה.

איתן כבל: שישה.

איתן כבל: ואתה צריך לדפדף בעיתון.

איתן כבל: באמת אני אומר, אני נכנסתי לעניין הזה בדיוק סביב הנקודה הזאת.

איתן כבל: באחד הימים, שהיה יום קטלני בכבישים, וגם היה בו אירוע ביטחוני חשוב אבל לאין שיעור פחות דרמטי – הוא תפס את כל הכותרות.

איתן כבל: וזה חוזר על עצמו פעם אחר פעם.

איתן כבל: היום יום רביעי, כ"ב בשבט, 7 בפברואר, בשבת נקראת פרשת "משפטים".

איתן כבל: היום נקרא את השיר "צלופן", מאת רותם כהן כחלון.

איתן כבל: רותם נולדה בשנת 1988 ברמלה.

איתן כבל: היא פעילה חברתית למען הפריפריה, בעלת תואר ראשון במדעי המדינה ותקשורת באוניברסיטת בר אילן ותואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב, וגם סרן במילואים.

איתן כבל: כיום מנהלת בקרן אייסף, קרן חברתית לצמצום פערים בחברה הישראלית על ידי השכלה גבוהה.

איתן כבל: למען הגילוי הנאות היא הייתה יועצת כאן בכנסת של חברת הכנסת רחל עזריה.

איתן כבל: היא כתבה מספר שירים שמדברים על החוויה שלה כצעירה מזרחית במרחב הישראלי.

איתן כבל: צלופן/ רותם כהן כחלון סבתא שלי פורטונה, שעלתה מטוניס, הייתה אישה דתייה וציונית, אך לא הייתה ציונית דתית.

איתן כבל: לא כי לא רצתה – כי לא קיבלוה בשערי הציונות הדתית.

איתן כבל: שם לא תדרוך רגל פריפריאלית.

איתן כבל: פריפריה תיכנס בשעריה רק כאשר עטופה היא בצלופן גרעיני תורני, בצלופן שליחותי, בצלופן מטהר אדמתי.

איתן כבל: סבי היה חובב ציון, אך לא מחובבי ציון.

איתן כבל: שלא לדבר על אבי, חלילה.

איתן כבל: לא מלח הארץ.

איתן כבל: אבי היה כמון.

איתן כבל: וואו, יש כאן אמירה מאוד מאוד חזקה.

איתן כבל: מאוד.

איתן כבל: ברשותכם, אנחנו נפתח את הנושא שלשמו התכנסנו כאן היום: אכיפת חניה במקומות מסומנים לנכים.

איתן כבל: אני אאפשר סרטון קצר, אומרים שהוא סרטון יוצא מן הכלל.

איתן כבל: בואו נראה.

איתן כבל: (מוקרן סרטון).

איתן כבל: חבר הכנסת פרי, בבקשה.

יעקב פרי: קודם כול גילוי נאות: אני נכה צה"ל.

יעקב פרי: ולכן אני מקווה שדעותיי לא תהיינה מונעות מניסיונות אישיים, למרות שגם אני חווה אותם.

יעקב פרי: אני אשתדל להיות ענייני ולא נגוע.

יעקב פרי: ובאותו משפט אני כבר רוצה לומר שבלשכתי, כמו בלשכתך, בתור יוזם החוק, התקבלו - - -

איתן כבל: אני לא יוזם החוק, אני יוזם הדיון.

איתן כבל: דרך אגב, היוזם האמיתי של הדיון היה עורקבי, שמשום מה אני לא רואה אותו.

איתן כבל: הוא כל כך שיגע אותי...

יעקב פרי: אבנר עורקבי, אתה צודק.

יעקב פרי: בלשכתי התקבלו עשרות פניות, ואני רוצה לציין את אחד הפונים, מר ברוך פישלר, שציין במספר רב של מכתבים שלעיתים קרובות חונים בחניה שמיועדת לאשתו הנכה, וכתוצאה מכך לאשתו אין חניה הרבה מאוד זמן במהלך היממה, והוא נאלץ לחכות שעות רבות עד שהאכיפה העירונית מגיעה.

יעקב פרי: היות שאנחנו באמת מדברים פה על נושא קריטי, אני שואל את עצמי עד כמה חקיקה תסייע בסופו של דבר להסיר את הנגע הזה.

יעקב פרי: אבל אני חושב שככל שאנחנו יותר נעלה את הנושא הזה וככל שתהיה יותר אכיפה בנושא – וזה כן בכוחה של ועדת הכלכלה לעשות – אני חושב שאנחנו נקדם את האכיפה הזאת.

יעקב פרי: זה נושא שהוא בהחלט קריטי לחלק לא מבוטל מהאוכלוסייה.

יעקב פרי: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אני רוצה לומר בקצרה כמה נקודות.

איתן כבל: אנחנו, האנשים שאין להם שום מוגבלות ושום מגבלה בנהיגה או בחניה – כשאנחנו לא מצליחים למצוא מקום חניה זה הופך עבורנו לסיוט שקשה לדמיין אותו.

יעקב פרי: לעיתים קרובות אתה אומר "אני חוזר הביתה".

איתן כבל: נכון, לגמרי, לגמרי.

איתן כבל: היום חלק בלתי נפרד מההחלטה שלך להגיע למקום – הצגה, סרט, אפילו ביקור בסופר פשוט – אתה עושה את החשבון הזה.

איתן כבל: ואני מדבר על איש שלא נזקק לשום סיוע; שיכול לצעוד קילומטרים.

איתן כבל: אז קל וחומר כאשר מדובר במישהו עם מוגבלות.

איתן כבל: נכון, אני שם לב שיש שינוי ויש שיפור; יש הקצאה יותר גדולה לחניית נכים, אבל עדיין לא באופן מושלם.

איתן כבל: דיברה איתי היועצת שלי, מאיה עזריה, שבאה מבית ששני ההורים נזקקים בצורה מאוד משמעותית, והיא העלתה בפניי את העניין של החמרת הענישה – שנדבר עליו בחוק הבא.

איתן כבל: אולי לא תמיד החמרת הענישה היא זו שתיתן את המזור – אבל אתם יודעים מה, מגיע להם.

איתן כבל: לא ייכנסו על זה אנשים לבית הסוהר, אבל יש רגעים שזה כל כך מקומם ומחוצף.

איתן כבל: נקודה שנייה שהיא העלתה זה העניין של הרכבים הגדולים.

איתן כבל: מדובר בעניין שעדיין לא מונח על סדר יומנו.

איתן כבל: יש את אלה שמגיעים עם הרכבים הגדולים, והיום גם עושים את החניות ככה שגם עם רכבים רגילים אתה בקושי מצליח לצאת מהרכב, לפעמים אפילו להיכנס לתוך החניה.

איתן כבל: אני רוצה לומר שוב שאבנר עורקבי כבר הרבה זמן פונה אלינו להניח את הנושא הזה על סדר יומנו, ואני שמח שמצאנו את הזמן לעסוק בזה, וגם הצמדנו את זה לחוק.

איתן כבל: אני רוצה להודות גם ליובל וגנר ו"נגישות ישראל", שמשקיעים המון בנושא הזה, וגם נתנו את הנקודות לדיון.

איתן כבל: וגנר, תודה, באמת תודה מכל הלב.

איתן כבל: אנחנו נתחיל איתכם ונשמע את כל היושבים כאן סביב השולחן.

איתן כבל: בבקשה.

<יובל וגנר: קודם כול, תודה על הדיון.

<יובל וגנר: אפרופו פתיחת הדיון שלך, שהזכרת את כמות הנפגעים והנהרגים בתאונות דרכים – אחד הדברים שלא מזכירים זה את אלו שנפגעים, שהם אחרי זה הקליינטים של תווי הנכה - - -

איתן כבל: אתה צודק לחלוטין, אני יודע את זה ומודע לזה.

איתן כבל: אבל אני תמיד שואל את עצמי מה להגיד.

איתן כבל: אלו שנשארו בחיים, ברוך השם, מסלול הייסורים שהם עוברים.

איתן כבל: ..

איתן כבל: איך אני תמיד אומר, "מבלי להמעיט כהוא זה".

<יובל וגנר: אני רוצה לעבור בזריזות על מספר נקודות שחשוב שכולם יכירו.

<יובל וגנר: חוק חניות לנכים, שהוא רלוונטי להרבה מאוד אנשים, הוא חוק מאוד מיושן, שדורש עדכון.

<יובל וגנר: כלומר, יש יותר מדי דברים שצריך לעדכן בו, ומכאן חשיבות הדיון הזה.

<יובל וגנר: כמות תווי החניה לנכים שיש נכון ל-2018-2017 היא קצת מעל 14,000 תווים שמיועדים לתו כחול, כיסא גלגלים; ויש מעל 170,000 תו משולש; ובסך הכול – מעל 180,000.

<ישראל אבן זהב: יובל, יש מעל 200,000 משולשים, זה כבר מתקרב לרבע מיליון.

<יובל וגנר: מה שהכי מעניין הוא שקצב הגידול של תווי החניה פר שנה הוא מעל 30,000 בשנה.

<יובל וגנר: זאת אומרת, כל שנה המספרים גדלים בעוד 30,000.

איתן כבל: מאיפה זה בא?

איתן כבל: מאיפה רב האנשים האלה?

<יובל וגנר: אחת הנקודות שגם ישראל וגם "נגישות ישראל" וכל הארגונים מעלים היא שיש את אלו שהם ה-"הארד קור", אלה שברור שבשל הקושי שלהם בניידות הם חייבים תו חניה.

<יובל וגנר: מצד שני, החוק מיושן ויש בו פתח שמאפשר היום כמעט לכל אחד לקבל תו חניה – הוא רק צריך איזה פתק מהרופא ושעורך דין ילווה אותו.

<יובל וגנר: ונכון להיום אין לאגף הרישוי את היכולת לחסום בעצם את התופעה הזאת שכמעט כל אחד יכול לקבל תו חניה.

<יובל וגנר: ודרך אגב, הפרצה הזאת בחוק – קל לפתור אותה, כי יש שם סעיף שאומר שכל מי שדרכו עד הבית עלולה לסכן אולי את בריאותו.

<יובל וגנר: זה סעיף סל שלא אומר כלום אבל מאפשר כניסה של המונים לתו החניה, דבר שבסוף גם גורם לאנטי גדול בציבור, כי כשאני בא למצוא חניה ואני לא מוצא חניה אבל אני רואה מישהו שיוצא מאוטו קטן ומתחיל לרוץ לי בים – זה מרגיז.

<יובל וגנר: הציבור הרחב, שמקפיד לא לחנות בחניות נכים, כאשר הוא רואה את אלה שיוצאים מהמכוניות ואין להם שום בעיית הליכה – זה מרגיז אותי.

<יובל וגנר: אז זה נושא שצריך לטפל בו.

<יובל וגנר: לגבי היקף הדוחות, מדובר על סדר גודל של 10,000 דוחות רק של משטרת התנועה ועוד 10,000 דוחות בשנה של הרשויות המקומיות.

<יובל וגנר: זה שווה-כסף - - -

יעקב פרי: רק לנכים?

<יובל וגנר: כן, רק לנכים.

<יובל וגנר: זה שווה-כסף ל-20 מיליון שקל הכנסות – עשרה לרשויות המקומיות ועשרה למדינה.

<יובל וגנר: אז אלו הן הבעיות העיקריות שיש סביב חקיקת חניות הנכים.

<יובל וגנר: קודם כול, החוק הזה מיושן, ואין מה לעשות, חייבים לעשות רוויזיה בחוק.

איתן כבל: חוק הנגישות - - -

<יובל וגנר: חוק הנגישות לא נוגע בזה, חוק חניות הנכים הוא חוק נפרד, שהוא תחת - - -

<איריס גוראל: הוא נותן את ההקצאה ביחס למספר - - -

<לאה ורון: תאמרי את שמך בבקשה.

<איריס גוראל: איריס גוראל, ממונת נגישות ארצית בנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<יובל וגנר: אז הבעיה הראשונה, שכבר הזכרנו אותה, היא הבעיה של כמות הזכאים; שבעצם לא מדובר רק באלה שבאמת צריכים אלא יש פרצה אחת גדולה.

<יובל וגנר: התופעה השנייה היא תופעת עברייני חניות הנכים.

<יובל וגנר: היא מתחלקת לשניים: אלו שאין להם תו, אלו שחונים "רק לשנייה", "רק לרגע"; והקבוצה השנייה – בני משפחה.

<יובל וגנר: דווקא בני משפחה של הזכאים.

יעקב פרי: שמותר להם לנהוג ברכב.

<יובל וגנר: מותר להם, אבל אסור להם לחנות, אפילו לא לשנייה, אם הזכאי לא נמצא ברכב.

יעקב פרי: זה נושא שהוא לא ידוע.

יעקב פרי: זאת אומרת, אם לאשתי מותר לנהוג ברכב, עדיין אסור לה, בגלל שהיא לא נכה, לחנות בחניית נכים.

יעקב פרי: את זה הציבור לא יודע.

איתן כבל: שנייה, זה קטע שלא ברור לי - - -

יעקב אשר: זה קטע בעייתי.

יעקב אשר: היא נמצאת ברחוב ההוא, והוא נמצא שני מטר ליד.

איתן כבל: קח את פרי לדוגמה, הוא נכה צה"ל.

יעקב פרי: אני נכה צה"ל, יש לי תו נכה על האוטו.

יעקב פרי: נתתי לאשתי את האוטו, מותר לי.

יעקב פרי: היא, עם התו נכה – אסור לה לחנות במקום של נכה, מכיוון שהיא לא נכה.

איתן כבל: זה נראה לי הגיוני.

יעקב פרי: אבל אנשים לא יודעים את זה, אנשים מחנים - - -

איתן כבל: התו הוא לא לאוטו.

יעקב פרי: נכון, אבל זה מה שאנשים לא מבינים.

<יובל וגנר: עכשיו, העניין הזה לא ניתן לאכיפה, אלא אם כן השוטר עומד במקום ובמקרה ראה את הבן אדם.

יעקב פרי: יובל, אני ראיתי מקרים שבהם אנשים לא נכים מחנים את האוטו, מסתכלים מאחורנית ורואים שלא רחוק עומדת ניידת משטרה, ואז עושים את עצמם צולעים.

<ישראל אבן זהב: ראינו.

<ישראל אבן זהב: ראינו דברים כאלה.

<יובל וגנר: אבל יש לנושא פתרון.

<יובל וגנר: ישראל היא סטרטאפ ניישן, ובישראל הומצאו מספר פתרונות טכנולוגיים שאנחנו מאוד רוצים לקדם, שיאפשרו שני דברים.

<יובל וגנר: אחד, שזה יהיה תו חניה אישי.

<יובל וגנר: דבר שני, את התו יהיה אפשר להפעיל רק כאשר הזכאי יהיה באוטו ויחנה.

<יובל וגנר: נושא נוסף הוא אותם רכבים שיש להם מעלונים, שיכולים לחנות רק בחניות הגדולות.

<יובל וגנר: ונושא אחרון שאני רוצה להזכיר זה שיש אנשים עם מוגבלות בידיים, וכשאנחנו באים לכל אותם חניונים שיש בהם מחסום אוטומטי שצריך ללחוץ על כפתור ולהוציא את הפתק, אנחנו לא יכולים לעשות את זה.

<יובל וגנר: אנחנו הרבה פעמים נתקעים בזה.

<יובל וגנר: גם לזה יש פתרון מאוד פשוט וללא עלויות, ואפשר לקדם אותו בוועדה החשובה הזאת.

<יובל וגנר: לסיכום, מה אנחנו יכולים לעשות?

<יובל וגנר: אחד, בואו נעשה אחת ולתמיד רוויזיה בחוק חניה לנכים.

<יובל וגנר: שתיים, בואו נגדיל את הקנס מ-1,000 שקלים ל-2,000 שקל.

<יובל וגנר: שלוש, לקבוע שני סוגי תמרורי חניית נכים: לאלה שהם על כיסאות גלגלים ויש להם מעלונים, ולכל היתר.

<יובל וגנר: ארבע, פתרון למחסומים האוטומטיים.

<יובל וגנר: ודבר אחרון: לקבוע בחוק שכאשר מסמנים חניית נכים במקביל למדרכה, שהשטח של המדרכה לא יהיה עם ספסלים, עמודים וכולי.

איתן כבל: כן, ישראל העלה בדיון הקודם את כל הנקודות האלה.

איתן כבל: אני אדם שמעורב ומעורה בנושא, ולא דמיינתי לעצמי שעדיין מתקיימים כאלה פערים בדברים שעל פניו אמורים להיות הכי ברורים, הכי טריוויאליים, הכי לא מצריכים - - -

<יובל וגנר: וגם לא עולים כסף, רובם לא עולים כסף.

<יובל וגנר: לא סתם אתם מקבלים הרבה מכתבים ללשכות שלכם.

איתן כבל: פרי יחליף אותי לדקה.

איתן כבל: לאה, תראי מה זה ממשלה; אני זה שצריך לטפל בעניינים שהממשלה הייתה צריכה.

איתן כבל: .. זה פשוט - - -

<לאה ורון: אני לא מבינה למה אתה צריך לעשות את זה.

איתן כבל: את יודעת למה?

<לאה ורון: כי אין מישהו אחר שיעשה את זה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני שליח ציבור, אני שליח ציבור - - -

<לאה ורון: אבל יש שר תקשורת.

<לאה ורון: אתמול בלילה אמרתי שאם זה חשוב לשר התקשורת אז שיפנה ליו"ר הכנסת.

איתן כבל: אז כבר פניתי, גם ליו"ר הקואליציה.

איתן כבל: לפני שפרי מחליף אותי לדקה כדי לוודא את מה שנשאלתי, אני רק רוצה לשאול מי הוועדה שהסמכות שלה היא להעלות את כל הנושאים הכל כך טריוויאליים האלה.

<לאה ורון: גם ועדת הכלכלה וגם ועדת העבודה והרווחה.

איתן כבל: אני יודע, אבל לא סתם אני שואל אותך.

איתן כבל: מה החלוקה בינינו לבין ועדת העבודה והרווחה?

<לאה ורון: סעיף 100 לתקנון הכנסת לא תוחם בקווים מאוד ברורים את החלוקה בטיפול בנכים.

<לאה ורון: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ממונה על כל הנושא של הרווחה והבריאות של הנכים, כך שיכול שתאמר שזה חלק מהרווחה של הנכים.

<לאה ורון: לעומת זאת, ועדת הכלכלה ממונה על משרד התחבורה ועל כל ההיבטים של התחבורה .

<לאה ורון: כך שזה נושא שיכול להיות גם פה וגם פה.

איתן כבל: אז אנחנו נתלבש על העניין הזה.

איתן כבל: פרי, אתה תעזור לי בעניין הזה?

יעקב פרי: בוודאי.

איתן כבל: בוודאי אחרי שעשית את הגילוי הנאות.

איתן כבל: ואם צריך, כדי לאתגר את הממשלה, ועדת הכלכלה כולה תגיש הצעת חוק משותפת שתכניס בתוכה את כל הנקודות שהעלינו כאן.

יעקב אשר: יכול להיות שיש בחקיקה דברים שהם בסדר ורק צריך את האמצעים הטכנולוגיים או תקנות - - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: כמו שהוא אמר, יש דברים שמצריכים שינוי ממש, ויש דברים - - -

יעקב אשר: צריך לעשות צילום של כל הדברים שיש, לראות איך לשפר אותם - - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: ודרך אגב, אם אתם שואלים אותי, זה דבר שנטו הממשלה היא זאת שצריכה להביא את זה.

איתן כבל: זה נושא שהוא כל כך של הממשלה.

איתן כבל: אבל אם זה יגרום, כמו שעשינו יותר מפעם אחת, לממשלה לעשות מעשה, לפחות את שלנו עשינו.

איתן כבל: אז אנחנו כוועדת הכלכלה לוקחים את הטיפול בחניות כמשימה, ואני אומר זאת בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: פרי, תחליף אותי כאן בבקשה.

יעקב פרי: ממשיכים את הדיון הזה או מתחילים את הבא?

<לאה ורון: מתחילים את הצעת החוק, זה נקבע לתשע וחצי.