הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 132, 2018-03-18 11:30

ישראל אייכלר: שלום וברכה.

ישראל אייכלר: אנחנו שמחים קודם כל שביום הראשון לפגרה ועדת הכנסת לפניות הציבור מתכנסת, למרות שזה ערב פסח ובגלל שזה ערב פסח.

ישראל אייכלר: מצד אחד, זה מאוד חיובי, שלמרות שהפגרה היא במליאה, ואי-אפשר לעשות חקיקה, אבל לעזור לאנשים ולהפעיל את המערכות ולפקח על הממשלה אפשר גם וצריך גם בפגרה.

ישראל אייכלר: מצד שני, זה מצער, כי זה דיון רביעי שאנחנו עושים בעניין קמחא דפסחא.

ישראל אייכלר: אנחנו מאמינים, אדוני מנכ"ל משרד העבודה והרווחה וחברי הצוות והמשתתפים, שאין מקרה בעולם כלל.

ישראל אייכלר: אתמול בין חזרת הש"ץ לקריאה בתורה יצא לי להסתכל באיזה עלון, וראיתי שם דבר מדהים – שההגדרה של קמחא דפסחא זה לא צדקה לעניים הרגילה, שכל השנה צריך לפרנס עניים, אלא יש אנשים, שאינם רוצים ליהנות מהצדקה בכל ימות השנה ומסתדרים איכשהו, אז הקמחא דפסחא בערב פסח ובחגים, שהם לא יכולים לעמוד בזה, מצווה לעזור להם.

ישראל אייכלר: זו מצווה נפרדת ממצוות הצדקה.

ישראל אייכלר: כלומר אדם שאומר:

ישראל אייכלר: אני נותן צדקה כל שנה – חייב בערב פסח בקמחא דפסחא מיוחדת גם לאנשים שלא נהנים מהצדקה כל השנה.

ישראל אייכלר: מדובר בישיבה רביעית בנושא.

ישראל אייכלר: עשינו ישיבה בכ"ב באדר התשע"ז, ט"ו באלול התשע"ז, כ"א בשבט התשע"ח, ומי שלא מכיר את התאריך העברי, זה היה ב-20.3.17, ב-6.9.17 וב-6.2.18, ועכשיו בפעם הרביעית.

ישראל אייכלר: בכל הישיבות הקודמות חזרה הבעיה העיקרית, אדוני המנכ"ל, שכספי התמיכות אינם נמצאים בבסיס התקציב.

ישראל אייכלר: זה דבר שצריך להיות בבסיס התקציב, ולא כל שנה לנהל משא ומתן להגדלת סכום הסיוע לעמותות שמסייעות לנזקקים.

ישראל אייכלר: ציינתי בוועדות הקודמות, בדיונים הקודמים, דברים שידועים לך ולכולם, שעמותות החסד אינם חיים מפי משרד הרווחה.

ישראל אייכלר: רוב הסל, שהוא לפחות 150 שקל סל, משולם על-ידי תורמים, שתורמים את הכסף על-ידי הגיוס שמגייסים עמותות החסד ועמותות הצדקה.

ישראל אייכלר: כל מה שאנו מדברים זה על כעשרה שקלים – ואני מדבר יותר, כי העמותות אומרות שפחות מעשרה שקלים לסל.

ישראל אייכלר: לכן ההשתתפות הממשלתית בדבר היא לא רק זכות; היא גם חובה.

ישראל אייכלר: גם לולא העבודות הסוציאליות היו שולחות אנשים לעמותות לקבל סיוע, ובפרט שהעובדות הסוציאליות והעובדים הסוציאליים שולחים אל העמותות האלה, כי אין להם אפשרות לסייע להם לחג, ודאי שהמדינה היתה צריכה לתת לפחות 50%, אז אם הסל היה צריך להיות מינימום 150 שקל, אז 75 שקלים לסל, ואז אנחנו מדברים פה על 40 מיליון שקל או משהו כזה, כפי שאהיה לפני כמה וכמה שנים, ואני מקווה, שמהישיבה הזו תצא בשורה, שקמחא דפסחא יחולק השנה, גם אם משלמים את זה אחרי פסח, אבל לפחות העמותות תדענה שהן יכולות לחלק את הסלי קמחא דפסחא וגם בחג הסוכות.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה להאריך בדיבורים על מספר העניים שעולה מחג לחג – זה אולי ראשי העמותות יגידו.

ישראל אייכלר: היה דיון גם על הדוחות השגויים של העמותות, על הבירוקרטיה, שלא מאפשרת אפילו 10% שגויים, כלומר אם מספר תעודת זהות אחד לא מדויק, אי-אפשר לתקן.

ישראל אייכלר: פנינו לשרי האוצר והרווחה בבקשה להגדלת התקציב וגם להסדיר את העניין הזה.

ישראל אייכלר: אני מבין שיש איזו בעיה עם רואי החשבון – נדבר על זה בדיון.

ישראל אייכלר: אני רוצה גם לברך את נציגת האוצר, הגב' יעל אגמון, שהגיעה כדי למצוא פתרון לשאלה.

ישראל אייכלר: נתחיל את זכות הדיבור – אולי המנכ"ל יאמר קודם כל את משנתו, ואז העמותות.

<אביגדור קפלן: קודם כל, המשרד שלנו מייחס חשיבות רבה למתן סיוע לאותן עמותות שעוסקות במתן סיוע לקהל הצרכנים שלהם.

<אביגדור קפלן: כל שנה עזרנו בענק, תחת מבחני תמיכה עזרנו לעמותות הללו.

<אביגדור קפלן: שנה שעברה היה 18 מיליון שקל, שנה לפני כן היה גם סכום כזה.

<אביגדור קפלן: בדרך כלל – לפחות בשנה שעברה, שהייתי עד לכך –כי בשנים עברו לא עבדתי עוד במשרד – באנו בדברים עם האוצר.

<אביגדור קפלן: ההצעה היתה סדר גודל של 15 מיליון שקל – גם כן, אחרי דין ודברים ולחצים מכאן ועד הודעה חדשה.

<אביגדור קפלן: אנחנו הוספנו 3 מיליון.

<אביגדור קפלן: סך הכול היה 18 מיליון, שחולקו במבחני תמיכה לקמחא דפסחא.

<אביגדור קפלן: אני חושב שזה מהלך נכון, חשוב.

<אביגדור קפלן: השנה פניתי לאוצר לפני כחודשיים, אני חושב, שנמשיך במסורת הזאת, וניתן את מענקי התמיכה תחת מבחני התמיכה.

<אביגדור קפלן: עד רגע זה נענינו בשלילה, והפנו אותנו לתקציב שלנו, לקחת את זה ממקורותינו, כאילו באוצר אין שום רזרבה מתאימה להקצות למטרה הזו.

<אביגדור קפלן: אנחנו לא יכולים לשנות את סדרי העדיפויות, ולפגוע באחרים לטובת קמחא דפסחא.

<אביגדור קפלן: אני לא חושב שהוויכוח הזה על ה-15 מיליון שקל היה צריך בכלל לקרות ולהגיע לשולחן הזה.

<אביגדור קפלן: בעיניי, זה דיון שהיה צריך להתייתר ולהיפתר.

<אביגדור קפלן: אני מסכים אתך בפה מלא, שאכן הסעיף הזה צריך להיכלל בבסיס התקציב, ולחדול מכל הוויכוחים האלה מדי שנה.

<אביגדור קפלן: מה שיעמוד בבסיס התקציב זה מה שיחולק, אבל שיעמוד משהו.

<אביגדור קפלן: אין תקנה כזו היום, שאכן מעמידה כסף למטרה הזו.

<אביגדור קפלן: לכן כל מה שאתה מפנה אלינו, אנחנו מקבלים בברכה, כפוף לכך שאכן ההיענות של משרד האוצר, סוף-סוף, שבועיים לפני החג, תהיה חיובית, יעמידו את התקציב הזה לזכות המשרד, והמשרד בכבוד ייצא במבחני התמיכה שערוכים ומוכנים ומחכים לאור הירוק.

<אביגדור קפלן: האור הירוק הזה לא הגיע עד רגע זה, לצערי, למרות שהיו כבר התערבויות של חברי כנסת ואחרים לטובת העניין.

<אביגדור קפלן: עד רגע זה תגובת האוצר היתה שלילית, ואני מצר על כך.

ישראל אייכלר: לפני שנקבל את תשובת האוצר, אני רוצה לתת למישהו מהעמותות כדי להסביר על מה אנחנו מדברים.

ישראל אייכלר: יוסי ויטמן, בבקשה.

<יוסף ויטמן: כפי שאמרת, אנחנו בדיון רביעי פה.

<יוסף ויטמן: זה מצער.

<יוסף ויטמן: אנחנו שבועיים לפני פסח, בשיא החלוקה.

<יוסף ויטמן: מדובר באלפי-אלפי נזקקים.

<יוסף ויטמן: חלקם הגדול מופנה אלינו על-ידי העובדות הסוציאליות והרווחה; ולא רק הן - גם מלשכת שר הרווחה מפנה אלינו כל שנה משפחות – תעזרו להם, ואנחנו נותנים להם בחפץ לב, כי אדם רעב בערב פסח זה דבר שמוזכר במסורת ישראל בספרות היהודית כבר מאות שנים אחורה, שבערב פסח לעזור לנזקקים כדי שיהיה להם מזון לחג.

<יוסף ויטמן: אנחנו מגייסים בשנה קרוב ל-40 מיליון שקל בשביל מזון לנזקקים, רק כשמגיע פסח, גם אדם ששורד את היום-יום, בפסח ההוצאות - הוא מעל ומעבר, ואין לו מאיפה.

<יוסף ויטמן: לצערנו, השנה, כשמופנים כאלה אנשים, נגיד להם: תפנו חזרה ללשכת השר, ללשכת המנכ"ל, לשר האוצר או למי שזה יהיה?

<יוסף ויטמן: אצלנו אין האפשרויות כי לא קיבלנו הסיוע, ואנחנו לא רוצים לעשות את זה.

<יוסף ויטמן: הדיון הזה חוזר על עצמו כל שנה, וכל שנה אנחנו מגיעים לפה בערב החג.

<יוסף ויטמן: אני חושב שנכון היה להכניס את זה בבסיס התקציב, להכיר לפחות באחוז מסוים מהפעילות שלנו.

<יוסף ויטמן: אומרים 150 שקל לסל - זה נכון בדרישות של המשרד.

<יוסף ויטמן: אנחנו נותנים הרבה-הרבה מעבר, דברים שלא מוכרים כמו מוצרי חד-פעמי וטיטולים שאנחנו מוסיפים למשפחה לחג.

ישראל אייכלר: כמה בערך חסר שאתם נותנים בפועל?

<יוסף ויטמן: זה יכול להתקרב ל-500, 600 שקל למשפחה, לסל, אבל אנחנו מצפים להשתתפות מינימלית, יחסית.

<יוסף ויטמן: הנושא הנוסף שהעליתם קודם, הבירוקרטיה - אני מקווה שיהיו לנו תשובות, כי יש נכונות בצד המשרד.

<יוסף ויטמן: כרגע הדיון בעיקר בערב חג.

ישראל אייכלר: בוא נתמקד קודם בפועל במעשה עצמו.

ישראל אייכלר: אם אתה אומר שאתם נותנים כ-500 שקלים, כבר אמרתי בדיונים קודמים ואני מתבייש להגיד את זה, אבל בשביל עשרה שקלים, אם אני הייתי מנהל עסק, לא הייתי מקדיש אפילו שעה אחת של דיונים בכנסת או בממשלה כדי לקבל עשרה שקלים על 500 שקל.

ישראל אייכלר: כלכלית זה חבל על הזמן של רואה החשבון והפקיד שמכין את הניירת לעשות את זה.

ישראל אייכלר: אני כאזרח וכנבחר ציבור, כחבר פרלמנט, מתבייש שהממשלה הישראלית, שמדברת על מדינת רווחה, דווקא בשיח הציבורי של ימינו, שהרווחה והסיוע לאזרח בזכויות האדם והאזרח הוא בראש מעיינם של כל הפוליטיקאים, מראש הממשלה עד אחרון סגני ראשי ערים, יכולים להסתכל ולשמוע ולקרוא בעיתון שערב פסח אין תקציב לקמחא דפסחא, לעמותות החסד, שלא צריכות להוכיח עצמן שוב ושוב.

ישראל אייכלר: אני מעלה את הבקשה שלך.

ישראל אייכלר: לגבי הפרטים של הבירוקרטיה, נדבר בשלב השני, אחרי שנראה שיש בכלל כסף.

ישראל אייכלר: בבקשה, מר גבריאל וקנין.

<גבריאל וקנין: אני רוצה קודם כל להודות ליושב-ראש הוועדה, שמעלה את זה שוב ושוב.

ישראל אייכלר: אין לי ברירה.

ישראל אייכלר: זה פניות ציבור.

<גבריאל וקנין: דברים זזים, אני רואה.

<גבריאל וקנין: ואני מאוד מעריך את העבודה של משרד הרווחה, וכל העוסקים במלאכה באמת עושים עבודת קודש.

<גבריאל וקנין: אני ב"פיתחון לב", ואני רוצה לסבר לכם את הגודל של הנתונים של העמותה שלנו.

<גבריאל וקנין: אנחנו מחלקים מעל 70,000 סלי מזון מדי שנה בשווי 13 מיליון שקל, כל שנה.

<גבריאל וקנין: ממשרד הרווחה אנחנו מקבלים סביב 3.6 שקלים.

<גבריאל וקנין: הדברים נובעים מכמה סיבות: האחת, כפי שאמרנו פה, שאין בסיס תקציב לכמות סלי המזון בכלל.

<גבריאל וקנין: שנית, הבירוקרטיה ואופן חישוב הסל גורם לרדת ל-3.6 שקלים, למה – כי היום יש משהו נורא פרדוקסלי.

ישראל אייכלר: אתה מדבר על 3.6 מיליון?

<גבריאל וקנין: לא.

<גבריאל וקנין: אני מקבל 3.6 שקלים לסל, ששווה, בשווי של מעל 200 שקלים.

<יוכבד אילוז: זה פרויקט סלי מזון, לא קמחא דפסחא.

<גבריאל וקנין: אני מדבר באופן כללי על כל השנה, גם על קמחא, שאני מקבל שם טיפה יותר, אבל הממוצע השנתי- - -

ישראל אייכלר: חישבת כמה זה לקמחא דפסחא, כדי שנהיה ממוקדים?

<גבריאל וקנין: סביב 5.5, 6 שקלים.

<גבריאל וקנין: משהו כזה.

<גבריאל וקנין: אבל הממוצע השנתי הוא 3.6 שקלים לסל מזון.

ישראל אייכלר: אל תוריד את זה לממוצע, כי אז המשרד יגיד – נאמר מה שהמשרד אומר.

ישראל אייכלר: 6 שקלים לקמחא לפסחא?

<גבריאל וקנין: כן.

<גבריאל וקנין: הדבר נובע מכמה סיבות.

<גבריאל וקנין: אחד, יש דבר פרדוקסלי - מבחני התמיכה שהמנכ"ל הזכיר מודדים אותו על סלי המזון שאנחנו מקבלים, ועסקים לא רוצים להביא לנו חשבונית, כי הם צריכים להצהיר מע"מ, ולא שווה להם לתת לנו חשבונית.

<גבריאל וקנין: ואז חצי מהתרומות שלנו יורדות ל-20%, כי העסקים לא רוצים לתת לנו חשבונית.

<גבריאל וקנין: הם לא רוצים להצהיר על התרומה הזאת, למרות שמביאים לנו תרומות.

<גבריאל וקנין: ואז לצורך שווי מוצא רק 20%.

<גבריאל וקנין: דבר שני, בסיס התקציב שהוא לא בתקציב – אמר את זה חנן פריצקי כמה פעמים – שמשרד הרווחה לא אמור לטפל בעוני, וזה משהו שמאוד מפריע, כי כרגע הכתובת העיקרית של העניים, שאני יודע עליה, היא משרד הרווחה, אבל אם משרד הרווחה לא מטפל בעוני, אז מי כן?

<גבריאל וקנין: דבר שלישי, כרגע קמחא דפסחא, אני מבין שאין לו תקציב כרגע.

<גבריאל וקנין: זה יפגע באופן ודאי בכמות מקבלי הסיוע שלנו, בסלי המזון שאנחנו מחלקים מדי שנה, מדי חודש וגם לחג הפסח הקרוב.

ישראל אייכלר: אני מבקש לצטט – הכנתי לעצמי, ועכשיו העוזר שלי מצא לי אותו, מה שהרמב"ם אומר במשנה תורה על החג, איך שצריך לשמח את החג, את המשפחה, והקטנים, נותנים להם קליות ואגוזים, והנשים קונים להן בגדים ותכשיטים, ואנשים אוכלים בשר ושותים יין, וכשאוכל ושותה, חייב להאכיל לגר, ליתום ולאלמנה עם שאר העניינים האומללים, אבל מי שנועל דלתות חצרו, ואוכל ושותה הוא ובניו ואשתו, ואינו מאכיל ומשקה לעניים ולמרי נפש – מרי נפש אינם עניים בדיוק; הוא מדגיש – לעניים ולמרי נפש – אין זו שמחת מצווה אלא שמחת כרסו – הבטן, ועל אלו נאמר – מביא מהנביא הושע- זבחיהם כלחם אונים להם, כל אוכליו ייטמאו כי לחמם לנפשם, כלומר הם אוכלים רק לעצמם.

ישראל אייכלר: שמחה כזו קלון היא להם.

ישראל אייכלר: אומר הרמב"ם שאדם שיושב בליל הסדר, עם כל המשפחה, עם כל היופי, מכין הכול כשר למהדרין, אבל אם הוא לא נתן לעניים, זו שמחה של קלון, שנאמר – בנביא מלאכי - וזריתי פרש על פניכם, פרש חגיכם.

ישראל אייכלר: אני חושב שדברים כל כך חריפים של הרמב"ם – הוא בדרך כלל עוסק בהלכה, ולא בהטפות מוסר.

ישראל אייכלר: כלומר הוא פוסק להלכה, שכל המושג של פסח ושל כל דכפין ייתי ויאכל וכל הסעודה וכל המצות והקליות והאגוזים ומה נשתנה, תלוי במה שנתת לעניים ולמסכנים.

ישראל אייכלר: נפסק שהוא לא צריך להזמין דווקא לשולחן שלו, כי אם אין לו, אם הוא לא מוצא, אם הוא נותן לפני החג קמחא דפסחא, ודואג שאחרים גם יאכלו, וכשהוא אוכל הוא יודע שלפחות אדם אחד או עניים אוכלים, ואין מישהו בעיר שאין לו מה לאכול, גם כל השמחה שלו היא שמחת מצווה.

ישראל אייכלר: חשוב מאוד לומר את זה גם לנושא של הדיון.

ישראל אייכלר: אני חושב שאין דברים יותר ברורים מהחשיבות של זה.

ישראל אייכלר: אני מודה לכם על הדברים.

ישראל אייכלר: מישהו רוצה להוסיף משהו לגבי הפרטים?

ישראל אייכלר: או קודם נקבל תשובת האוצר?

ישראל אייכלר: יש מה לדבר על הבירוקרטיה של איך מקבלים את הששה שקלים, אבל בוא נדבר על עצם העניין.

<חנן פריצקי: נדבר על העיקרון.

<חנן פריצקי: לשים את זה על השולחן – אל"ף, לא אחזור שוב על מדיניות משרד העבודה והרווחה לגבי עוני.

<חנן פריצקי: אני חושב שמה שאתה אומר, שמשרד הרווחה לא מטפל בעוני, הוצאו מהקשרם.

<חנן פריצקי: נתתי פה הסברים מאוד ארוכים, מה קרה מאז סיפור מדינת הסעד ואיפה הביטוח הלאומי, הסיפור של רשת ביטחון של הביטוח הלאומי.

<חנן פריצקי: לא אחזור עלייו.

<חנן פריצקי: כפי שאמרתי בדיון הקודם, משרד העבודה והרווחה מטפל באספקת שירותים לחוסים רבים, מכל השירותים, מכל הסוגים, וזה הייעוד המרכזי שאנחנו עושים.

ישראל אייכלר: מה זה שירותים, אם לא עמותות שמחלקות לפסח סל של 500 שקל?

ישראל אייכלר: זה לא שירות לעני?

<אביגדור קפלן: אוסיף.

<אביגדור קפלן: משרד הרווחה רבתי, קרי המשרד והביטוח הלאומי – הביטוח הלאומי נותן קצבאות למכביר, שתכליתן לעזור לאותם עניים לקיים את עצמם, אם זה קצבאות זקנה, קצבת נכות, קצבת דמי אבטלה, הבטחת הכנסה וכיוצא באלה.

<אביגדור קפלן: המשרד, אותו חלק שנקרא משרד, הוא נותן שירותים – בין השאר גם יש לנו מיזם לביטחון תזונתי, שאנחנו מנסים לעזור לעניים, יש לנו הקמחא דפסחא, שאנחנו מנסים לעזור לעניים, אבל זה לא העיקר.

<אביגדור קפלן: העיקר של העזרה לעניים היא בנתיב של הביטוח הלאומי.

<אביגדור קפלן: לזה התכוון פריצקי.

ישראל אייכלר: אבל לביטוח לאומי אין סמכות חוקית לתת סיוע לעמותות.

ישראל אייכלר: הוא נותן ישירות.

ישראל אייכלר: למשרד שלכם – יש, אבל בהיגיון ובעיקרון של מתן שירותים זה בדיוק שירות כמו מתן קצבה בביטוח הלאומי.

ישראל אייכלר: בדיוק כשאתה בונה הוסטל, בונה בית אבות, בונה מעון למאותגרים, אתה בונה סל לחג – זה אותו שירות.

ישראל אייכלר: אני לא מבין את ההבדל.

<אביגדור קפלן: אמרתי את זה בפתח דבריי – אני חושב שהנושא של קמחא דפסחא במסורת היהודית ובמסורת המשרד בשנים האחרונות הוא דבר שהיה וצריך להיות.

<אביגדור קפלן: אני אומר את זה כמנכ"ל המשרד.

ישראל אייכלר: היה 40 מיליון שקלים לפני ארבע שנים.

<יוכבד אילוז: לכל הפרויקטים.

<חנן פריצקי: יש לנו פרויקטים שהם לא דווקא קמחא דפסחא.

ישראל אייכלר: אבל זה היה בקמחא דפסחא.

<חנן פריצקי: לא, מה שקרה, והסברתי גם בפעם הקודמת – בשנת 2015 קיבלנו תקציב ייעודי לטובת מבחן משולב לעמותות גג ולעמותות מזון.

<חנן פריצקי: בסופו של יום, כיוון שהכסף הגיע רק בנובמבר, לא היה ניתן לחלק אותו לטובת המטרה הספציפית שאליו הוא הגיע.

<חנן פריצקי: לכן היתרה שהיתה לנו על-מנת שנשאיר אותם בכל זאת לאותם נושאים, העברנו לקמחא דפסחא.

<חנן פריצקי: זו היתה שנה אחת חריגה מהבחינה הזו, שניתנו מקורות נוספים מעבר למה שניתן לקמחא דפסחא, וזה מה שקרה.

<חנן פריצקי: מה שראינו בשנים האחרונות, שהמשרד מצליח ללקט כ-3 מיליון שקל מתוך מקורות המשרד.

<חנן פריצקי: יש מיליון שקל בבסיס התקציב, יש מיליון שקל, פחות או יותר, שמגיע כל פעם בסכום זה או אחר מהעיזבונות, ויש קצת פחות ממיליון שקל שמגיע מקופות צדקה.

<חנן פריצקי: זה פחות או יותר ה-3 מיליון שקל שאנחנו מעמידים בשנים האחרונות, והעמדנו לטובת קמחא דפסחא באופן רציף.

<חנן פריצקי: מעבר לזה, היינו מקבלים כל שנה בנוסף תקציב ייעודי נוסף ממקורות חיצוניים לטובת בדיוק המיזם הזה, שנקרא קמחא דפסחא, דהיינו כמבחן לחג פסח ולחג נוסף, ראש השנה.

ישראל אייכלר: כל מה שאמרת נכון כעובדות, והפרוטוקול שלנו מכיר את זה בעל-פה, והשאלה שלי אליך – למה אתה חושב ש-40 מיליון שקל זה מדי הרבה, כשאתה יודע שזה מדי מעט?

ישראל אייכלר: שנה אחת היה, ואז היה כסף מיותר?

ישראל אייכלר: זה לא היה כסף מיותר.

ישראל אייכלר: אז למה בשנה שלאחר מכן לא הכנסתם את זה לבסיס התקציב?

<חנן פריצקי: גם זה לא היה בסיס תקציב.

<חנן פריצקי: זה היה כסף שהתקבל ממקור חוץ לטובת- - -

ישראל אייכלר: אבל למה לא הכנסתם את זה בשנה הבאה לבסיס התקציב?

<חנן פריצקי: הדיונים על בסיס התקציב הם מאוד לא פשוטים.

<חנן פריצקי: אנחנו בסופו של יום מנסים להגיע למקסימום שאנחנו יכולים.

<חנן פריצקי: השנה הדרישות התקציביות לשנת 2019 נגעו ב-2 מיליארד שקל.

<חנן פריצקי: בסופו של יום קיבלנו 400 מיליון שקל, שמזה קיצצו לנו סכום גם לא פשוט.

<חנן פריצקי: אני אומר, צורכי עם ישראל מרובים בקטע הזה.

<חנן פריצקי: אנחנו צריכים לתעדף אותם בסופו של יום, ולתת את זה לדברים הכי-הכי קריטיים שיש לנו לשירותי הרווחה.

<חנן פריצקי: מהבחינה הזו אנחנו- - -

ישראל אייכלר: אני לא במקום של ויכוח, כי כל מה שאתה אומר כעובדות, נכון.

ישראל אייכלר: אני מדבר על השקפה ועל מציאות.

ישראל אייכלר: עומד פה שר האוצר רק השבוע, משתבח עם תקציב חברתי שאין כמוהו בעולם, מספר סיפורים, וכל הסגנים שלו מחניפים לו.

ישראל אייכלר: כל חברי הכנסת מוחאים לו בגב, וחיים כץ מסתובב כחתן, ופה מדובר על קמחא דפסחא - אין עם מי לדבר?

ישראל אייכלר: אני כאזרח, כנציג האזרחים, כשומר הסף מול השלטון, מרגיש ממש מתוסכל.

ישראל אייכלר: איך הצבעתי בשביל תקציב כזה?

ישראל אייכלר: ושואלים אותי, למה אמרת בגלי צה"ל שזה תקציב רע?

ישראל אייכלר: הרי עשינו ועשינו.

ישראל אייכלר: ואני אומר: זה מה שהם עושים - אגב, יש לי הערות גם לגבי מחיר למשתכן וגם לגבי דיור, כל שאר הדברים האלה, אבל זה לא הנושא.

ישראל אייכלר: על קמחא דפסחא אני בטוח באופן אישי, שהשר כחלון לא ניגש לסדר פסח לפני שהוא נותן צדקה לעניים.

ישראל אייכלר: אני מכיר אותו.

ישראל אייכלר: אני בטוח.

ישראל אייכלר: אין אדם רחום ממנו.

ישראל אייכלר: אני רוצה להבין למה פה – האם השר כחלון יודע, והאם הוא מוכן לגשת לפסח בידיעה שעם ישראל יידע שמדינת ישראל לא נתנה קמחא דפסחא השנה?

ישראל אייכלר: זו השאלה שלי.

ישראל אייכלר: לא הפרוצדורה שאתה אומר - אני לא מכחיש אף מילה שאתה אומר.

ישראל אייכלר: ניתן את הזכות לגב' יעל אגמון לבשר לנו בשורה אולי, נציגת האוצר.

<יעל אגמון: כפי שאמרת, אדוני היו"ר, תקציב לשנת 2019 נסגר עכשיו.

<יעל אגמון: תקציב 2018 סגור מזה זמן.

<יעל אגמון: משרד הרווחה קיבל בבסיס תקציב 2018 תוספת תקציבית של 500 מיליון שקל.

<יעל אגמון: נוסף על כך קיבל המשרד בתקציב הזה סכום לצרכים משתנים במהלך השנה של 50 מיליון שקל לכל אחת מהשנים 2017 ו-2018, כלומר 100 מיליון שקל בסך הכול.

ישראל אייכלר: 100 מיליון שקל על מה?

<יעל אגמון: כסף שיועד לצרכים משתנים של המשרד.

<יעל אגמון: מאחר שהתקציב אושר ביולי 2016 בממשלה, והוא תקציב לשנתיים, אמרנו שמאוד יכול להיות שבמהלך התקופה יתבררו שיש נושאים שלא ידענו עליהם ב-2016, ונצטרך לתת עליהם את הדעת במהלך השנים.

<יעל אגמון: לזה הכסף הזה יועד.

<יעל אגמון: זה 100 מיליון שקל שיועד בדיוק למטרות כמו המטרה הזו.

<יעל אגמון: משרד הרווחה – הצענו לו כמה פעמים, לתקצב את קמחא דפסחא או מתוך תוספות תקציביות שהתקבלו בבסיס התקציב במהלך 2018, ולעשות הסטות ככל הנדרש, או, אם הם מעוניינים בכך, להשתמש באותם 100 מיליון שקל לטובת הדבר הזה.

<יעל אגמון: רק אומר שבשנת 2017 הם לא ניצלו את כל ה-50 שהיו להם, כלומר יש להם כסף בכסף הגמיש הזה, שמטרתו בדיוק לענות על צרכים משתנים, לתקצב את הדבר הזה.

<יעל אגמון: בסוף תקציב משרד הרווחה משקף בעיני משרד האוצר את סדר העדיפויות של המשרד.

<יעל אגמון: אני לא חושבת שבינינו לבין המשרד יש חולק על כך שקמחא דפסחא הוא דבר חשוב.

<יעל אגמון: אבל כמו שאמר חנן, צורכי המשרד מרובים, ותמיד יש עוד צרכים.

<יעל אגמון: אף פעם לא נוכל לענות על כל הצרכים, כי בסוף השמיכה קצרה מכדי להכיל את כל הצרכים של משרד הרווחה.

<יעל אגמון: בתוך הכסף שמשרד הרווחה כן מקבל, הוא עושה תעדוף.

<יעל אגמון: ככל שמשרד הרווחה רוצה לתעדף את הדבר הזה יותר גבוה, כמובן שאנחנו נאפשר ונסייע ונעביר את הפניות התקציביות כמה שיותר מהר, אבל בסוף זה של משרד הרווחה, והמקום שהוא שם את הדבר הזה בתוך בסדר העדיפויות שלו.

ישראל אייכלר: השאלה היא איך פותרים את הבעיה, כשאת נמצאת פה, והמנכ"ל נמצא פה, ואנשי משרד הרווחה נמצאים פה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לצאת מפה עם 15 מיליון שקל לפחות.

ישראל אייכלר: אני חושב שבשנה שעברה בסוף היה איזה 20 מיליון שקל.

<חנן פריצקי: בסופו של יום היה 18.

ישראל אייכלר: אבל סיפרת לנו שהיה עוד 2, שהגענו ל-20 מיליון.

<חנן פריצקי: סך הכול.

<חנן פריצקי: אם מחברים הכול, היה 18.

<אביגדור קפלן: 18 קיבלנו מהאוצר, שלא היו- - - לפי התעדוף שלנו.

<אביגדור קפלן: לפי הפרסומים יש להם 20 מיליארד כרזרבה, אז יכולים להקצות 15 מיליון לקמחא דפסחא, ולא לומר לנו: קחו מדברים אחרים, ותנו את זה לטובת קמחא דפסחא.

<אביגדור קפלן: בשביל זה לא צריך את האוצר.

<אביגדור קפלן: אני יכול בבית לשנות את התעדוף.

ישראל אייכלר: גם את התוספת הזו אתה יכול לקחת לעצמך?

<אביגדור קפלן: לא יכול.

<אביגדור קפלן: היא אומרת שהיו מאשרים לי.

<אביגדור קפלן: מה זה אומר - זה אומר שהיינו פוגעים במשהו אחר.

<אביגדור קפלן: הדבר הזה תמיד קיבל התייחסות חיצונית; לא התייחסות בבסיס התקציב.

<אביגדור קפלן: לכן אין סיבה שישלחו אותנו לתקציב שלנו עם כל בעיות התעדוף שיש.

<אביגדור קפלן: ואני מצטרף לקריאה שלך, שיכניסו יד לכיס, וייתנו 15 מיליון שקל נוסף ל-3 שנעיד ממקורותינו, ונצא עוד היום או מחר במבחני תמיכה לטובת הציבור.

ישראל אייכלר: חייבים היום.

ישראל אייכלר: 15 מיליון שקל ב-480 מיליארד, שזה חצי טריליון.

ישראל אייכלר: אף אחד לא אמר את זה.

ישראל אייכלר: הייתי סגן יושב-ראש בזמן שהתחילו לדון על תקציב 2019, ועמדה שם נואמת אחת, ואפילו מי שעמד לדבר אחריה אולי לא היה, ואמרנו שעל כל דבר שהיה בכותרת בעיתון, המליאה מלאה ורועשת ורוגשת, ורק לפני שעה היתה אש במליאה, ועכשיו כשהולכים לדבר על חצי טריליון שקלים שמוציאים מכיס האזרחים, אף אחד לא יושב פה אפילו לשמוע - לא רק לא להתווכח.

ישראל אייכלר: היינו צריכים להתווכח על כל משרד ומשרד.

ישראל אייכלר: אותה תחושה יש לי עכשיו כשאני מדבר על ה-15 מיליון.

ישראל אייכלר: אמנם אנחנו ועדה קטנה, ש-15 מיליון זה הרבה כסף, אבל את מדברת כנציגת - 480 מיליארד, אז מה זה 15 מיליון?

<יעל אגמון: שוב, השאלה היא לא גודל תקציב המדינה.

<יעל אגמון: בסוף תקציב המדינה, כפי שאתה יודע, מיועד לסוגיות שונות.

<יעל אגמון: החצי טריליון הזה, 480 מיליארד האלה, יש להם ייעודים שונים, חשובים יותר או פחות - אנחנו לא עושים פה בירור.

ישראל אייכלר: אבל אני עושה דירוג בעניין הפרופורציה של הדיון שלנו.

ישראל אייכלר: הדיון שלנו ממש על כסף קטן, דמי כיס.

ישראל אייכלר: 15 מיליון – למשרד כמו משרד הרווחה, למשרד כמו משרד האוצר.

ישראל אייכלר: לכן אני מבקש - זה לכבודו של עם ישראל, כבודה של מדינת ישראל, כבודה של הממשלה, לכבודו של שר האוצר, ש-15 מיליון, לקמחא דפסח, כמו שהיה שנה שעברה - לא פחות, אושר למשרד הרווחה.

ישראל אייכלר: אני לא חושב שהמדינה תמוטט מזה.

<אביגדור קפלן: זה 3 אלפיות האחוז.

ישראל אייכלר: טוב שלא למדתי מתמטיקה...

<אביגדור קפלן: קשה אפילו לחשב את זה.

<אביגדור קפלן: אמרו שיש להם 20 מיליארד כרזרבה.

<יעל אגמון: 20 מיליארד רזרבה - 90% מהם נגזר מהגדרת הרזרבה בחוק יסודות התקציב, שיש לה ייעוד מאוד ברור וספציפי.

<יעל אגמון: הוא גם קיים במשרד הרווחה אגב, ואתם מקבלים אותו ברוב השנים.

<יעל אגמון: אלא אם כן יש משהו חריג – המשרד מקבל אותם.

ישראל אייכלר: כמה הרזרבה של משרד הרווחה?

<חנן פריצקי: יש רזרבה של כמעט 200 מיליון שקל, אבל כל הרזרבה הזאת מיועדת לתקנות קשיחות של הסדרת חוסים במסגרות פנימייה, כאשר מראש, זה מתוקצב ב-97%, דהיינו זה רק רזרבה שמא יירדו המחירים, אבל המחירים לא יורדים אף פעם, אז הרזרבה הזאת מנוצלת באופן מלא לחלוטין, ועוד מוספים לנו תקציב נוסף מהאוצר על רקע עליית המחירים.

<חנן פריצקי: זה באמת לא רזרבה.

<חנן פריצקי: המילה רזרבה לא מתאימה פה.

<חנן פריצקי: הלוואי שהיתה לנו רזרבה לחלוקה.

<יעל אגמון: שוב אומרת – 15 מיליון שקל הם ביחס ל-10 מיליארד של שמשרד הרווחה גם לא מתקצבים אותו.

<יעל אגמון: בסוף יש פה שאלה של סדר עדיפויות.

ישראל אייכלר: אולי נעשה חצי-חצי?

ישראל אייכלר: אני שואל בקול – 7.5 המשרד, ו-7.5 האוצר?

<יעל אגמון: שוב – בסוף יש פה עניין של סדרי עדיפויות - האם משרד הרווחה רוצה את זה או לא.

<יעל אגמון: יש פה כסף ששוכב וניתן למשרד בדיוק למטרות האלה.

ישראל אייכלר: היה כסף שלא השתמשתם בו בתקציב?

<חנן פריצקי: זה לא מדויק.

<חנן פריצקי: אנחנו קיבלנו 100 מיליון שקל ב-17'-18', ואפשרו לנו גמישות מ-17' ל-18'.

<חנן פריצקי: אנחנו מתעתדים לשים את זה במסגרות נעולות של חסות הנוער, שיש שם בעיות קשות מאוד של עבריינים שנמצאים ברחוב.

ישראל אייכלר: אבל החזרתם שנה שעברה 50 מיליון שקל לאוצר?

<חנן פריצקי: אנחנו לא מתכוונים להחזיר, מהבחינה הזו.

<חנן פריצקי: פה במקרה הזה, כפי שאמר המנכ"ל, זו תוספת שהגיעה כל שנה ממשרד האוצר.

<חנן פריצקי: זו תוספת מעל התקציב שלנו, ואנחנו חושבים שמהבחינה הזו סדרי העדיפויות שלנו הם כאלה שלא מאפשרים לנו לקחת תקציבים ממקומות אחרים ולשים על התקציב הזה.

<חנן פריצקי: שוב – זה לא שאנחנו חושבים שזה לא נושא חשוב, אלא קיבלנו אותו כל שנה באופן עקבי לחלוטין כתוספת חיצונית מעל התקציב שלנו.

שלומית אבינוח-קואולמן: אז מה השתנה השנה?

<חנן פריצקי: זה בדיוק העניין.

<חנן פריצקי: אנחנו שואלים מה השתנה השנה.

ישראל אייכלר: הגב' יעל, האם את מוסמכת להגיד פה על ה-15 מיליון שהאוצר ייתן את זה, או את צריכה להתייעץ עם השר?

<יעל אגמון: אני צריכה לחזור להתייעץ.

ישראל אייכלר: אז אני רוצה לעשות הפסקה של חמש דקות.

ישראל אייכלר: זה מספיק?

<יעל אגמון: לא.

<יעל אגמון: זה לא משהו שייגמר.

<יעל אגמון: זה צריך לחזור למשרד.

<יעל אגמון: אני לא יכולה להרים טלפון.

ישראל אייכלר: למה לא?

ישראל אייכלר: על כספים הרבה יותר גדולים בטלפונים של שאול מרידור.

<יעל אגמון: אני יכולה לנסות.

ישראל אייכלר: אני מציע.

ישראל אייכלר: אעשה הפסקה של חמש דקות.

ישראל אייכלר: תנסי להשיג אישור של שאול מרידור או של מישהו אחר, או של שי באב"ד.

ישראל אייכלר: נחזור עוד חמש דקות, נראה אם יש לנו או לא.

ישראל אייכלר: התכנסנו שוב.

ישראל אייכלר: סיימנו את ההפסקה, בעניין פניות ציבור בנושא תמיכות משרד הרווחה לעמותות חסד לקראת החגים, בהשתתפות מנכ"ל משרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים, מר אביגדור קפלן, ואנשיו, והגב' יעל אגמון, נציגת האוצר, ואנשי נציגי העמותות.

ישראל אייכלר: בזמן ההפסקה דיברתי עם מנכ"ל האוצר, ואני מקווה מאוד, שהיום נקבל תשובות בין משרד הרווחה לבין משרד האוצר, ואנחנו כוועדה לא מתערבים בוויכוח ביניכם, ולא מכריעים ביניכם, אבל אני סומך – ואמרתי גם למנכ"ל האוצר ואני אומר גם לכם וגם לציבור: אני מאמין, שגם השר כחלון וגם מנכ"ל הרווחה לא ילכו לליל הסדר מבלי שיהיה תקציב של לפחוות 20 מיליון, 18 מיליון, מה שהיה שנה שעברה.

ישראל אייכלר: מה שהיה שנה שעברה – בעזרת השם, יהיה השנה.

ישראל אייכלר: זה מה שאני מקווה, וזה מה שצריך להיות.

ישראל אייכלר: אני רק רוצה לאפשר לנציגת האוצר, לומר את דבר האוצר.

ישראל אייכלר: בבקשה.

<יעל אגמון: לבקשת היו"ר, נחזור הביתה, נעשה שיחות ובדיקות, ונחזיר תשובה בהקדם.

ישראל אייכלר: הייתי רוצה לשמוע ממך, מה זה בהקדם, כי אצלי בהקדם זה היום, כי אין זמן.

<יעל אגמון: היום-מחר.

ישראל אייכלר: היום מחר נקבל תשובה?

ישראל אייכלר: תודיעו לוועדה מה סיכמתם כדי שנוכל להודיע גם לעמותות, כדי שייערכו בהקדם.

ישראל אייכלר: כמובן, אני מניח שהמנכ"ל יגיד לגב' אילוז, שעושה במסירות נאמנה הרבה שנים את העבודה הטכנית, לעשות את הקול קורא.

<יוכבד אילוז: אנחנו ערוכים.

ישראל אייכלר: נשארו לנו שמונה דקות לדיון, לבעיה שהעמותות, אחרי שמגיע הכסף, והם יקבלו על העניין של הבירוקרטיה - מי שעוד לא דיבר בעניין, מר אהרון כהן, מנכ"ל עמותת תכלית.

ישראל אייכלר: תתמקד בנקודה הזו של הבירוקרטיה והבעייתיות של קבלת הכסף – כשהכסף כבר פה, איך העמותה מקבלת את הכסף?

ישראל אייכלר: גם הירקות, העלינו בפעם הקודמת, וגם עניין הרישומים.

ישראל אייכלר: רק בקצרה, כי אנחנו חייבים ב-12:30 לסיים.

<אהרון כהן: זה נורא מסורבל.

<אהרון כהן: צריך להביא קבלות וקבלות, ותעודת זהות ופרטי-פרטים, וסף הפסילה הוא מאוד גבוה.

<אהרון כהן: כל דבר כבר נפסל.

<אהרון כהן: זה מאוד קשה.

<אהרון כהן: בתכל'ס עובדות על זה שתי פקידות חודשיים, שלושה, ואז יש סוג של מגמה לפסול ולפסול.

<אהרון כהן: סכומים של 180 שקלים שמאשרים לך, כי זה מה שמגיע – בסוף אתה מקבל 50, 55 שקל.

<אהרון כהן: פשוט בדיחה.

<אהרון כהן: המון ריצות.

ישראל אייכלר: בדיון האחרון ביקשנו לאפשר 10% שגויים כמו במשרד החינוך.

ישראל אייכלר: אתם מקבלים את ההצעה הזאת השנה?

<יוכבד אילוז: הוצאנו הודעה.

<יוכבד אילוז: הבאנו את זה לוועדה לדיון, ולשכת רואי החשבון מתנגדים לזה.

ישראל אייכלר: לשכת רואי החשבון מתנגדים לעניין הפירות.

<יוכבד אילוז: לא, של לקבל 10% שגויים.

<יוכבד אילוז: חישוב הסל נעשה, הוצאות והכנסות, חלקי המקבלים, כדי לראות שאכן העמותה נתנה שווי של 150 שקל של סל למשפחה.

<יוכבד אילוז: ברגע שתאפשר את השגויים, אתה פוסל כאן את הבסיס של מבחן התמיכה.

<יוכבד אילוז: זה לא כמו משרד החינוך, של תלמידים שכל חודש לומדים באותה מסגרת.

<יוכבד אילוז: זה משהו אחר.

<יוכבד אילוז: זה משהו חד-פעמי.

<יוכבד אילוז: לגבי הנושא של הצהרת רואי חשבון לפירות, ירקות ותרומות, גם לשכת רואי החשבון מתנגדת.

ישראל אייכלר: כלומר לשכת רואי החשבון מתנגדים לשני הדברים.

ישראל אייכלר: אז אני מתנגד ללשכת רואי החשבון, ולא צריך אותם באמצע.

ישראל אייכלר: לא רוצה אותם שם.

ישראל אייכלר: הם לא מייצגים בשבילי שום דבר.

<יוכבד אילוז: העניין הוא שכל הדיווחים- -

ישראל אייכלר: אם הם לא יודעים לעשות חשבון, שייקחו רואי חשבון אחרים.

<יוכבד אילוז: זה לא העניין.

<יוכבד אילוז: רואה חשבון שצריך לחתום – ראיתי שהעמותה קיבלה טון פירות וירקות- - -

ישראל אייכלר: נתחיל עם השגויים.

ישראל אייכלר: שגויים זה שגיאה.

ישראל אייכלר: משגיאה מישהו רוצה להרוויח מזה שמישהו שגה כדי לתת למישהו אחר.

ישראל אייכלר: זה לא בסדר, כי אם הוא זכאי לקבל ויש שגיאה, מתקנים את השגיאה.

<יוכבד אילוז: אנחנו מאפשרים להם לתקן.

<יוכבד אילוז: אנחנו יכולים לתת להם לתקן ונותנים לתקן שגויים של שמות ומספרי זהות, אבל הם לא יכולים לפתקן נפטרים ולא ילדים.

<יוכבד אילוז: אני מאפשרת להם עד שלוש פעמים לתקן.

<יוכבד אילוז: הם גם חותמים ומצהירים שזו הרשימה, ואין לנו בעיה עם זה.

<יוכבד אילוז: כל הבעיה של לקבל 10% שגויים ולהעביר תשלום זה לא ניתן.

<יוכבד אילוז: כל החשבוניות ודוחות הביצוע מועברים לרואה חשבון של החשכ"ל שהוא בודק את הזכאות לקבלת התקציב.

ישראל אייכלר: למה רואה החשבון הזה מאשר למשרד החינוך 10% שגויים?

ישראל אייכלר: כי זה כל חודש, ופה זה פעם בשנה?

ישראל אייכלר: ההיגיון שלי אומר שמי ששוגה כל חודש, אני מעניש אותו.

ישראל אייכלר: מי שפעם בשנה שגה, לא קרה שום דבר.

<יוכבד אילוז: אבל אנחנו מאפשרים להם לתקן.

<יוכבד אילוז: כל מי שפנה אלינו, אנחנו אפשרנו לתקן את הרשימה, ולבדוק אותה מחדש.

<יוכבד אילוז: היו גם עמותות שקיבלו ממני הוראת תשלום שנייה משלימה על התיקון שהם היו זכאים.

<אהרון כהן: שבוע שעבר דיברנו עם העובדת שלך והיא אמרה שאין מה לתקן.

<אהרון כהן: הכול סגור.

<אהרון כהן: הייתי בשבעה לא הייתי והסברתי את זה, ואמרו: אין מה לתקן.

<אהרון כהן: עובדת שלך אמרה את זה.

<יוכבד אילוז: לא קיבלתי את הפנייה.

<יוכבד אילוז: אני יכולה לבדוק את זה.

<יוכבד אילוז: גם אפשרנו לכם להגיש באיחור את הדיווח למרות שסגרנו את האפשרות להגשת דיווחים, בגלל המקרה הזה של ישיבת השבעה.

<אהרון כהן: לא, הגשנו את זה בזמן.

ישראל אייכלר: מר ויטמן, אם מאפשרים לתקן, זה בסדר?

<יוסף ויטמן: כן, אבל לא בכל שלב.

<יוסף ויטמן: נאמר, הגשנו 10,000 משפחות.

<יוסף ויטמן: בדרך כלל אנשים נזקקים מגיעים בלי תעודת הזהות, שגיאה של פקידה בהקלדת המספר.

ישראל אייכלר: אז באיזה שלב אתה רוצה?

<יוכבד אילוז: אין לנו בעיה לתקן, אבל אנחנו לא יכולים לאפשר לעמותה להוסיף רשומות, והיתה לי עמותה כזו.

<יוכבד אילוז: אני שמרתי את האקסל שלה המקורי, וראיתי שבפעם השנייה היא הוסיפה שם למעלה מ-200 משפחות, שמות אחרים.

<יוכבד אילוז: זה לא מקובל עלינו.

<יוסף ויטמן: בשביל 100,000 שקל להעביר 10,000, אני לא מדבר על זה.

<יוכבד אילוז: יש הבדל בין תיקון לבין להוסיף.

ישראל אייכלר: אם היא תאפשר לכם לתקן, זה בסדר?

<יוסף ויטמן: עדיין, למה שזה יהיה שונה ממשרד החינוך?

ישראל אייכלר: זו השאלה השנייה.

<יוסף ויטמן: זה רואה חשבון חיצוני, לא קשור למשרד.

ישראל אייכלר: מי מממן את רואה החשבון החיצוני?

<יוסף גרוס: יש פה הרבה שעות רואה חשבון- - -

<יעל אגמון: החשב הכללי משלם את זה.

<יוסף גרוס: רואה החשבון בהגשת הבקשה, שבודק את זה, בביצוע, גם הרבה זמן, ואחרי שלוש שנים שוב יש ביקורת, והחשכ"ל.

ישראל אייכלר: והדבר השני, שאמרת שאי-אפשר למדוד את התרומות שהפירות והירקות האלה נהנים ממנו כל השנה, אני לא רואה חשבון, אבל אני מניח, שיש רואי חשבון שיודעים לעשות את זה, נכון?

<יוכבד אילוז: זה לא מבחינת ידיעה.

<יוכבד אילוז: אם הם חותמים על הצהרה שהם ראו והם משארים את הכמות, זה משהו אחר, אבל אף רואה חשבון לא יתחיל לבדוק משטחים, וכל יום שהוא מקבל את זה תרומה, ולהצהיר: ראיתי, והמשקל ככה בשווי – התרומה היא כך וכך.

<אהרון כהן: סוכם שאנחנו נביא הצהרה.

<אהרון כהן: אנחנו.

<יוכבד אילוז: בוועדה לא הסכימו.

ישראל אייכלר: אבל תעודת משלוח לא נותנים התורמים.

ישראל אייכלר: אני כתורם רואה לתת משאית של ירקות לעניים, אני לא רוצה לתת תעודת משלוח, כי מס הכנסה יגיד לי שמכרתי את זה, אז נשארנו באותו מצב שהיינו.

<אהרון כהן: סיכמנו שאנחנו נביא הצהרה מרואה חשבון, מעורך דין.

ישראל אייכלר: אולי עורך הדין כן יסכים לעשות את זה?

<יוסף ויטמן: הגיעה משאית של 3 טון תפוח אדמה- - -

שלומית אבינוח-קואולמן: הם מתנגדים לזה.

ישראל אייכלר: רגע.

ישראל אייכלר: אני יודע דבר אחר - שמי שמתנגד לעזור לעניים, לא רלוונטי כלפיי.

שלומית אבינוח-קואולמן: אבל הנה, זה המנכ"ל.

שלומית אבינוח-קואולמן: זו התשובה שקיבלנו.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: תשובת רואי חשבון אמרה את זה.

שלומית אבינוח-קואולמן: לא.

שלומית אבינוח-קואולמן: קיבלנו תשובה של משרד הרווחה.

ישראל אייכלר: אז אני מבקש לשקול שוב, אדוני המנכ"ל, שאם מנהל עמותה שמחלק כך וכך כסף, אם הוא מצהיר בפני רואה חשבון או בפני עורך דין שהוא חילק, עד שלא יוכח אחרת, הוא זכאי.

ישראל אייכלר: כלומר אם יהיה לכם מידע או משהו, ותמיד בין אנשים יש מי שהולך להלשין על השני – היום עדי מדי זה כבר מודה – אם הוא ילשין פעם אחת, שהוא הולך לבית סוהר על זה שהצהיר הצהרת שקר.

ישראל אייכלר: אי-אפשר לסמוך על הצהרה של אדם?

<יוכבד אילוז: על רואי חשבון הם לא הסכימו.

<יוכבד אילוז: אבל עורך דין- - -

ישראל אייכלר: אז לא צריך רואה חשבון.

ישראל אייכלר: ניקח עורך דין.

<יוכבד אילוז: אביא את זה לדיון.

ישראל אייכלר: אחר כך רואי החשבון יבכו לי.

<אביגדור קפלן: אני אעשה את הבדיקה בבית.

ישראל אייכלר: אז תרשמי את הדיון הנוסף שייעשה על זה.

ישראל אייכלר: אני מודה לכולכם, ואנו מחכים לתשובת האוצר.

<אהרון כהן: רציתי לומר – יושבים פה הגב' יעל וחנן וכולם.

<אהרון כהן: לקוחות הקצה פה זה עניים.

<אהרון כהן: אנחנו – אמרתי את זה בדיון הקודם – שמתם אותנו בחזית, לעמוד מולם.

<אהרון כהן: תנו לנו לפחות- - -

ישראל אייכלר: אני רוצה להקריא את הסיכום, אדוני המנכ"ל, ברשותך, בדקה.

ישראל אייכלר: הוועדה רשמה לפניה את ההודעה שעוד היום יוכרע העניין של ה-15 מיליון שקלים לקמחא דפסחא, ואני מקווה שכבר מחר תוכלו להוציא את הקול קורא.

<יעל אגמון: היום או מחר.

ישראל אייכלר: היום או מחר.

ישראל אייכלר: אני מבקש להכין כבר מחר את הקול קורא, ושהתשובה תהיה חיובית בעז"ה.

ישראל אייכלר: לגבי פרסום הקריטריונים לעמותות לקמחא דפסחא בעניין חלוקת פירות וירקות, המנכ"ל וההנהלה ידונו בעניין הזה כדי לאפשר תרומות ולהסיר בירוקרטיות.

ישראל אייכלר: הגב' אילוז ודאי תעזור להם בעצות, וחנן פריצקי יעמוד על המשמר, והכול יבוא על מקומו בשלום.

ישראל אייכלר: תודה רבה, חג שמח.