ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 714, 2018-03-05 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם.

איתן כבל: היום יום שני, י"ח באדר, 5 במרס.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, יועצות משפטיות, רשמת, דובר, אורחים נכבדים.

איתן כבל: כמדי יום אני אפתח קודם כול בצערנו בקטל בדרכים, וזה מתכתב לגמרי עם הנושא והאנשים שנמצאים כאן סביב השולחן.

איתן כבל: לצערנו, מתחילת השנה נהרגו בתאונות הדרכים 63 אזרחים לעומת 65 בשנה הקודמת בתקופה הזו.

איתן כבל: בשורה התחתונה, לצערנו המצב נמשך.

איתן כבל: גם אם לפני חודש פברואר הקטלני – שהוא ממש היה קטלני, בחודש פברואר נהרגו 33 אזרחים לעומת 25 בשנה הקודמת - אבל גם בפער הזה שהתקיים בחודש פברואר, בשורה התחתונה מבחינה סטטיסטית, וראינו את זה גם בשנה שעברה, זה מתכנס פלוס מינוס לאותם מספרים.

איתן כבל: עדיין אין באמת תוצאות אמיתיות בשטח למרות כל העבודה, וברור שהמספר השנה היה יותר קטן ואנחנו נעשה הכול שהשנה גם יהיה המספר יותר קטן, ובוודאי כל אדם שאנחנו מצליחים ונמנע מותו זה עולם ומלואו, אבל אחרי המלים הגדולות האלה עדיין אנחנו לא במקום שבו אנחנו מצליחים לייצר שינוי של מגמה, זאת אומרת לא פער של חמישה, שישה, אלא פער שהוא כבר של 30, 40, 50 ויש כאלה שגורסים שאפשר גם להגיע בעבודה מאומצת אפילו ל-100 בשנה, שזו באמת דרמה יוצאת דופן.

איתן כבל: שוב, אני יודע שראש הממשלה עסוק עד מעל הראש ויש לו כל כך הרבה מקום בין הראש שלו לבין מה שיש לו על הראש כי הערימה היא גבוהה, אבל עד שראש הממשלה לא ייקח את העניין הזה כמשימה לאומית אז אנחנו נראה שינויים שהם מה שנקרא שינויים מינוריים לצערי לחלוטין, אבל אנחנו נמשיך כאן בוועדה לעשות את העבודה שלנו, וכפי שאנחנו גם בימים אלה עוסקים, בשימוע של התחבורה הציבורית שזה גם כלי שבסופו של עניין בעבודה נכונה יכול להיות עוד כלי שגורם לירידה בקטל בדרכים.

איתן כבל: ובמעבר חד, אנחנו עוברים להקראת השיר היומי.

איתן כבל: היום יום שני, י״ח באדר, 5 במרס – דרך אגב, זה גם יום ההולדת של הבת שלי שירה הקטנה.

<קריאות: מזל טוב.

איתן כבל: תודה תודה.

איתן כבל: היום הולדת העברי שלה הוא אומנם י"א באדר, אבל הלועזי הוא היום, ה-5 במרס, וכל האהבה והברכה – ממני בוודאי.

איתן כבל: בשבת נקרא בפרשת ויקהל-פקודי, פרשיות מחוברות כמו שנקרא בלשוננו.

איתן כבל: היום נקרא את שירה של דורית שירה ג'אן.

איתן כבל: דורית ילידת 1965, בת להורים יוצאי בבל, נשואה, אם לשני ילדים.

איתן כבל: הוציאה שלושה ספרי שירה מוערכים ומצליחים אשר זכו למאמרים רבים.

איתן כבל: לפני כחודשיים הוציאה את ספרה השלישי "המגיד", הזוכה להצלחה רבה.

איתן כבל: השיר ביקצ'ה מבטא את המשבר של דור האבות במעבר לארץ ישראל.

איתן כבל: סבתה, סלחה, מבטאת את השבר הגדול של הנפילים שלא עמדו בחזון הציוני.

איתן כבל: העלייה הייתה חשובה אומנם, אך העולים נשברו בתוך החלום הציוני.

איתן כבל: הסבתא מסתובבת עם ביקצ'ה - זה צרור מיטלטלין - על הגב, ומבטאת את השבר של העלייה ולא את ההצלחה שלה.

איתן כבל: הצעירים נקלטו באמת, והנכדה דורית כותבת שיר, אך הסבתא חוותה את השבירה של דור העולים לארץ.

איתן כבל: והאמת, זה יוצא מאוד אקטואלי בימים אלה כשמוקרן הסרט "סאלח פה זה ארץ ישראל" – מי שצופה בסדרה המטלטלת הזאת.

איתן כבל: אני מאוד מאוד אהבתי את השיר ואני מקווה שגם אתם תאהבו כי אני כל כך מכיר ומתחבר גם מהסביבה שלי.

איתן כבל: ביקצ'ה, דורית שירה ג'אן: "סבתא סלחה, לאן את הולכת/ אני צועקת לה ורצה בעקבותיה/ במעלה רחוב סיון בשכונה/ סבתא סלחה, חזרי/ אבא לא יכעס עליך יותר/ לא יטיח שאת מיותרת.

איתן כבל: // הניחי את הביקצ'ה/ שמטי אותה מכתפייך/ בואי בואי שובי לביתנו.

איתן כבל: / תראי אמא שמחה/ עצובה היא רוצה אותך כאן/ את אמא שלה/ את מקור הברכה/ החיטה והקדושה.

איתן כבל: // סבתא סלחה/ שעלתה מן הגלות בבגדד/ לא מצאה מנוח מעולם/ בגלות ארץ ישראל/ נהגה לנדוד בין בתי בנותיה/ עם ביקצ'ה על כתפיה/ עד יום מותה.

איתן כבל: // - אני אהבתי.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: אנחנו עוברים לתקנות התעבורה (תיקון מס'...), התשע"ז–2016.

איתן כבל: אני רק רוצה להבהיר, אני גם מבקש ממך, גברתי, כבר למצוא זמן מייד עם שובנו מפגרת הפסח כדי שנמשיך את הדיון הזה.

איתן כבל: אני מדבר על השבוע הראשון או השבוע השני, גם במחויבויות האחרות שאנחנו צריכים לתת בפני בית המשפט.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להתחיל את ההקראה ואנחנו נעסוק עכשיו בנושא שלדעתי ממנו הכול יוצא.

איתן כבל: אני יודע בדיוק על מה הוויכוחים, אני מבין אותם, אבל בסוף בסוף, השורה התחתונה זה מהו קצין הבטיחות, מה תפקידיו, מה המשמעויות שלו, אפי, וכל מה שכרוך בכך, ומשם אנחנו נצא להמשך.

איתן כבל: אני רק אומר לכם שוב – חברים, הגיע הזמן להתקדם בעניין הזה.

איתן כבל: אל תעשו לי חפירות 1914, זה פשוט פוגע בכם.

איתן כבל: לפני שאני עובר להקראה – ואני אומר את זה לך, אפי, גם כי פנו אליי אבל לא רק כי פנו אליי.

איתן כבל: אני לא רוצה גם שנגיע, אפי, למצב שהגזמנו הגזמה מטורפת בכך שפתאום – פעם פרס אמר, לכל פועל יהיה רכב – עכשיו לכל רכב יהיה קצין בטיחות.

איתן כבל: אנחנו לא רוצים פה להקריס מערכות, גם אם הן מערכות חזקות.

איתן כבל: שלא יהיה מצב שחצי מהעובדים יהיו קציני בטיחות, גם למצב הזה אני לא רוצה להגיע.

איתן כבל: צריך למצוא את נקודת האיזון המקצועית הנכונה, וחשוב שהדברים ייאמרו.

איתן כבל: אנחנו עכשיו עדיין לא במקום הזה, אבל חשוב שהדברים יונחו בפנינו כי עשיתי חשבון, בחלק מהמקומות כשאתה מתחיל לעשות את הספירה פתאום אתה אומר, על כל X רכבים אתה רואה שהעלית את סך העובדים באותו עסק באופן מאוד מאוד מאוד משמעותי ודרמטי.

איתן כבל: אם אנחנו גם רוצים, אפי, שיהיו אנשים מקצועיים, ראויים, נכונים, אתה לא יכול לקחת אחד שאתה נותן לו מקסימום שכר מינימום – אתם מבינים על מה אנחנו מדברים – אתה צריך אנשים שגם יש להם משמעות, שכשקורא להם המנהל הם יודעים להביט לו בעיניים בלי למצמץ.

איתן כבל: אם לא, לא עשינו כלום.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי היועצת המשפטית, בבקשה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שאנחנו עדיין בתקנה 1 לתקנות המוצעות.

<אתי בנדלר: דילגנו על חלק מהנושאים והיינו באמצע פסקה (5) שעניינה תיקון תקנה 580 לתקנות, אבל אם אדוני רוצה להתחיל לדון קודם כול בתפקידי קצין הבטיחות – אדוני צודק, אני באמת חושבת שכמעט כל התקנות האחרות נגזרות מתפקידי קצין הבטיחות – אז התקנה שדנה בתפקידי קצין בטיחות היא תקנה 8, שמתקנת את תקנה 585 לתקנות העיקריות, אם זה מה שאתה רוצה.

איתן כבל: בבקשה, כן.

<מרב תורג'מן: לא רק.

<אפי רוזן: אני אומר, כל המקומות של אישורים קטנים מתוך פסקה גדולה שכבר אושרה, חבל.

<אפי רוזן: מה שתחליטו, אתם מחליטים.

איתן כבל: חברות וחברים, אנחנו נעשה את הקפיצה לתפקידים, וזה תמיד מונח.

איתן כבל: נגיד כך, שנתי לא תנדוד או תהיה טובה יותר אם נעשה את זה.

איתן כבל: אני פשוט רוצה להתחיל להתעסק במהות.

<לאה ורון: מזה ייגזר כל השאר.

<שמעון לוקמן: לוקמן שמעון, קצין בטיחות.

<שמעון לוקמן: אדוני היושב-ראש, אתה נגעת פה ביום הולדת של בתך – התאריך הלועזי – ולהבדיל אלפי הבדלות, היום זה יום ההולדת השישי פחות 30 יום של הבג"ץ שבו משרד התחבורה התחייב להסדיר את המשרדים במסגרת תיקוני התקנות.

איתן כבל: שמעון, זה לא בית המשפט עכשיו.

<שמעון לוקמן: זה לא בית משפט אבל - - -

איתן כבל: חבר'ה.

<שמעון לוקמן: אבל אי אפשר לדון במשהו שממנו זה התחיל.

<שמעון לוקמן: משם זה התחיל, אדוני.

<שמעון לוקמן: והיום מה שאומר משרד התחבורה – בואו נעביר את הכול, הוא לא ענה תשובה כמה קציני בטיחות יש, כמה צריך למשק ההובלה המסחרית, לא ענו.

<שמעון לוקמן: אלה דברים שעלו בישיבות שעברו, אנחנו ממשיכים כאילו הכול בסדר, וזה לא.

איתן כבל: שמעון, תן לי לכבד אותך.

<שמעון לוקמן: משפט, אני מסיים.

<שמעון לוקמן: והבעיה לדעתי, שהתקנות האלה לא יוצרות פרספקטיבה רחבה ולא יוצרות תמונה שבה הכול ברור, שבה לכל אחד יש תפקיד ושבה בסופו של יום אולי נטייב את רמת הבטיחות התעבורתית גם של ילדינו.

<לאה ורון: תעיר את ההערות לסעיפים כשהוועדה תתקדם.

<לאה ורון: כשתהיינה לך הערות, תקבל את רשות הדיבור מחבר הכנסת כבל.

איתן כבל: שמעון – אני מודיע, נגמרו ההרצאות.

איתן כבל: עכשיו התייחסויות לגופו של סעיף, אין יותר הרצאות.

איתן כבל: לא שלי וגם לא שלכם.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: בבקשה, בואו נעבור להקראה.

<אתי בנדלר: עמוד 8 למטה.

<סיגלית ברקאי: למעשה, בתקנה הזאת כיום יש מספר סעיפים שמגדירים את התפקידים, מספר תפקידים שמפורטים בתקנות.

<סיגלית ברקאי: הכוונה של התיקון הזה היא להרחיב, למעשה זה לא מוסיף מעבר לדברים שכבר קיימים היום, זה פשוט מפרט בצורה קצת יותר ברורה את מה שכן הם מחויבים לעשות היום בפועל.

<סיגלית ברקאי: זה לא מוסיף דברים שהם לא נדרשים לעשות היום, רק הרבה מאוד דברים מוגדרים היום בתוך נהלי הרשות שהם נהלים שמפרטים את החובות שקבועות היום, ואנחנו רצינו את ההסדרים היותר מהותיים כן לפרט באופן מפורש בתקנות, שיהיה ברור שהם נדרשים לבצע אותם, שיהיה קצת יותר מובהר.

איתן כבל: יש מישהו כאן שרוצה להתייחס?

איתן כבל: גברתי.

<סנ"צ דנה ימינחה: דנה, אגף התנועה.

<סנ"צ דנה ימינחה: אנחנו מבקשים להתייחס לתפקיד שמוטל על קציני הבטיחות בסעיף (18), הסמכות לבצע תחקיר בנוגע לתאונות דרכים כל עוד אין בכך כדי לפגוע.

<אתי בנדלר: אדוני רוצה לקפוץ ישר לפסקה (18)?

<אתי בנדלר: אולי כדאי לפי פסקה פסקה ולאשר אותה.

איתן כבל: הכי טוב.

<סנ"צ דנה ימינחה: ההערה שלנו רק לגבי סעיף (18).

<אתי בנדלר: זה מתחיל בעצם מפסקה (9), אם יש למישהו הערה לפסקה (9).

איתן כבל: הערה לגופו של עניין.

איתן כבל: בבקשה, נועם.

<נועם קום: נועם קום, יושב-ראש פורום נוהגים הייטק וארגון מנהלי תחבורה.

<נועם קום: רציתי להתייחס לסעיף (9).

<נועם קום: בשנה האחרונה, ביוני, אתם הוספתם תקנה חדשה, 585א, שעוסקת בדבר קבלת מידע על נהגים.

<נועם קום: אגב, הוועדה עשתה את זה בצורה קצת שונה, זה בא דרך פניות הציבור וכדומה.

<נועם קום: כוונת המחוקק הייתה שכל קבלת המידע – והנה הודעת דובר משרד התחבורה – תתייחס רק לנהגי משאיות ואוטובוסים, ונהגים מקצועיים.

<נועם קום: בפועל, מה שקרה שהתקנה הזאת בסעיף (ג) חלה על קבלת מידע לכל הנוהגים ברכב, הווי אומר שאם יש מכוניות מפוקחות – אם זה נגיד רכבים פרטיים – המשמעות היא שצריך לפקח על מעל מיליון נוהגים, שזה בני משפחה וכדומה.

<נועם קום: אנחנו מבקשים שיחזרו לרעיון המחוקק, ואם צריך לפקח על הנוהגים בהתאם לתקנה (9), אז לעשות את זה רק על מי שנוהג בפועל ולא על כלל הנוהגים כי זאת תקנה מאוד מאוד בעייתית.

<אתי בנדלר: אתה יכול להפנות אותנו שוב לתקנה שהיא המקור לכך שצריכים?

<נועם קום: התקנה היא 585א, תקנה חדשה שהתפרסמה ברשומות.

<אתי בנדלר: אבל יש בה הרבה מאוד סעיפים קטנים.

<נועם קום: יש לה שני סעיפים.

<נועם קום: סעיף אחד אומר: יבדוק לגבי מי שמיועד להיות מועסק במפעל בתפקיד נהג או מועסק במפעל בתפקיד כאמור, את פרטי רישיון הנהיגה שלו וכן את המידע התעבורתי הנוגע אליו.

<נועם קום: וזה מצוין, זה מעולה.

<נועם קום: זה אגב צריך לבצע בתדירות של שלושה חודשים, גם משרד התחבורה קבע בעניין את נוהל 14, שמנחה איך צריך לעשות את זה.

<נועם קום: הבעיה שלנו היא לגבי מי שנוהג ברכב כי ברגע שאנחנו אומרים נוהגים ברכב, זה כלל הנוהגים.

<אתי בנדלר: איפה הבעיה?

<אתי בנדלר: באיזו תקנה עכשיו, שאתה מדבר על כלל הנוהגים ברכב?

<נועם קום: אני מדבר על 585א, סעיף (ג).

<נועם קום: זה לא מופיע פה בתקנות ולכן זה תמוה בעינינו וכתבנו לכם את זה גם בדף העמדה, שמן הראוי היה להכניס את זה לתקנות.

<אתי בנדלר: אני אולי אקרא את תקנה 585א, תקנת משנה (ג), כדי שכולם ידעו על מה מדובר ונבין את טענותיך: "דיווח קצין הבטיחות לבעל המפעל שרישיונו של נהג אינו בתוקף או כי אינו מתאים לנהיגה ברכב של המפעל שבו הוא מיועד לנהוג - - -

<נועם קום: סליחה, אני מדבר על א(3).

<אתי בנדלר: נוסף על האמור בתקנה 585, אם התקיימו התנאים המנויים בתקנה 585ב, קצין הבטיחות במפעל יבדוק לגבי מי שנוהג או מיועד לנהוג ברכב של המפעל, את פרטי רישיון הנהיגה שלו.

<אתי בנדלר: דהיינו, אתה אומר שהייתה טעות בתקנה הזאת.

<נועם קום: לא לזה התכוון המחוקק ויש לזה משמעות לא פשוטה בזמן.

<נועם קום: אנחנו מדברים פה על תפקידי קצין הבטיחות, אנחנו רוצים להוסיף עוד ועוד מטלות שימנעו תאונות דרכים, וההתעסקות הזאת של קבלת מידע במקרה של נוהגים מאוד מאוד בעייתית.

<נועם קום: גם ממשל זמין לא יודע להתמודד עם כמות כזאת של שאילתות, וקצין הבטיחות, אגב, רק הוא ואך ורק הוא, רשאי לבצע את קבלת המידע.

איתן כבל: אוקיי, נועם.

<נועם קום: הוא גם חשוף פה לתביעה פלילית.

<נועם קום: הוא חייב לאבטח את המידע.

<נועם קום: המשמעות היא שהזמן שקצין הבטיחות צריך היום להשקיע בקבלת המידע על כלל הנוהגים מאוד מאוד בעייתי.

<נועם קום: אנחנו בעד שזה יהיה לנוהגים בפועל או לנהגים מקצועיים כפי שהייתה הכוונה המקורית, ולא להחיל את זה על מעל מיליון נהגים שקשה מאוד לפקח עליהם וגם המידע שמתקבל הוא בסך הכול האם הרישיון תקף או האדם לא בשלילה, דבר שאנחנו יודעים בלאו הכי כי מקבלים תצהיר בטיחותי וגם צילום רישיון.

איתן כבל: אוקיי.

<אפי רוזן: אפי, מנהל אגף הרישוי.

<אפי רוזן: קודם כול, אדוני, זה לא מופיע כאן בתיקון.

<אתי בנדלר: סליחה, אבל זה מתקשר - אני חייבת לומר כשאני קוראת עכשיו את התיקון המוצע - התפקיד הראשון בתקנת משנה (9) או בפסקה (9) לתקנה 585א: לפקח על כך שרישיון הנהיגה של הנוהג ברכב של המפעל בתוקף.

<אתי בנדלר: אם הנוהג ברכב של המפעל הוא לא רק העובד של המפעל אלא גם בני משפחתו, לצורך העניין, אז זה בדיוק מתקשר לאותה תקנה שהוא דיבר עליה.

<אתי בנדלר: השאלה אם באמת צריכים לפקח על כך - -

<אפי רוזן: הכול נכון, רק שזה לא בא לתיקון הזה.

<אתי בנדלר: - - שרישיון הנהיגה של רעייתו של חבר הכנסת כבל או של אחד מילדיו - - -

איתן כבל: מאן דהוא.

<אפי רוזן: אני אחסוך לכם זמן אם תיתנו לי.

<אפי רוזן: אדוני אמר כשהוא סיכם את התקנה, שתיתנו לה לרוץ בין שישה לשמונה חודשים – יש סטנוגרמה – ותחזרו אליי עם הלקחים.

<אפי רוזן: אכן, אחד הלקחים שלנו במשרד התחבורה – ונועם מדבר איתי הרבה, הוא מכיר את זה – הוא אכן לעשות חזרה לאחור בעניין הזה כי הכוונה הייתה באמת לנטר את הנהגים המקצועיים שמשלח ידם הוא הנהיגה, בוודאי על כלים כבדים, ואנחנו מתכוונים לחזור אליך לוועדה כפי שקבעת ולהציע לתקן את זה, אבל לא עכשיו.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: אוקיי.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: אנחנו מתייחסים אם כך לפסקה המוצעת: לפקח על כך שרישיון הנהיגה של הנוהג ברכב של המפעל.

<אתי בנדלר: הנוהג ברכב של המפעל זה לא רק עובד המפעל – ולא משנה כרגע אם הוא עובד ביחסי עובד-מעביד או עושה עבודות עבור המפעל ברכב של המפעל, אלא מדובר גם במעגל הרחב יותר של בני המשפחה.

<אפי רוזן: נכון, אבל אין התנגשות בין הדברים.

<אפי רוזן: ניקח למשל אותי.

<אפי רוזן: אם אני רוצה נגיד שרעייתי תנהג ברכב, כאשר אני מגיע למינהל הרכב אני צריך להביא את רישיון הנהיגה שלה, שהוא בתוקף, וזאת בדיקה שעושה קצין הבטיחות.

<אפי רוזן: מה שמדבר נועם זה שאנחנו קבענו שאחת לשלוש שנים נעשה Inspection, כל פעם נבדוק שאכן הוא בתוקף.

<אפי רוזן: לא.

<אפי רוזן: יש אחריות אישית עליי לוודא שכל מי שנוהג על הרכב, יש לו רישיון בתוקף.

<אתי בנדלר: סליחה, אני מצטערת, אני מזדהה כרגע עם הטענה על פניה.

<אתי בנדלר: מדוע?

<אתי בנדלר: כי אנחנו מדברים כאן על תפקידיו של קצין בטיחות, ונאמר כאן בפירוש: לפקח על כך שרישיון הנהיגה של הנוהג ברכב של המפעל תקף, שלוש נקודות.

<אתי בנדלר: לא נאמר שזה בדיקה שנעשית בפעם הראשונה שאני מקבלת את הרכב של המפעל אלא מדובר כאן על פיקוח שוטף.

<אפי רוזן: אין בעיה, אבל אני גם אקח – את נתת דוגמה את חבר הכנסת כבל, אז אולי גם נזמן אותו לרכב של הכנסת כל שבועיים להוכיח שיש לו רישיון?

<אפי רוזן: אדוני דיבר – ואתה כמעט דיברת מגרוננו – על לאזן בין הרגולציה לבין זה שלחיים יש כוח משל עצמם.

<אפי רוזן: איפה האחריות של הנהג עצמו גם?

<אתי בנדלר: אנחנו לא מדברים על אחריות הנהג.

<אתי בנדלר: אתה מבקש שהוועדה תאשר תפקיד של קצין בטיחות.

<אפי רוזן: אני לא מצפה מקצין הבטיחות כל חודשיים לבקש רישיון.

איתן כבל: אפי, בוא נעשה סדר.

<אפי רוזן: התקנה גם קבעה שהוא יראה אחת לשלוש שנים את הרישיון.

<אפי רוזן: זה המזור שרצינו?

<אפי רוזן: זאת אומרת, מה שהיה עד אתמול ב-585א אומר שנועם יבדוק אחת לשלוש שנים את הרישיון של רעייתי נניח.

<אפי רוזן: זה המזור?

<נועם קום: אפי, אני כל חודש קולט כמה נהגים.

איתן כבל: אפי, קודם כול, רק התחלנו את הדיון ואתה כבר בטורים של סיום דיון.

איתן כבל: אנחנו מנהלים בינינו שיח, זה לא ויכוח.

איתן כבל: גם אם הוא ויכוח שהוא מקצועי, הוא ענייני, רוצים להוציא את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: מה אומרת לך היועצת המשפטית?

איתן כבל: ברגע שאתה כותב מהם תפקידיו, זו הגדרה שמחר מישהו יבוא ויגיד – אוקיי, לאור הדברים האלה, אז לכן הוא צריך לבדוק, לעשות, ואם הוא לא עשה, האחריות מונחת לפתחו.

איתן כבל: אני לא רוצה להניח לפתחו של קצין הבטיחות דברים שאחר כך יעמדו לו לרועץ, זה העניין.

איתן כבל: זאת אומרת, מצד אחד אנחנו באים להוריד רגולציה, אבל מצד שני אנחנו מעמיסים עליו עוד פעולות.

איתן כבל: אתה יודע מה המשמעות של זה?

איתן כבל: שקצין הבטיחות אצלנו בכנסת כל כמה זמן, אם אין לו רישום מדויק שקופץ לו במחשב שלחבר הכנסת איתן כבל ואשתו והעוזרים שלו, שגם להם מותר לנהוג ברכב - - -

<אתי בנדלר: וכשהילדים שלך יהיו בגירים.

איתן כבל: וילדים שיכולים כבר לנהוג באוטו, אם אין לך מערכת כזו שיודעת כל הזמן להגיד לך און-ליין ואתה צריך להוציא - - -

<לאה ורון: אמרתי לאתי שיש לך כבר ילדה בגירה.

איתן כבל: כן, אבל היא עדיין עם ביטוח כל כך גבוה, שזה עדיין לא רלוונטי.

איתן כבל: בבקשה.

<ישעיהו אברהם: ישעיהו אברהם, מנהל תחום קציני בטיחות.

<ישעיהו אברהם: אפשר להסתפק במקבל הרכב ואז זה עונה למה שהיא טוענת.

<קריאה: מחזיק הרכב.

<ישעיהו אברהם: מחזיק הרכב או מקבל הרכב מהמפעל, אבל יחד עם זאת, קצין הבטיחות, אני מניח שבתוך המפעל יהיה מחויב לדעת שאם הוא נתן לבני המשפחה אז בני המשפחה גם אחראים לנושא שהרישיון יהיה בתוקף ולא ייתן לכל אחד.

<שמעון סודאי: שמעון סודאי, יושב-ראש איגוד קציני בטיחות.

<שמעון סודאי: אני רוצה להוסיף שבעבודה השוטפת של קצין הבטיחות, כשהוא מקבל נהג לעבודה או כל עובד אחר שיש לו הרשאה לנהוג, הוא חותם על הצהרת נהג שהוא מחויב להביא רישיון נהיגה.

<שמעון סודאי: הסיפור הזה של התקנה נועד רק בשביל לתת לנו את הכלי אם יש חשד סביר, לבדוק, ולבדוק את זה באופן סיסטמתי כל השנה זה פשוט מאוד עומס רב לקציני הבטיחות.

<שמעון סודאי: צריכים לעשות חשיבה על כל הנושא.

איתן כבל: זה בדיוק מה שאני אומר, שלא נייצר עומס שהוא כל היום מתעסק רק בבדיקה.

<שמעון סודאי: אני כבר לא מדבר על המידע שמגיע, שהוא לא תקין.

<שמעון סודאי: המידע שמגיע גם לא תקין.

איתן כבל: גם זה יכול להיות, אבל עזוב את זה.

איתן כבל: בוא נניח שרוב האנשים, הרוב המכריע, הם אנשים שאומרים אמת.

איתן כבל: בבקשה.

<ניסים עזרן: ניסים עזרן, איגוד קציני בטיחות.

<ניסים עזרן: תקנות משנה (14) ו-(15).

איתן כבל: עוד לא הגענו.

<לאה ורון: אנחנו עוד ב-(9), ניסים.

איתן כבל: תודה, ניסים.

איתן כבל: נועם, עכשיו אתה יכול להגיד את המשפט שרצית.

<נועם קום: אני מחזק את מה שנאמר פה.

<נועם קום: אנחנו בתוקף תפקידנו מחתימים כל מי שנוהג ברכב, מקבלים את הרישיון, יש לנו תוכנות שעוקבות אחרי זה.

<נועם קום: המידע, אגב, שמתקבל מממשל זמין, ראשית הוא כרוך בתשלום, 6.2 שקלים, וכל נהג גם מקבל בדואר הודעה שמישהו בדק לגביו את המידע.

<נועם קום: המידע שמתקבל לגבי נוהגים הוא לגמרי לא רלוונטי, זה רק תקף ושהוא אינו בשלילה.

<נועם קום: כל נהג היום חתום על תצהיר שבמידה והוא לא כשיר לנהיגה בריאותית או שנשלל הרישיון, חובתו לדווח כך שמבחינתנו נקטנו באמצעים.

איתן כבל: תודה, נועם.

איתן כבל: מה זה אומר, אתי?

<אתי בנדלר: אני חושבת שמשה

<אתי בנדלר: משרד שומע מה הבעיה עם התקנה המוצעת, אולי יש הצעה לתיקון האם אתם מתכוונים לפקח על כך שרישיון הנהיגה של הנוהג ברכב, בשל עבודתו במפעל או לצורך מילוי תפקידו במפעל או משהו כזה.

<סיגלית ברקאי: אבל זה לא רק לנהגים מקצועיים.

<אפי רוזן: ממש לא.

<אפי רוזן: לא רק החזקה, ממש לא.

<אפי רוזן: כאשר אני התקבלתי לעבודה, ואני החלטתי שרעייתי תנהג, אני רוצה שקצין הבטיחות שלי פעם אחת יראה רישיון.

<אתי בנדלר: אבל לא כתוב כאן פעם אחת, זו בדיוק הבעיה.

<אתי בנדלר: זה לא לראשונה, בפעם הראשונה שהוא מקבל.

איתן כבל: אפי, מה שאומרת אתי – אתה לא איתה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא הודיעו לקצין הבטיחות?

איתן כבל: אתי רוצה שהדברים יהיו ברורים פה בתהליך הזה.

<ישעיהו אברהם: אני חושב שיש פה אי הבנה.

<ישעיהו אברהם: מה שנועם מדבר זה לגבי התקנה שאושרה לפני חצי שנה, ומה שאנחנו מדברים פה זה היה קיים כל השנים.

<ישעיהו אברהם: זה לא משהו שהתחדש עכשיו, זה סעיף שהוא ישן.

<לאה ורון: אז אם זה היה קיים כל השנים - - -

<ישעיהו אברהם: לגבי הסעיף הזה אין לו את הבעיה.

<ישעיהו אברהם: יש לו את הבעיה עם התקנה שאושרה.

<נועם קום: יש לי את הבעיה עם התקנה, ואולי רק נעשה סדר.

<נועם קום: דובר משרד התחבורה ב-20 ביוני מוציא הודעה לעיתונות: מהיום, חברות הובלה יכולות לקבל מידע על עברם התעבורתי של הנהגים; השר כץ: הגברת הפיקוח על נהגי כלי רכב כבד ואוטובוסים תאפשר לצמצם באופן משמעותי את תאונות הדרכים בקרב כלי רכב.

איתן כבל: נועם, זה התחיל מהצעת חוק שלי.

<נועם קום: מעולה, אבל למה להחיל את זה על כל הנוהגים?

איתן כבל: אני מסכם.

איתן כבל: חבר'ה, הבנתי את כולם.

איתן כבל: יש הבדל גדול – הבדל גדול, ואני רוצה שנחלק את זה ושזה יהיה ברור בתוך התקנות.

איתן כבל: כשאיתן כבל מגיע לעבודה וקיבל את הרכב מקצין הבטיחות של הכנסת, הוא צריך גם לחתום שהאחריות האישית שלו היא על כל מי שיש לו.

איתן כבל: המחויבות של קצין הבטיחות היא לבדוק את מה שנקרא ראש השבט, אם יש כזה.

<אתי בנדלר: אם אתה רוצה שרעייתך תנהג, הוא בודק גם את הרישיון שלה אבל זה חד-פעמי, זה לא פיקוח שוטף.

איתן כבל: נכון.

<אתי בנדלר: וזה לא מה שנובע מהנוסח של התקנה.

איתן כבל: מה שהיא אומרת לך, אפי, ובגלל זה שבועיים אנחנו כבר דנים בה, זה לא שהיא מתנגשת עם מה שאדוני אומר.

<אפי רוזן: לתחום את זה.

איתן כבל: לא.

<אתי בנדלר: שנוסח התקנה לא תואם לפרקטיקה הזאת.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: למה שאדוני אומר, לא להמצאה אחרת.

איתן כבל: מה שאני מבקש, פשוט מאוד - - -

<ישעיהו אברהם: עברית.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה עניין של ניסוח במקרה הזה, אפי.

איתן כבל: זה לא שאנחנו באים וטוענים כנגדך.

<אפי רוזן: אנחנו נשב על זה.

<אפי רוזן: גברתי, אני חושב שדווקא במקרה הזה יהיה נכון את (9) לחלק לשניים ולתת התייחסות אחת לנהג מקצועי, שזה גם מתכתב עם 585א - -

<לאה ורון: נכון.

<לאה ורון: זה מה שעורכת הדין בנדלר הציעה.

<אפי רוזן: - - והתייחסות אחרת לגבי השאר.

<אפי רוזן: ברשותכם, נתקדם, ואנחנו בינתיים ננסה לחשוב על פתרון.

<אתי בנדלר: מצוין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פה בכנסת הם מבקשים – תעביר לנו את רישיון הנהיגה של אשתך, של הבנים שלך – שמותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מקבלים את זה פעם אחת, וזהו.

איתן כבל: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המצב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז מקסימום, קצין הבטיחות ידרוש מי מטעמך יכול לנהוג ברכב הזה, תן לנו את הנתונים שלו פעם אחת.

<קריאה: יש גם נהלי תחבורה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע אבל התקנה פה, זה מחייב אותך כאחראי – בלי שבדקת אותו, בלי שאתה יודע שהוא יכול או עשוי לנהוג באותו רכב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הנוסח של התקנה.

איתן כבל: אפי, אנחנו נאשר את העיקרון שדיברנו עליו - אני אצביע עליו – שאומר שבפעם הראשונה, כמו שתיאר חבר הכנסת חאג' יחיא את העובדה שכשאני הגעתי הבאתי לכל אחת ואחד, שזאת בדיקה חד-פעמית, ולנהג, מה שנקרא הראש, זאת הבדיקה השוטפת המקצועית, הרגילה, המתבקשת מתוקף עבודתו.

<סיגלית ברקאי: אנחנו נציע נוסח.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: אז אתה מצביע על העיקרון, ואתם תעבירו לי נוסח לוודא שהנוסח כולל העיקרון.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: מי בעד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו נעשה רביזיה במידת הצורך.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: אפי, יש לי בקשה אליך – גם תקשיב לנו, אתה נשוך נחש – יכולנו לסיים את זה בדקה.

איתן כבל: נתתם לי הרצאה שהיא מחוץ בכלל לקונטקסט, והכול על דבר שאנחנו איתך, רק שהדברים יהיו מובהרים.

איתן כבל: בבקשה, גברתי, פסקה (10).

<לאה ורון: יש הערות לפסקה (10)?

<אתי בנדלר: אז אפשר לאשר אם אין לאף אחד הערות.

איתן כבל: מי בעד פסקה (10), ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה, אושרה.

איתן כבל: (11).

איתן כבל: האם יש הערות?

איתן כבל: בבקשה, שמעון.

<שמעון לוקמן: אני מבקש להתייחס לחלק השני של פסקה (11) ולמילה "נהג מקצועי".

איתן כבל: מה שבסוגריים.

<שמעון לוקמן: כן, בדיוק.

<שמעון לוקמן: זה מושג שלא קיים בתקנות.

<שמעון לוקמן: הוא הומצא אך ורק לטובת העניין הזה, וזה קצת בעייתי כי הוא חל בעצם על קצין הבטיחות והוא לא חל על בעל המפעל.

<שמעון לוקמן: התקנה הזאת "נהג מקצועי" לא קיימת בתקנות התעבורה, אין מקצוע כזה נהג.

<שמעון לוקמן: העניין הזה עלה בוועדה בנושא של בטיחות בדרכים לפני כשלושה-ארבעה חודשים, עמדו משרד הכלכלה דאז ואמרו, אנחנו לא מכירים בעיה.

<שמעון לוקמן: אני מכיר את הנושא הזה לפחות 20 שנה, אין מקצוע נהג בישראל.

<שמעון לוקמן: מרגע שאין מקצוע נהג, הוא בטח לא יכול להיות מקצועי או לא מקצועי, וזה לא סוגר את הפינה.

<שמעון לוקמן: מה זאת אומרת נהג מקצועי?

<קריאות: - - -

<סיגלית ברקאי: זה עניין של הגדרה.

<סיגלית ברקאי: זה נועד רק בשביל להקל על הקריאה.

איתן כבל: שמעון, אמרת.

איתן כבל: הבנו.

<שמעון לוקמן: נהג משאית, זה העבודה שלו, אני מסכים.

<שמעון לוקמן: טכנאי תמי 4 – סליחה על שם החברה – מה לעשות, הוא מתקן מכשירים אבל כל היום באוטו.

<אתי בנדלר: הוא כן.

<אתי בנדלר: לפי ההגדרה הזאת הוא כן.

<אתי בנדלר: אדם שעיקר עיסוקו במפעל הוא נהיגה או אדם שעיסוקו במפעל מחייב נהיגה במשך רוב שעות העבודה שלו, לצורך התקנות מכאן ואילך הוא ייקרא נהג מקצועי.

<שמעון לוקמן: נושא הנהג המקצועי צריך להיות מוסדר בתקנה ולאו דווקא לפרק י' או לפרק יא'.

<סיגלית ברקאי: אפשר להוריד את המינוח של נהג מקצועי.

<אתי בנדלר: להפנות כל פעם.

<סיגלית ברקאי: במקום שזה יופיע, אחר כך נצטרך להפנות לסעיף (11).

<סיגלית ברקאי: זה פשוט עניין של נוחות וניסוח.

איתן כבל: אני אגיד לכם דבר אחד, זה לא ייהרג ובל יעבור.

איתן כבל: אני מניח שמשרד התחבורה רצה מה שנקרא לשים ספוט.

<ישעיהו אברהם: להקל את הקריאה.

איתן כבל: במקום כל פעם, אלא להגיד שההגדרה של נהג מקצועי זה מי שעיקר עיסוקו במקום עבודתו הוא בנהיגה, או חלק ניכר מעבודתו – נניח הוא מתקן מכונות מבית לבית, אבל עדיין חלק ניכר מזמנו הוא נדרש לרכב, שזה מתכתב תחת ההגדרה הזו.

איתן כבל: לדעתי, אם זה לא עלול לייצר בעיות במקומות אחרים, אני לא רואה מניעה.

איתן כבל: שמעון.

<שמעון סודאי: אנחנו צריכים בתקנות האלה למנוע את שיקול הדעת, ולכן רשום לפני כן ב-(10) רישיון המוביל.

<שמעון סודאי: רישיון המוביל מתייחס לכלי רכב מעל 10 טון, אז מן הסתם, מי שנוהג ברכב מסחרי זה מי שנוסע ברכב מעל 10 טון.

<שמעון סודאי: הוא הבעיה, שם הבעיה.

<שמעון סודאי: אלה נהגים שתקראו להם עם הספוט נהג מקצועי.

<שמעון סודאי: אסור לתת שיקול דעת אם זה נהג של תמי 4 או נהג אחר, או שמגדירים לפי דרגות הרישיון של הרכב.

<שמעון סודאי: צריך שזה יהיה ברור, לא לתת שיקול דעת.

<סיגלית ברקאי: אין פה שיקול דעת.

<שמעון לוקמן: יש כלי רכב במדינת ישראל שהם פחות מ-10 טון, אין להם רישיון מוביל אבל הם נהגים מקצועיים.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: שמעון, אמרת את הדברים שלך.

<אפי רוזן: אין מחלוקת שנהג מקצועי בעגה שלנו - גם בוועדות אחרות שלך, אדוני – זה נהג רכב ציבורי וכבד.

<אפי רוזן: אלא מה?

<אפי רוזן: שפה אנחנו שמנו רגע פוקוס.

<אפי רוזן: מה זה נהג מקצועי?

<אפי רוזן: אדם שרוב שעות היממה, הוא משתמש בדרכים.

איתן כבל: נכון.

<אפי רוזן: אנחנו רוצים שאחת לשלושה חודשים יראה אותו קצין הבטיחות, יוודא שהוא מכיר את התקנות, יוודא שהוא לא עושה עבירות, יוודא שהוא מציל חיים.

איתן כבל: נכון.

<אפי רוזן: זה הכול, לא התכוונו שום דבר מעבר לזה.

איתן כבל: אין כאן הגדרה.

איתן כבל: אם אתם שואלים אותי, ההתייחסות הזאת היא נכונה, היא גם שמה התייחסות מיוחדת לעניין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שדווקא הם רוצים שתהיה הגדרת מקצוע אולי לנהגים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי לא בתקנות האלה אבל הגיע הזמן אולי להגדיר מקצוע.

איתן כבל: אבל זה לא פה עכשיו.

<אתי בנדלר: זה לא פה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להציע.

איתן כבל: אתי, לפני כן.

איתן כבל: בבקשה.

<מרדכי ברנס: מוטי ברנס, אגודת אשכול.

איתן כבל: מה זה אגודת אשכול?

<מרדכי ברנס: מורי דרך שיש להם רכב.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: עם הציור של האשכול.

<קריאה: אבל כבר פטרו אתכם.

<מרדכי ברנס: שיניתי את תקנות התעבורה 579 ופטרו 420 נהגים מקצועיים שהם מורי דרך.

<מרדכי ברנס: אדוני, יש כאן יותר מדי מעמסה של ביורוקרטיה ורגולציה, זה עולה לנו מאות מיליוני שקלים.

<מרדכי ברנס: נהג שיכול לגרום לבעיה בטיחותית זה לא 22,000 נהגי מוניות שפטורים מקצין בטיחות, זה לא מורי דרך.

<מרדכי ברנס: זה נהג משאית מעל 10 טון, ולכן צריך לקבוע מה זה נהג מקצועי שיהיה מעל 10 טון ולא צריך כל נהג, גם רכב פרטי.

<מרדכי ברנס: אדוני, אתה טועה, כי אחרת מה שיקרה פה – קצין בטיחות לכל נהג.

<מרדכי ברנס: זה מה שהולך לקרות פה.

איתן כבל: אני הבנתי מה שאדוני אומר.

איתן כבל: אני לא חושב שזאת כוונת המחוקק, וגם אנחנו בחקיקה לא נגרום לכך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הם לא מתכוונים אולי נדאג לנוסח.

איתן כבל: אמרתי, זה המשפט שאני בא להגיד – שגם בנוסח זה לא יתכתב עם מה שאדוני אומר.

איתן כבל: אני פתחתי, אין הכוונה לשים לכל - - -

<מרדכי ברנס: אבל זה מה שקורה עכשיו.

איתן כבל: לא, זה לא מה שקורה.

<מרדכי ברנס: אם אתה לוקח את כל הנהגים שנוהגים על תמי 4 זה טעות.

איתן כבל: תסלח לי.

<מרדכי ברנס: עורך דין שנוסע ללקוח שלו, מורה דרך שלוקח תיירים.

איתן כבל: לא, לא, מה פתאום.

<מרדכי ברנס: נהג מונית.

<מרדכי ברנס: זה מה שקורה פה.

איתן כבל: חברים יקרים, זה לא מתכתב בכלל.

איתן כבל: הכוונה היא אם יש גורם אחד שיש לו X רכבים, זה לא האדם הבודד שכל אחד בא והוא - - -

<מרדכי ברנס: מה ההבדל?

<מרדכי ברנס: אין שום הבדל.

איתן כבל: נו, באמת.

<מרדכי ברנס: אין הבדל אם אני מורה דרך שעובד בשביל חברה או מורה דרך באופן עצמאי.

<מרדכי ברנס: מה ההבדל?

איתן כבל: בוודאי שיש הבדל.

<מרדכי ברנס: אדוני, בעבודה אין הבדל.

איתן כבל: תסלח לי.

איתן כבל: עשה לי טובה, נו באמת, אם אדוני לא יודע מה ההבדל אני פטור מלהסביר לו.

איתן כבל: כשהאחריות היא כל כולה שלך, הביטוח כולו שלך, כל הפעולה היא שלך, גם כשאתה הולך ומשלם אתה נותן חשבונית או נותן את זה לפעולה אישית שמתכתבת איתך לבין מישהו שעובד אצל מישהו אחר, שהוא מקצה לו את הרכב.

איתן כבל: גם אם הוא מבצע איתו פעולה כמו בנהגי מוניות – שם פטרנו כיוון שכל מונית היא לא של בעל החברה, של נהג תחנת המוניות.

איתן כבל: כל אחד מצטרף כאדם פרטי, הוא משלם את הביטוח, הוא משלם הכול, זה עולמות תוכן אחרים.

איתן כבל: אתה רוצה שנכניס אתכם – גם נכניס אתכם, אם אתם כל כך מתעקשים.

<מרדכי ברנס: אנחנו לא מתעקשים.

<מרדכי ברנס: יש יותר מדי קציני בטיחות.

איתן כבל: אתה לא כלול שם בכלל, עשה לי טובה.

איתן כבל: אם אתה אדם פרטי שנוהג באשכול - - -

<מרדכי ברנס: אני כלול שם אם יש לי מעל 20 כלי רכב.

<שמעון סודאי: אתה מפצל אותם.

<שמעון סודאי: תספר לכולם מה אתה עושה, מפצל אותם.

<שמעון סודאי: זה מה שאתה עושה.

<שמעון סודאי: פיצלת את כל החברות שלך ל-20, הורדת אחד.

<שמעון סודאי: מכירים את הסיפורים שלך.

איתן כבל: חבר'ה, אני מציע לחזור פנימה, אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: זו זכותו, אני חולק עליו וזה לגיטימי.

איתן כבל: ההיפך, אנחנו לא מתכתבים.

איתן כבל: מי שיש לו 20 כלי רכב צריך לחשוב.

איתן כבל: אני אמרתי איך אני ארצה להוריד למינימום רגולציה, אבל בוא, אל תתחיל איתי במקום כזה.

איתן כבל: בבקשה, נועם.

<נועם קום: הבקשה שלנו ב-2013 הייתה שבתקנה 579 בחלק י', ששם יש הגדרות לכל מי שקשור בכל התקנות, יוגדר "נהג מקצועי".

<סיגלית ברקאי: אנחנו לא רוצים להגדיר מקצוע.

<נועם קום: ואם אתה מדבר פה על נתונים של תאונות ותקנות מתוך מטרה להפחית, אז אי אפשר להתעלם מהמעורבות של נהגי אוטובוסים, משאיות ומוניות בתאונות.

<נועם קום: ועל כן, אחת ולתמיד צריך להגדיר את זה, ובעבר זה הוגדר, זה רק ירד בגלל בקשה של משרד האוצר.

איתן כבל: סליחה, חברים, אני לא מבקש את העזרה שלכם.

איתן כבל: נועם, עשה לי טובה, אתה רוצה חפירות 1914?

<נועם קום: לא, אני רוצה שזה יוגדר.

איתן כבל: זה נראה לי ככה.

איתן כבל: חברים, אני מבקש עכשיו לא על כל דבר שיהיה קשר אסוציאטיבי, להיזכר בעוד דברים אחרים שצריך להתמודד ולטפל בהם.

איתן כבל: אנחנו עכשיו עוסקים בתקנות האלה.

איתן כבל: אם מאן דהוא ירצה – משרד התחבורה, נועם – שיבוא לחברי כנסת או לוועדת הכלכלה ויגיד: חברות וחברים, אני חושב שהגיעה העת, אין לי בעיה עם זה, אבל בואו עכשיו נהיה ממוקדים בעניין שמונח לפנינו.

איתן כבל: אם לא, לעולם לא נסיים אותו.

איתן כבל: אני רוצה התייחסויות.

איתן כבל: אינני אומר שהדברים שאתה אומר, נועם, אינם נכונים, אינם מתכתבים.

איתן כבל: אני זה שהתחיל להניע את כל הסיפור הזה של מהו נהג מקצועי, ולא היה פשוט.

איתן כבל: ברוך השם, הביא משרד התחבורה במהירות לא אופיינית תיקון לחוק, אפילו טוב יותר – גם אמרתי זאת – אף יותר טוב מההצעה הפרטית שאני הנחתי על שולחן הכנסת בזמנו ועברה טרומית, ואני הסכמתי שהתקנות יגברו על הצעת החוק שאני התכוונתי להעביר.

איתן כבל: לכן, חברים, בואו נהיה בתוך העניין.

איתן כבל: גברתי.

<אתי בנדלר: אדוני, אני מציעה בשלב זה להשאיר את התקנה בלי ההגדרה, בלי המלים "להלן – נהג מקצועי".

<אתי בנדלר: ככל שיסתבר בהמשך שיש צורך להשתמש במונח הזה, אני חושבת שהמקום של ההגדרה אולי הוא בסעיף ההגדרות של הפרק הזה, בפרק זה בלבד, וכרגע אין צורך בהגדרה.

איתן כבל: מקובל.

איתן כבל: אני סבור שזה מקל עלינו בעבודה, לא מעבר.

איתן כבל: אבל אוקיי, זה ממילא בריטיינר של עורך הדין שמטפל בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: להלן – המוכר, להלן – הקונה, צד א', צד ב'.

איתן כבל: בסוף זה בריטיינר.

<אתי בנדלר: נבדוק אחר כך אם יש צורך בהגדרה שמשמשת לעוד תקנות.

איתן כבל: היא לא יותר מכלי עבודה.

<קריאות: - - -

<לאה ורון: אדוני מעמיד את פסקה (11) להצבעה.

איתן כבל: בתיקון הורדת הסוגריים (להלן – נהג מקצועי), אמרנו שאם נראה, נחזור אל העניין הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: (11) אושר.

איתן כבל: פסקה (12).

איתן כבל: בבקשה.

<ספי יוסף דיין: ספי דיין, איגוד קציני הבטיחות.

<ספי יוסף דיין: אני רואה כאן שצריכים לתכנים של ההשתלמויות להגיש לרשות מה אנחנו הולכים לעשות.

<ספי יוסף דיין: אנחנו 2,000 קציני בטיחות שעובדים בפועל ואנחנו מגישים גם את נוהל 6 פעם בשנה בפקסים ואנחנו לא מקבלים מענה לזה בכלל, פה אנחנו נקבל מענה?

<ספי יוסף דיין: כמות כזו אדירה של תכנים, לבדוק אותם ולתת לנו אישורים, בלי זה לא נוכל להשתלם.

<שמעון לוקמן: אם הוא אוטוריטה הוא לא צריך אישור של רשות - - -

איתן כבל: ספי, אני רוצה לענות לך.

איתן כבל: אני מניח שאתה צודק בפרקטיקה, דהיינו אתה מגיש ואתה מצפה, בכל זאת הוא עמל.

איתן כבל: אבל מצד שני אני אומר, הרי בכל מקרה אתה צריך לעשות את זה.

איתן כבל: כשאתה מכין את תוכנית העבודה שלך, הרי זה דבר שממילא הוא מתקיים.

איתן כבל: זה שאתה עכשיו צריך לשלוח את זה במייל לאיזה מייל שלעולם לא יענו לך בו - - -

<שמעון לוקמן: מה הוא עושה עם המידע הזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: המידע הזה, במקרה שיש תאונה, מתחילים לבדוק מה עשית, לא עשית.

<קריאות: - - -

<ספי יוסף דיין: 20 שנה מקבלים את זה.

איתן כבל: ספי, יש כאן שני חלקים לדעתי – שוב, אני אומר את זה מתוך אינסטינקט.

<אפי רוזן: אפשר?

<אפי רוזן: מה שנקרא, מודה ועוזב ירוחם.

איתן כבל: בבקשה, אני מנסה לעזור.

<אפי רוזן: הוא צודק חלקית.

<אפי רוזן: אנחנו ניקח את הפרקטיקה שאנחנו מנהיגים אצל מורי הנהיגה.

<אפי רוזן: נכון שיש אלפי אנשים, מאוד קשה, אבל הפרקטיקה היא כזאת שמדי שנה, אדוני, אנחנו קובעים את התכנים שעל המורים לעבור כהכשרה באותה שנה, והם אמורים ללכת לקבל.

<שמעון לוקמן: אבל זה מתייחס לנוהגים, לא לקציני בטיחות.

<אפי רוזן: חבר'ה, אני הבנתי.

איתן כבל: הוא מנסה ללכת לקראתכם.

<אפי רוזן: צריך להיות פרקטיים, להקל ולא להקשות.

<אפי רוזן: אתה צודק שאם כל אחד יפנה אלינו – הנה, אני אומר לך – זה יהיה עכשיו קמופלז'.

<אפי רוזן: אנחנו מדי שנה נקבע מהם חמשת הנושאים שראוי שיעברו אותה שנה לנהגים והנוהגים.

<ספי יוסף דיין: בסדר גמור.

<אפי רוזן: ואנחנו בעתיד, אדוני, גם נפתח פורטל מקוון שנדע גם מי עשה את זה.

איתן כבל: תודה.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: זה בהתאם לתקנה 587ב(ט).

<אתי בנדלר: אני מציעה שאת התיקון תעשו שם כשנגיע לשם.

<אפי רוזן: בסדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסעיף הזה אנחנו מורידים?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: משאירים את זה כפי שזה.

<נועם קום: ההתייחסות שלנו, בסעיף (ט) נכתב: לנהג מקצועי, כהגדרתו, פעמיים בשנה לפחות.

איתן כבל: על מה אתה מדבר איתי?

<נועם קום: אני מדבר על הדרכת נהיגה.

<אתי בנדלר: זה כשנגיע לתקנה הזאת.

<ספי יוסף דיין: בסעיף (ט) זה רשום גם.

<אתי בנדלר: הם יתקנו את תקנת משנה (ט) ב-587.

<נועם קום: אבל אנחנו רוצים להתייחס לכך שנהג יהיה מחויב להדרכה בשנה ולא פעם בשנתיים, נהג שאינו מקצועי, כי פה הסעיף הזה מתייחס גם לסעיף (ט).

<אתי בנדלר: אבל זה מחייב את התיקון ב-587ב(ט).

<אתי בנדלר: הוא לא מחייב תיקון בפסקה (12).

<אפי רוזן: מה גם שתוקן לשנה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה.

איתן כבל: נועם, הסעיף הזה, אנחנו מאשרים אותו.

איתן כבל: כשנגיע לסעיף שקובע את זה, שם הוא יתוקן.

איתן כבל: ברגע שהוא יתוקן, ממילא הוא משליך אל תוך הסעיף אותו אנחנו מאשרים.

<נועם קום: אבל עדיין זה מופיע.

<נועם קום: בסדר.

איתן כבל: מי בעד פסקה (12)?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה, אושר.

<אתי בנדלר: הערה – במקום "ויודיע" – "ולהודיע".

איתן כבל: זה עברית, כן.

איתן כבל: (13), הערות.

איתן כבל: בבקשה.

<שמעון לוקמן: משרד התחבורה מנסה או רוצה לשתף את קציני הבטיחות להיות מפקחים של אגף הרכב, זה מה שכתוב בסעיף הזה.

<שמעון לוקמן: יש במשרד התחבורה מערך שלם.

איתן כבל: יקירי, אני רוצה לשנות את הגישה שלך.

איתן כבל: עשה לי טובה, אל תתחיל לתת להם ציונים.

איתן כבל: יש להם מספיק מי שנותן להם.

איתן כבל: תגיד לי לשיטתך מה צריך לשנות בסעיף.

<שמעון לוקמן: קצין הבטיחות לא אמור להיות זה שמוודא שזה מתוקן במוסך כזה או אחר.

איתן כבל: אתה רואה, פשוט.

<שמעון לוקמן: הדבר היחידי שצריך להיות מוודא, שיש לו רישיון מאת משרד התחבורה.

<שמעון לוקמן: זה הכול.

איתן כבל: אוקיי.

<סיגלית ברקאי: זה בדיוק מה שכתוב.

<אפי רוזן: אני באמת, אדוני, שואל את שמעון.

<אפי רוזן: מה ביקשה פה הרשות?

<אפי רוזן: אני לא ביקשתי ממך שתחליף אף מפקח של הרשות.

<אפי רוזן: האם לא הגיוני שקצין הבטיחות – שאומרים פה, משקיעים הון תועפות בלהחזיק אותו במפעל – אתם רוצים מומיה, מסתבר, אנחנו לא.

<אפי רוזן: שלחת רכב, אתה אחראי.

<שמעון לוקמן: אני אענה לך.

איתן כבל: אל תענה לו, הוא עכשיו מדבר.

<אפי רוזן: לא הפרעתי לך.

<אפי רוזן: בבקשה.

<אפי רוזן: אני רוצה שקצין הבטיחות יראה שהוא הלך למוסך מורשה ולא שלח אותו לאיזה חבר בוואדי ליד - -

איתן כבל: צודק.

<אפי רוזן: - - וכשהוא חזר, שזה קבלה ממכון מורשה, ומנהלים את זה גם היום.

איתן כבל: אפי, אתה צודק.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: תודה.

<שמעון לוקמן: אני מסכים במאה אחוז.

<שמעון לוקמן: יש בעיה אחת, המילה היא לא לפקח אלא לוודא כי בתקנות כתוב - - -

איתן כבל: אתה כבר נהיית לא קצין בטיחות.

איתן כבל: אליעזר בן-יהודה.

<שמעון לוקמן: זה מה שכתוב, אדוני.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: אין בעיה, תראה איזה הרצאה נתת, שמעון, בשביל להגיד שזה לא יפקח אלא יוודא.

<שמעון לוקמן: בסדר, אנחנו מסכימים.

איתן כבל: גברתי, זאת שאלה שאני שואל את היועצת המשפטית, זה ניסוח.

איתן כבל: האם המשמעות של לפקח זה מלשון לוודא והאם לוודא במשמעותו זה לפקח?

<אתי בנדלר: אני לא רואה בהקשר הזה הבדל בין אם יהיה כתוב לפקח או לוודא.

איתן כבל: תודה, גברתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז יש בעיה לשנות את הנוסח ללוודא?

<אתי בנדלר: אבל מה זה נותן?

<אתי בנדלר: מה ההבדל?

איתן כבל: מה שאומרת היועצת, אין הבדל.

איתן כבל: אז אם אין הבדל, יישאר כמו שזה.

<שמעון לוקמן: המילה "לפקח", יש לה מימד רחב, ולוודא זה וידאתי שיש לו רישיון.

איתן כבל: לא, לא, עשה לי טובה.

איתן כבל: אני בא והולך לקראתכם כל הזמן בניסוחים.

איתן כבל: אל תיסחף.

איתן כבל: בסוף, כל מה שצריך שהנהג יעשה את הכול ואתה תסתלבט.

איתן כבל: אני לא במקום הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יכול להבין, לפקח – ממש להגיע למוסך ולראות שעושים את העבודה.

<אתי בנדלר: לא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע שלא, אבל לפקח זה גם - - -

<אתי בנדלר: לפקח שיתוקן.

<אתי בנדלר: לא, אבל אדוני יקרא את כל הפסקה.

<אתי בנדלר: בהקשר הזה אין כאן פיקוח על המוסך אלא לפקח שמערכות הבטיחות יתוקנו רק במוסך מורשה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: לא צריך להגזים.

<אתי בנדלר: לכן אני אומרת, בהקשר הזה אין בעיה.

איתן כבל: בבקשה.

<ניסים עזרן: ניסים עזרן, איגוד קציני בטיחות.

<ניסים עזרן: קודם כול, המילה "לפקח" לטעמנו במקום, אבל זאת לא הערה.

<ניסים עזרן: מערכות הבטיחות, אדוני – וזה גם ממשיך הלאה בסעיפים הבאים – אין הגדרה בתקנות למערכות הבטיחות.

<אתי בנדלר: באמת?

<אתי בנדלר: לא ידעתי את זה.

<ניסים עזרן: זה לא ברור, זה די פרוץ.

<ניסים עזרן: זה דבר אחד.

איתן כבל: הערה במקומה.

<ניסים עזרן: דבר שני, בהמשך להערה של אפי, שהוא לא רוצה שזה יתוקן במוסך כמו שהוא הגדיר אותו, השאלה היא למה רק מערכות הבטיחות ולא מערכות נוספות ברכב, מה שהיה לטעמי בתיקונים קודמים שעברו גלגולים.

<ניסים עזרן: אלה שתי ההערות.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אפי.

<אפי רוזן: אני חושב שבסופו של דבר, מה שקובע לגבי בטיחות הרכב זה מערכות הבטיחות שלו.

<אפי רוזן: תכף נדבר על מה זה מערכות בטיחות.

<אפי רוזן: מבחינתי – בלמים, היגוי, כל נושא הסרנים, מרכב הרכב שמושפע מזה – זה חיי אדם.

<אפי רוזן: אם בסוף החליט מישהו לתקן את הטמבון האחורי או את הכנף - - -

איתן כבל: אפי יקירי, סליחה.

איתן כבל: פעם אחת כבר יצא לך טוב, אמרת צודק.

איתן כבל: אתה יכול להגיד פעם שנייה, אתה תהיה צדיק גמור.

איתן כבל: הוא צודק, בוודאי בוודאי בעניין שכזה - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, תודה.

איתן כבל: כל הדיון הזה, בסוף בשורה התחתונה, אומנם הוא עוסק בקצין הבטיחות אבל השורה התחתונה שלו היא בטיחות.

איתן כבל: ואינני מוכן בשום פנים ואופן שההגדרה של בטיחות תהיה במחלוקת, זאת אומרת שאחר כך יגידו – לא, תראה, הסרן – נכון, זה בטיחות, אבל זה לא כזה דרמטי או כזה או כזה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: בקיצור, צריך להביא הגדרה מדויקת עד כמה שניתן.

איתן כבל: כשאתם מתכוונים אצלכם מערכות בטיחות, אז כמובן פה אחד יגיד: צריך להוסיף את זה, צריך להוריד את זה, זה לא משנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תכינו רשימה.

איתן כבל: אני כבר מודיע לך שכאן תהיה מחלוקת מהי ההגדרה המקצועית של מערכות הבטיחות, אז קל וחומר שאסור להשאיר את זה ליד המקרה.

<אפי רוזן: אם אני הבנתי אותו נכון, הוא הולך עוד רחב יותר, הוא אומר מדוע שלא כל תיקון ברכב.

<ניסים עזרן: לא אמרתי כל תיקון.

<לאה ורון: אבל זה לא רלוונטי, צריך להגדיר מה זה מערכות בטיחות.

איתן כבל: חברים, ברשותכם.

איתן כבל: הוא מחלק את זה לשניים.

איתן כבל: קודם כול, בוודאות הגדרה של מהי בטיחות זה must, אין ויכוח על זה, לפחות לשיטתי אני תובע שתהיה הגדרה כזאת.

איתן כבל: הוא מעלה שאלה נוספת, שהיא שאלה שאני לא יודע לתת עליה עכשיו תשובה: מערכות שאתה מגדיר אותן כמערכות מצילות חיים או דברים מן הסוג הזה, מה מעבר?

איתן כבל: צמיגים נכלל בתוך זה למשל?

<אפי רוזן: בטח.

<סיגלית ברקאי: מוסכים.

<סיגלית ברקאי: כל תיקון.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: תביאו לישיבה הבאה ואז נרד ונעלה ברזולוציה.

<שמעון סודאי: יש כאן איזושהי בעיה שמדברים פה על "יותקנו".

<שמעון סודאי: מערכת בלמים קיימת ברכב.

<שמעון סודאי: אנחנו מדברים על מערכות שמתקינים אותן, כמו מובילאיי וכאלה.

<אפי רוזן: "יתוקנו" כתוב.

<אתי בנדלר: "יתוקנו".

<אתי בנדלר: לא יותקנו אלא "יתוקנו".

<שמעון סודאי: יש מערכות שהן קיימות ברכב, שהן חלק מהרכב.

<אתי בנדלר: אבל אם צריך לתקן אותן?

איתן כבל: שמעון, אתה לא איתנו, יקירי.

<שמעון סודאי: אני איתכם.

<קריאה: לא יותקנו.

<קריאה: "יתוקנו".

איתן כבל: הוא אומר "יתוקנו".

איתן כבל: זה לא מובילאיי ודברים מן הסוג הזה.

<שמעון סודאי: אבל יש גם מערכות שמגיעות בילט-אין עם הרכב וזה מתוקן רק במוסך מורשה לפי תקנה 127.

איתן כבל: אז מה הבעיה?

<שמעון סודאי: אני לא רואה בזה שום בעיה.

איתן כבל: בסדר, אף אחד לא חלק עליך.

<נועם קום: הערה לגבי המערכות, אני דבר אחד לא מבין.

<נועם קום: יש את התוספת ה-13 שבה מפורטות כל מערכות הבטיחות, שזה טופס שקצין בטיחות צריך למלא אותו, אז מה פה לא מובן?

<נועם קום: אפי, כל המערכות שאתם רוצים שנבדוק, מוגדרות שם.

<אפי רוזן: אני אמרתי לוועדה משהו אחר.

<אפי רוזן: אני יודע מה כתוב.

<אפי רוזן: אני בהגינות אומר שכשאני מקשיב לניסים אני שואל את עצמי, ובצדק – אני גם אמרתי את זה ליושב-ראש – מדוע לא נאמר שכלי הרכב, מכללה, יתוקנו במוסך מורשה?

<אפי רוזן: ואני לגמרי מתחבר למה שהוא אומר.

איתן כבל: לא, הוא אמר על משהו אחר.

<נועם קום: אני מדבר על הגדרת מערכות הבטיחות.

<קריאה: אבל הטופס לא מגדיר.

<נועם קום: הטופס מגדיר מה שאני צריך לבדוק.

<אפי רוזן: למה לעשות משהו קצר, ארוך?

<אפי רוזן: זה נכון מה שאתה אומר אילו הייתי אומר ליושב-ראש: אוקיי, נביא ונגיד מה זה מערכות בטיחות, אבל פתרון שני לעניין הזה - פעם שנגדיר לוודא שכלי הרכב יתוקן במוסך מורשה זה אומר שכל בעיה ברכב - - -

איתן כבל: לא, לא נפתרת הבעיה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: מבחינתי, מוסך מורשה הוא must אל מול חקיקה אחרת שאנחנו מובילים ועוסקים בה.

<אתי בנדלר: אז אפשר, אבל זה מייתר באמת את הצורך להגדיר, אם הנוסח יהיה לפקח שכלי הרכב של המפעל יתוקנו רק במוסך מורשה.

<אפי רוזן: נכון.

<ניסים עזרן: צריך להגדיר בכל מקרה בגלל התקנות שאחרי.

איתן כבל: חברים יקרים, עם כל הכבוד, גם מוסך מורשה, יש שם מעת לעת לא מעט בעיות, והוא יכול להגדיר לעצמו בסוף מה בטיחותי, מה לא בטיחותי.

איתן כבל: ההגדרה של מהו בטיחותי, היא חייבת לעבור כחוט השני לאורך כל החוק, ללא שום קשר.

<לאה ורון: לא, השאלה אם אדוני מחליט שרק מערכות הבטיחות, אתה מחייב שהן יתוקנו רק במוסך מורשה, או בכלל הרכב כולו – שזה הפנל – יתוקן במוסך מורשה.

איתן כבל: חברות וחברים, כל מה שקשור לרכב מתוקן במוסך מורשה.

איתן כבל: זה בכלל מנקודת המבט שלי, אם לא הבנתי את זה נכון, אין ויכוח.

איתן כבל: זה נושא – אפי, כפי שאתם יודעים – מתכתב לגמרי עם הדברים האחרים שאני עוסק בהם.

<סיגלית ברקאי: אז אנחנו מציעים לשנות את הנוסח.

<אתי בנדלר: יש רק שאלה אם אז זה לא גורף מדי כי אם מדברים על תיקון כלי רכב, נניח אם הזגוגית נשברת אז זה לא מוסך מורשה.

<סיגלית ברקאי: גם צריך מוסך שיש לו רישיון.

<אתי בנדלר: זגוגית רכב זה מוסך מורשה?

<אפי רוזן: ודאי.

<אתי בנדלר: אז בסדר.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<קריאות: - - -

<אתי בנדלר: אדוני, אם כך, מה שמוצע כאן, תיקון בנוסח הוא: לפקח שכלי הרכב של המפעל יתוקנו רק במוסך שניתן לו רישיון לפי סעיף 127 לחוק רישוי שירותי רכב ומקצועות בענף הרכב.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

<מוטי אלמוג: מוטי אלמוג, קצין בטיחות בחברת דן.

<מוטי אלמוג: אנחנו אצלנו במגרשים מחליפים מנורות ומחליפים מראות ומחליפים בקליות ועושים הרבה דברים שהם בהגדרה - - -

איתן כבל: תן לי לענות לך.

איתן כבל: יש הגדרה מפורטת בחוק רישוי שירותים לרכב.

איתן כבל: שם עסקנו בכל השאלות הנוגעות, ואם לא, אז צריך לראות איך אנחנו מסדירים את העניין הזה פה.

איתן כבל: יתרה מכך.

איתן כבל: אז, והאשימו אותי בהאשמה חמורה כשאני באתי והצעתי ואפשרנו, שגם צמיגים יהיה אפשר להחליף.

<אתי בנדלר: בדרך.

איתן כבל: לא, לא בדרך.

איתן כבל: בתוך המפעל עצמו.

איתן כבל: מגיעה ניידת שיש בה את כל הכלים, היא אושרה על-ידי משרד התחבורה, יש כלים כאלה והיא יודעת לעבוד, במקום שיתחילו להניע את כל האוטובוסים.

<אתי בנדלר: זה נחשב למוסך מורשה?

<קריאה: הניידת נחשבת מוסך מורשה.

איתן כבל: אני אומר לאפי.

איתן כבל: השאלה שמועלית כאן היא שאלה נכונה כי אנחנו כאן בעצם קובעים שמחוט ועד שרוך נעל חייב להיות מתוקן במוסך מורשה.

איתן כבל: ובעצם, קצין הבטיחות, אם למישהו נשברת מראה - - -

<שמעון לוקמן: מנורה.

איתן כבל: מנורה להחלפה, לכאורה – קצין הבטיחות פה בכנסת, אני אומר לו, המנורה הימנית או השמאלית נשרפה לי והוא מחליף לי אותה, לכאורה הוא עושה פעולה שהיא מנוגדת למה שאנחנו קובעים כאן.

<קריאה: זה לא נכון.

איתן כבל: חברות וחברים, יכול להיות שאתם צודקים.

איתן כבל: התפקיד שלי, כמו שלכם, הוא להניח את הדברים.

איתן כבל: הוא מעלה נקודה.

איתן כבל: אני מציע, אפי, שהדברים ייבדקו, האם זה לא מתנגש או זה לא נכון, כמו שאמרת, וזה לא תיקון – לא יודע, קוראים לזה משהו - - -

<קריאה: זה תיקון לכל דבר.

<קריאה: מנורה שרופה זה תיקון.

איתן כבל: אני לא רוצה עכשיו לפתוח את זה.

<מוטי אלמוג: אני מציע להשאיר את מערכות הבטיחות כהגדרתן בתקנות התעבורה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: סליחה, אתם תחזרו אליי, אפי.

איתן כבל: אתה יודע מה הבעיה שלי?

איתן כבל: הבעיה שלי היא לא חברת דן, לא החברות שהן מתוקתקות מאל"ף ועד תי"ו, וגם שם אני לא רוצה להגיד.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, אני לא רוצה לייצר פה פתח שהוא בעייתי.

איתן כבל: לכן אני אומר לך, אפי.

איתן כבל: אנא, בדקו אל מול חוק רישוי שירותים לרכב, שיודע לתת את התשובות –אם בכלל.

איתן כבל: נדמה לי שכן אבל צריך לבדוק.

איתן כבל: אם אין את התשובות, ובאמת עלול להיווצר מצב שאנחנו מייצרים פה עבריינים בפוטנציה על פעולה הכי פשוטה, אז נתקן את זה.

<קריאה: מה עם העלות?

איתן כבל: חבר'ה, אני לא נכנס עכשיו לעלויות.

איתן כבל: הרי לא הכוונה עכשיו להוציא עלויות מיותרות, אבל פה הכוונה היא לחדד את החקיקה שתתכתב עם המציאות.

איתן כבל: אתה יודע, לא נמציא פה עכשיו דברים שהם בעייתיים.

<אלעד נצר: אז צריך לקבוע שזה רק דברים חיוניים, לא כל דבר קטן.

איתן כבל: אתה רואה.

איתן כבל: עכשיו בוא נגדיר מה חיוני.

איתן כבל: זה יגדיר חיוני ככה, זה יגדיר חיוני ככה.

<לאה ורון: אבל אתה תיתקל בתקנה הבאה באותו עניין של מערכות הבטיחות.

איתן כבל: אפי, סיכמנו.

איתן כבל: אנחנו מעבירים את זה כמו שזה.

איתן כבל: אפי יבדוק.

<אתי בנדלר: מה זה כמו שזה?

<לאה ורון: להשאיר את תקנה (13).

<אתי בנדלר: לא, אני מציעה שנדלג על זה.

<אתי בנדלר: אין לך מספיק פרטים כדי להצביע על זה.

איתן כבל: למה?

<אתי בנדלר: כרגע אתה מחייב פה את כל התיקונים במוסך מורשה.

<אתי בנדלר: ואם יסתבר - - -

איתן כבל: אז נעשה רביזיה ונשנה את זה.

איתן כבל: הערכתי שיש פתרון לזה.

<קריאה: יש מה שנקרא אביזרים מתכלים.

<סיגלית ברקאי: חוק שירותים לרכב מדבר על מוסך נייד.

איתן כבל: כן, נכון.

<אפי רוזן: אבל נשנה את זה כפי שגברתי אמרה.

<קריאות: - - -

<לאה ורון: קואופרטיב דן למשל, אם הוא אצלו במוסך מטפל בנושאים שונים, הם מוסך מורשה?

<סיגלית ברקאי: מורשה.

איתן כבל: הוא מורשה.

<אפי רוזן: אגב, לאגד יש גומיה, הפנצ'ריה היא גומיה, היא מורשית גם.

<אפי רוזן: זה משהו ייחודי בארץ, היא גם מורשית.

איתן כבל: אפי, בוא נסכם.

איתן כבל: אני לא אצביע על (13).

<סיגלית ברקאי: למה?

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אני זוכר מהדיון הקודם בחוק רישוי שירותים לרכב, השאלה הזו בדיוק עלתה – אתה זוכר, חבר הכנסת חאג' יחיא – בצורה אפילו הרבה יותר - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: רחבה.

איתן כבל: רחבה.

איתן כבל: כי שם זה כבר עם חלפים, מאיפה אתה קונה, מאיפה אתה מביא, חלפים כאלה וכו', זאת אומרת המשמעות של הנושא הייתה הרבה יותר גדולה ממה שאנחנו דנים עליה ברגע זה.

איתן כבל: והגדרנו, שם הגדרנו מהו תיקון, מהו מוסך, מהו מוסך נייד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז שיבדקו, יוודאו לישיבה הבאה.

איתן כבל: תבדקו את זה.

איתן כבל: תחזרו אלינו ונצביע על זה.

איתן כבל: בסדר גמור.

<סיגלית ברקאי: אני יכולה להגיד לכם מייד את מספר הסעיף למוסך נייד.

<לאה ורון: הנושא הוא לא מוסך נייד.

<לאה ורון: את מדברת על אותם צמיגים.

<סיגלית ברקאי: לא, אני מדברת על הרכבים שנניח מישהו מגיע אליך ומחליף מנורה, אז כן יש את ההסדר.

<לאה ורון: לא, הוא מדבר על המוסך של הקואופרטיבים.

<סיגלית ברקאי: גם הם מוסדרים.

איתן כבל: חברים, אני לא מבין מה מסובך.

איתן כבל: מדלגים על (13), אתם תבדקו, זה לא כזה מסובך.

איתן כבל: מדלגים לא כי אנחנו לא מסכימים עם (13), אלא בחקיקה, מה לעשות – מה, זה וי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים שתהיה הבהרה ברורה.

איתן כבל: חבר'ה, בואו נתקדם.

איתן כבל: הבנו את העניין.

איתן כבל: (14).

<ניסים עזרן: ההערות מתייחסות גם לגבי (15).

<ניסים עזרן: בשני משפטים, המצב הקיים היום הוא שכלי רכב כבדים יותר עוברים ביקורת לפי טופס מותאם אחת לחודש; כלי רכב קלים יותר, כלי רכב פרטיים, אחת לשלושה חודשים.

<ניסים עזרן: משם אנחנו יוצאים לשינוי משמעותי ששתי התקנות האלה עושות.

<אורי חדד: יש גם רכב כבד שיש להם אישור שלושה חודשים.

<ניסים עזרן: בגדול.

<ניסים עזרן: אחד, שוב, מערכות הבטיחות זה חוזר.

<ניסים עזרן: זה מפנה לטופס בחלק ג', שהוא לא מדבר בהכרח על מערכות בטיחות, אז צריך לעשות כאן סדר.

<ניסים עזרן: שתיים, סעיף (14) מדבר על לאשר בכתב, סעיף (15) כבר מדבר על לבצע בדיקת התקינות באמצעות קצין הבטיחות.

<ניסים עזרן: כולנו מבינים שקצין הבטיחות הוא לא מכונאי אלא הוא אמור לוודא, לאשר ולעשות בדיקות ויזואליות בדברים שהוא כן יכול לעשות, אז אני לא מבין את היחס בין (14) ל-(15).

<ניסים עזרן: דבר נוסף בעניין הזה - אם אפשר להמשיך לדבר על (15) כי הן קשורות – 15(ב) מדבר על רכב שנמצא בחצר חברת ההשכרה.

<ניסים עזרן: איך יש לי דרך לעקוב, לדעת, לפקח, אני לא יודע.

<ניסים עזרן: תקנת משנה 15(ג) אומרת: לגבי רכב אחר שגילו מעל שלוש שנים, תבוצע בדיקה אחת לשלושה חודשים.

<ניסים עזרן: המילה "אחר" לטעמי יוצאת מנקודת הנחה שכל הרכבים ללא יוצא מן הכלל בחברות הליסינג הם עד שלוש שנים.

<ניסים עזרן: אני מציע להוריד את המילה "אחר", כך שבעצם כל רכב שהגיל שלו מעל שלוש שנים – אם מישהו מפספס אותי אני אסביר שוב, אני רץ מהר כדי לקצר.

<ניסים עזרן: אדוני היושב-ראש, אתה איתי?

איתן כבל: אני איתך.

<ניסים עזרן: הערה נוספת.

<ניסים עזרן: בתקנת משנה (14), אמצע התקנה: "לאחר שנערכה לרכב בדיקת תקינות על-ידי קצין הבטיחות או על-ידי מוסך, כמפורט בפסקה (13) או על ידי מכון רישוי".

<ניסים עזרן: מי בוחר, מי מחליט איזה מקרים מתאימים למה, אני לא יודע.

<ניסים עזרן: וחשוב להבהיר את זה כי עוד פעם, כולנו מבינים שזה הוראות עבודה שצריכות להיות ברורות.

<ניסים עזרן: אם לי הן לא ברורות, במקצועי והשכלתי, אז אולי גם לא לאחרים.

<סיגלית ברקאי: אני יכולה להתייחס לגבי "רכב אחר"?

איתן כבל: כן, להערות של ניסים.

<סיגלית ברקאי: לגבי "רכב אחר" ב-(ג) לא התייחס לרכב שאינו רכב של ליסינג אלא הכוונה היא למה שרשום ברישה של (15) בפתיח: לבצע בדיקות תקינות לרכב אחר מזה שפורט בפסקה (14), לזה הכוונה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: זה עונה לך, ניסים?

<סיגלית ברקאי: באופן כללי, שכל רכב שהוא מעל (14), שהוא לא מסחרי, ציבורי ואוטובוס.

<ניסים עזרן: לטעמי, אם היו מורידים את המילה "אחר" זה היה נכון יותר.

<ניסים עזרן: זה היה בעצם אומר – כל רכב שגילו מעל שלוש שנים, אחת לשלושה חודשים, שזו המטרה בעצם.

<אפי רוזן: אין לנו בעיה עם זה.

<סיגלית ברקאי: אוקיי.

<שמעון לוקמן: אני מבין מסיגלית שבעצם סעיף (15) הוא כל מה שלא נכנס ב-(14).

<שמעון לוקמן: אמת?

<סיגלית ברקאי: נכון.

<שמעון לוקמן: זה מה שאת אמרת.

<שמעון לוקמן: סעיף (14) הוא בפני עצמו, וכל מה שלא שם זה ב-(15).

<סיגלית ברקאי: נכון.

<שמעון לוקמן: יופי.

<שמעון לוקמן: עכשיו לסעיף (14), אדוני ברשותך.

<שמעון לוקמן: אני אקריא את המשפט אולי הכי לא תקין במערכת.

<שמעון לוקמן: כתוב שקצין הבטיחות יאשר בכתב, אחת לחודש, את דבר תקינות המערכות.

<שמעון לוקמן: המילה "תקינות" שמורה במדינת ישראל אך ורק למכון רישוי או למעבדה מוסמכת.

<שמעון לוקמן: קצין הבטיחות יכול לחתום על דבר ביצוע בדיקת מערכת, לא על תקינות שלה, ואם היא לא תקינה אסור לו לאשר את התנועה, ואם היא לא תקינה הוא אמור לשלוח אותו למוסך או לבצע תיקון.

<שמעון לוקמן: המילה "תקינות" צריכה להתחלף במילה "בדיקה".

<שמעון לוקמן: זה אחד.

<שמעון לוקמן: שתיים, עומדת למערכת האפשרות לא להשתמש בשירותי קצין הבטיחות אלא לשלוח תכף לבדיקה במוסך מורשה או במכון טסטים וכן הלאה.

<שמעון לוקמן: אני מצטער, אדוני.

<שמעון לוקמן: משמעות הפסקה הזאת היא - קום בבוקר, לך לרופא, תביא אישור שאין לך כאב ראש.

איתן כבל: אני לא צריך, לי יש כאב ראש.

<שמעון לוקמן: ובעצם, יוצרים פה משהו שהוא להיכנס לחקיקה שבאה ואומרת קצין הבטיחות – הסמכות שלך, כל מה שלמדת, 470 שעות מכונאות, עברת מבחן והפקודה שאתה מבצע על תקינות כללית בשביל לאשר המשך תנועה או לא, אין לה שום ערך.

<שמעון לוקמן: בעצם, את כל החלק הטכני תשים הצידה, שלח למכוני רישוי - אני לא רוצה לפתוח את הנושא מאיפה נולדו טסטים למשאיות פעמיים בשנה, שבינינו, לא בטוח איזה בטיחות זה עושה יותר אבל אני לא חולק על חכמים ממני – לא יכול להיות שקצין הבטיחות, כתנאי לחתימה שלו תינתן אפשרות.

<שמעון לוקמן: אם זה לא תקין, אל תאשר.

<שמעון לוקמן: אם זה תקין כי עשית בדיקה – לא עשית תקינות אלא עשית בדיקת מערכות ומצאת אותה תקינה – תאשר; לא תקין – אל תאשר.

<שמעון לוקמן: ויש לך ספק, שלח למוסך, אבל לא כשיטה.

<שמעון לוקמן: לא כשיטה, זה מרוקן את תפקידו הטכני של קצין הבטיחות עד היסוד.

איתן כבל: תודה, שמעון.

איתן כבל: נראה אותך איך אתה מתארגן למתן התשובה, אפי.

<אפי רוזן: אגיד לך את האמת, אדוני, אני מופתע.

<אפי רוזן: אני מופתע, אני צריך לבדוק את ההסמכה של שמעון, נראה לי שהם טעו בכלל, הוא לא בעד בטיחות.

<אפי רוזן: קודם כול, בואו נסדר את זה כאן ובואו נעשה פה סדר בנושא הזה שהפך להיות over רגולציה.

<אפי רוזן: אנחנו לקחנו את התפקיד של קצין הבטיחות ועשינו מזה למשק חתיכת נטל, אז בואו נסדר את זה.

<אפי רוזן: אם אתה רוצה להמשיך לדבוק בעמדה שלך שהתפקיד של קצין הבטיחות זה גראז'ניק שמתעסק עם הברזל כל הזמן - - -

<שמעון לוקמן: זה מה שאנחנו עושים אותו.

<שמעון לוקמן: הוא מפקח.

<אפי רוזן: אני מציע שתהיה ועדה של שמעון, נפרדת.

<שמעון לוקמן: אם אתה רוצה להפוך אותו למפקח, תהפוך אותו למפקח, אל תהפוך אותו לגראז'ניק.

<שמעון לוקמן: אתה מחזיר אותו לתוך הבור סיכה.

<שמעון לוקמן: די.

<שמעון לוקמן: Inspector, טכנאים-הנדסאים, אקדמאים נכנסים - - -

<אפי רוזן: סיימת, שמעון?

איתן כבל: שמעון, יש לי בקשה.

איתן כבל: עכשיו אתה מאפשר לאפי, שהוא גם דרך אגב בוחן אותך אם לשלול את סמכותך בכלל.

<אפי רוזן: לגמרי.

<אפי רוזן: היא כבר נשללה.

<אפי רוזן: המזל, שהדואר לא יגיע אליו בזמן.

<אפי רוזן: צריך להבין, כל שינוי התקנות פה נועד להסדיר דבר אחד פשוט.

<אפי רוזן: חברים, זה לא הרכב של לפני חמש, עשר ו-15 שנים, שאתה רגע יורד למטה – וכמו שאני זוכר, הייתי נתקע בצבא עם האוטו, מתחיל לפרק צינורות לראות אם התחמם או לא.

<אפי רוזן: עידן הרכב הוא עידן שונה.

<אפי רוזן: אנחנו באופן עקרוני מעדיפים שקצין הבטיחות יהיה מושקע 70% בבני האנוש ו-30% בברזל.

<אפי רוזן: מה אמרנו פה?

<אפי רוזן: יש הרבה מאוד מקומות – ובדיוק כמו שאמר היושב-ראש, יש את המקומות הקטנים – לא מפחיד אותי אגד ודן, הנה אני אומר את זה פה.

איתן כבל: בגדול, אתה צודק למרות שגם שם תהיה בעיה.

<אפי רוזן: מפחיד אותי מעדני משה, יעקב ועוד הלאה, שמצאו הזדמנות, קנו משאית, שתיים, שלוש, ועכשיו קשה לתקן אותן, ואני אומר לך שבמקום שבו אין בור – תראה את נספח ג' – אין בור, ואי אפשר לעשות בדיקה כמו שצריך, אני רוצה שילך למוסך.

<אפי רוזן: תפסיקו עם הקמופלאז' הזה, מספיק עם זה שבא קצין בטיחות עם חולצה של פולו, מסתכל מסביב על המשאית והכול בסדר.

<אפי רוזן: מה אמרנו פה?

<אפי רוזן: או שתבדוק, או שתשלח למוסך כי יש כאלה שלא יכולים לבדוק, לא בכל המקומות בעל המפעל, מעניין את הסבתא שלו בטיחות, והוא לא עשה בור בדיקה ולא עשה בור סיכה.

<אפי רוזן: לך למוסך, מה לא בסדר בזה?

<אפי רוזן: קצין הבטיחות צריך להתעסק בגורם האנושי, זה ימנע תאונות.

<שמעון לוקמן: וזאת בדיוק הסיבה - - -

<קריאה: ולא בכביש.

<קריאות: - - -

<ניסים עזרן: שים לב שב-(14) אתה נותן לו את האפשרות הזאת, ב-(15) אתה נותן לקצין הבטיחות לבצע בעצמו.

<ניסים עזרן: אני לא יודע לאן אתם מכוונים אבל שים לב לזה.

איתן כבל: ניסים, אפי.

איתן כבל: יש כאן מאגד, אני לא יכול להתעלם מאגד.

איתן כבל: בבקשה.

<פרדי הרשקוביץ: פרדי הרשקוביץ, אגד.

<פרדי הרשקוביץ: קודם כול, בוקר טוב.

<פרדי הרשקוביץ: התקנה הקודמת אישרה ביצוע ביקורת בטיחותית על-ידי קצין הבטיחות בלבד, התקנה החדשה מבורכת.

<פרדי הרשקוביץ: אני אתן דוגמה אצלנו.

<פרדי הרשקוביץ: לא בכל מקום יש בור ואנחנו החלטנו באופן כללי שבדיקות האוטובוסים תיעשנה על-ידי מוסך, דווקא בגלל שצריך שיהיה בור וצריך להיכנס מתחת לאוטובוס ולראות את האוטובוס.

<פרדי הרשקוביץ: במקומות שאין בור, כגון כל האוטובוסים באילת ובמקומות אחרים, אנחנו שולחים – וזה מבורך – שולחים למכון רישוי או למוסך.

<פרדי הרשקוביץ: העיקרון שאפי מדבר עליו מבורך וזה יביא את הבטיחות.

<פרדי הרשקוביץ: דבר נוסף שאני מסכים עם מה שנאמר כאן ואני דיברתי גם עם אפי, לא הצלחנו להגיע להבנה.

<פרדי הרשקוביץ: אני גם חושב שאם הבדיקה תיעשה באמצעות מוסך ו/או מכון רישוי, קצין הבטיחות לא יכול לחתום על תקינות הרכב, הוא צריך לחתום על ביצוע התקינות.

<פרדי הרשקוביץ: לכן, מה שאני מציע לשנות כאן בתקנה – להשאיר אותה מבחינת מי יכול לעשות, ואם הביקורת הזאת תיעשה במוסך או במכון רישוי, קצין הבטיחות יאשר את ביצוע הבדיקה, הוא לא יכול לאשר את התקינות.

איתן כבל: הוא צודק, אני מסכים.

איתן כבל: זה לא התפקיד שלו.

איתן כבל: התפקיד שלו הוא כאן לשלוח אותו לבצע את הבדיקה.

איתן כבל: הוא לא יכול לעשות עליו אוברולינג.

איתן כבל: אדוני צודק.

איתן כבל: בבקשה, ספי.

<ספי יוסף דיין: קודם כול, אני גם כן בדעה של אגד בעניין הזה שאין לנו תנאים מסוימים.

<ספי יוסף דיין: אנחנו לא נרמה את המערכת ונעשה וי על דבר שלא יכולנו לבצע בדיקה, ואני עושה את זה בכל זאת שנים.

<ספי יוסף דיין: אנחנו שולחים את הרכבים, עושים את הבדיקה, מקבל מהמוסך טופס הבדיקה חתום אבל בסופו של יום, אפי, אנחנו חותמים גם על רישיון הפעלה מאחורנית.

<ספי יוסף דיין: אז פה צריכים לראות, כשחתמתי על רישיון הפעלה, אם מספיק הנייר הזה שהבאתי מהמוסך שהוא בדק את הרכב.

<אפי רוזן: זה הרעיון.

<אפי רוזן: זה הרעיון.

איתן כבל: נמרוד.

<נמרוד הגלילי: תודה.

<נמרוד הגלילי: נמרוד הגלילי, מנכ"ל הארגון הישראלי להשכרת רכב בליסינג.

<נמרוד הגלילי: אני רוצה לדבר על (15)(א) וגם (ג) ולציין את מה שאפי גם אמר.

<נמרוד הגלילי: היום כלי הרכב הם חדשים ביותר, ולראיה, לפי משרד התחבורה היום טסט ראשון מבוצע לרכב פרטי אחרי שלוש שנים ולרכב ליסינג והשכרה אחרי שנתיים.

<נמרוד הגלילי: אני לא רואה שום טעם לבצע את בדיקת התקינות כל חצי שנה כבר מהחצי שנה הראשונה.

<נמרוד הגלילי: גם אם אומרים שאולי שנתיים זה יותר מדי, אז אולי אחרי שנה אבל לא צריך כבר מהחצי שנה הראשונה.

<נמרוד הגלילי: אני לא רואה טעם כי מדובר ברכבים חדשים ביותר.

איתן כבל: נמרוד הגלילי, באינסטינקט שלי אני מתכתב איתך – אני אומר את זה באמת – גם כשאתה קונה את האוטו אז כבר אומרים לך שהטסט הראשון נעשה בעוד שלוש שנים.

איתן כבל: מבחינתי, אם זה מקצועית מתכתב, אין שום מניעה שזה ייעשה כמו שאדוני מבקש.

<אפי רוזן: ניסים, זה עונה לך על ההבדל בין (14) ל-(15).

<אפי רוזן: בוא נשים את זה פה על השולחן, וזאת עמדתנו בקודש.

<אפי רוזן: אנחנו מסתכלים אחרת על הרכב הכבד ומסתכלים אחרת על הפרייבט.

<אפי רוזן: גם משרד התחבורה לא יכול לדבר בארבעה קולות.

<אפי רוזן: פעם אחת עושים טסט אחת לשלוש שנים והוא רוצה גם שלושה חודשים.

<אפי רוזן: כמה פעמים בשנה רכב כבד על רישיון מוביל עושה טסט?

<קריאה: פעמיים בשנה.

<אפי רוזן: פעמיים, נכון?

<אפי רוזן: כמה פעמים עושה רכב פרטי, גם אם הוא החכר - אחרי שנתיים; אם הוא פרטי, אחרי שלוש שנים.

<אפי רוזן: הטכנולוגיה של הרכבים הפרטיים היא כזאת שניהול הסיכונים שלהם בתקלות נמוך משמעותית מכדי שאנחנו נבדוק אותם גם כן כל שלושה חודשים.

<אפי רוזן: זאת העמדה והיא קוהרנטית והיא עקבית לגבי כל התחומים שמשרד התחבורה עוסק בהם.

<אפי רוזן: זו התשובה.

<אפי רוזן: לא בטוח שאתה מקבל אותה, אבל זה הרעיון.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, סליחה שאני מפריע לכם בשיחה.

איתן כבל: תנו לנמרוד לסיים.

<נמרוד הגלילי: לגבי סעיף (ג) אני רוצה להבין.

<נמרוד הגלילי: כשמדובר לגבי רכב אחר שגילו מעל שלוש שנים, האם זה על כל רכב מעל שלוש שנים, אחת לשלושה חודשים?

<אפי רוזן: כן.

<נמרוד הגלילי: גם כן, אני חושב - - -

איתן כבל: אתה אומר, רכב בריא לא לגעת בו.

<נמרוד הגלילי: אני חושב שרכב פרטי לא צריך כל שלושה חודשים.

<נמרוד הגלילי: תחשבו, אלה רכבים חדשים.

<נמרוד הגלילי: אין שום סיבה.

<נמרוד הגלילי: פעם בחצי שנה, במקרה הטוב.

איתן כבל: נמרוד, הבנו את העוצמה של שאלתך כבר בפרק הראשון, לא צריך לחזור עליה.

<אפי רוזן: היתרון שלך הוא גם החיסרון שלך.

<אפי רוזן: למה אני מתכוון?

<אפי רוזן: הלוא המדיניות של חברות ההחכר היא כל שלוש שנים להחליף רכב.

<נמרוד הגלילי: נכון.

<אפי רוזן: זה כמו עונש על תנאי בצבא.

<אפי רוזן: זה אומר שאם החלפת, כאילו לא נוגעת לגביך התקנה.

<אפי רוזן: אבל מה?

<אפי רוזן: אם לא החלפת רכב כל שלוש שנים, זה אומר שאתה מחזיק כבר בחברה רכב עם 300–400 אלף קילומטר, וכדאי שנבדוק אותו כל שלושה חודשים.

<נמרוד הגלילי: אפי, איך אתה מגיע למספרים האלה, זה ממש לא ככה.

<אפי רוזן: מה לעשות.

<אפי רוזן: כי בהשכרה ובהחכר – בוא תצלם את הקילומטרז' אצלי ותבין איך הגעתי לזה.

<נמרוד הגלילי: רוב כלי הרכב לא מגיעים ליותר מ-30 וקצת אלף קילומטר לשנה.

<אפי רוזן: אתה גם מוכר את רובם.

<נמרוד הגלילי: אני מדבר בממוצע.

<אפי רוזן: אתה גם מוכר אותם.

<נמרוד הגלילי: רכבים שמחזיקים מעל שלוש שנים זה אולי רכבי יוקרה, דברים כאלה, שגם ככה הבטיחות שלהם היא מעבר לרכב הפרטי - - -

<קריאות: - - -

<נמרוד הגלילי: כל שלושה חודשים?

<נמרוד הגלילי: נו, באמת.

איתן כבל: הפרוטוקול לא רואה אף אחד מהפרצופים שאתה עושה.

איתן כבל: זה לא העניין, הנקודה היא מה נכון.

איתן כבל: בחלק הראשון, אמרתי לך, נראה לי הגיוני, אבל מעבר, אני לא חושב שאתה צודק.

איתן כבל: שמעון.

<שמעון לוקמן: אני ברשותך רוצה לחזור, אני רוצה להבהיר נקודה.

<שמעון לוקמן: כתוב פה: לאשר בכתב, אחת לחודש, את דבר, במקום תקינות – בדיקת מערכות הבטיחות, וכתנאי לזה, אם אין לי את התנאים אני צריך לשלוח אותו למוסך מורשה או למכון רישוי.

<שמעון לוקמן: זה מה שכתוב בתקנה, שזה בניגוד מוחלט למה שקיים היום.

<שמעון לוקמן: אני לא אומר שכל מה שקיים זה בסדר, אבל המשמעות של הדבר הזה שרכב יבקר במוסך/מכון רישוי לצורך אישור קצין בטיחות כל חודש.

<אלעד נצר: שזה עלויות כלכליות מטורפות.

<אפי רוזן: לא הבנתי איפה הבעיה.

<אפי רוזן: זה ועדה שעוסקת בבטיחות?

<אפי רוזן: לא הבנתי.

<שמעון לוקמן: אני אגיד איפה הבעיה.

<שמעון לוקמן: א.

<שמעון לוקמן: חסרים פה דברם של מפעלי התובלה, הם לא פה.

<שמעון לוקמן: אני חושב שלהעביר תקנה שיש לה משקל מאוד מאוד כבד – ואני לא מדבר על ההיבט הכלכלי של עלויות, בהנחה שהכול תקין – אני מדבר על הפסד ימי עבודה.

<שמעון לוקמן: זה אחד.

<שמעון לוקמן: שתיים, מתייתר תפקידו של קצין הבטיחות, עם כל הכבוד.

<אפי רוזן: אתה פשוט לא - - -

<שמעון לוקמן: בהיבט הטכני - - -

<ספי יוסף דיין: אני דואג שילכו למוסך לבדיקה.

<שמעון לוקמן: אבל אתה לא לבד.

<שמעון לוקמן: לא כל החברות - - -

<קריאות: - - -

<שמעון לוקמן: מה שכתוב פה זה שרכב יבצע לצורך ביצוע בדיקה של קצין הבטיחות – אם אין לו מה שאתה קורא פה, שזה סליחה על הביטוי, נוגד את מה שכתוב בנספח 13, בנספח 13 כתוב כל מה שנראה לעין ונגיש ביד, אז פה לא הכרחי.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: תודה.

<שמעון לוקמן: זה לא סביר.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: תודה.

<פרדי הרשקוביץ: לעניין הטענה שמתייתר תפקידו של קצין הבטיחות, אני שוב מתחבר למה שאמר אפי.

<פרדי הרשקוביץ: תפקידו של קצין הבטיחות צריך להיות 70% או 80% על כוח-אדם - -

<מוטי אלמוג: 90% אפילו.

<פרדי הרשקוביץ: - - ו-20% על הרכב.

<פרדי הרשקוביץ: ואני אתן שוב דוגמה מאצלנו.

<פרדי הרשקוביץ: קציני הבטיחות, אנחנו מעבים את המערך הזה, במקום שלושה ל-15 ו-18 קציני בטיחות.

<פרדי הרשקוביץ: מאחר שזה ייעשה במוסכים, רוב הזמן קציני הבטיחות יעסקו באדם וזה הגורם העיקרי לתאונות דרכים.

איתן כבל: אני רוצה להעיר הערה ולהתכתב עם הדברים שנאמרו.

איתן כבל: קצין הבטיחות, אני לא מצפה ממנו שהוא זה שילך וישים על עצמו את הפנס וייכנס לבור.

<שמעון לוקמן: למה לא, דרך אגב.

איתן כבל: זה תעשה אצלך בעסק שלך.

איתן כבל: אני אומר את דעתי.

<שמעון לוקמן: אבל הוא עושה בדיקה.

איתן כבל: אתה טועה.

איתן כבל: אתה טועה.

איתן כבל: הוא לא מוסכניק.

<שמעון לוקמן: זה בדיוק העניין.

איתן כבל: תסלח לי, תן לי להגיד את הדברים שלי.

איתן כבל: התפקיד של קצין בטיחות כמו שאני רואה זה שבמערכות בסדר גודל כאלה אתה לא יכול לסמוך.

איתן כבל: הרי איך זה עובד?

איתן כבל: אנחנו מכירים את זה מכל המערכות שלנו.

איתן כבל: יש מישהו שאחראי לזה.

איתן כבל: העניין הזה שבו קצין הבטיחות – מה שהוא יודע, הוא ראה נניח מעת לעת – יש כאלה דרך אגב, יש כאלה דווקנים, אני מכיר גם כאלה, שהוא מעלה את הרכב ואומר, זה צריך לקחת אותו עוד לפני הזמן כיוון שכך וכך.

איתן כבל: יש גם כאלה, אבל בסך הכול הכללי המשימה המרכזית שלו היא שכל הזמן כל רכב נמצא תחת הפיקוח בכל הנוגע לבטיחות כלי הרכב.

איתן כבל: לכן, השיח הוא בעיקר אל מול הנהג על כל ההתנהלות שלו כנהג, ולוודא שכל אחד מכלי הרכב מגיע לאותו מוסך מורשה באותן נקודות שדיברנו, אולי צריך שגם יתאפשר לו לעשות זאת במקום העבודה מבלי להוציא אותם החוצה.

איתן כבל: ולכן, זו העבודה.

איתן כבל: אני לא יכול לבוא לקצין בטיחות ולומר לו: אדוני, אתה צריך עכשיו גם לעבור הסמכה של מנהל מוסך או משהו דומה.

<שמעון לוקמן: יש לו את זה במסגרת ההכשרה שלו.

איתן כבל: יש הבדל גדול.

איתן כבל: אני מחוקק, זה עדיין לא עושה אותי שאני יותר טוב ממנה כיועצת משפטית.

איתן כבל: היא היועצת המשפטית, שיודעת לרדת ולעלות בדקויות.

איתן כבל: אני כמחוקק מביא את התכסית, את המהות, איך שאני רואה את הדברים האלה.

איתן כבל: היא יודעת להגיד לי, זה לא מתכתב עם החוק הזה, זה פוגע בכך, זה סותר כך, זה עושה כך, זה לא תפקידי.

איתן כבל: אותו דבר בדיוק, קצין הבטיחות לא יודע לבוא ולהגיד האם הפקונג ראש הזה הוא מקולקל, לא מקולקל.

איתן כבל: לא יודע, זה לא תפקידו.

איתן כבל: אני לא רוצה שהאחריות תיפול לפתחו של קצין הבטיחות, שימצא את עצמו באשמה שהוא לא אמור לשאת אותה.

איתן כבל: לכן גם הגדרנו קודם ואמרנו שהתפקיד שלו הוא לוודא שזה טופל במוסך.

איתן כבל: זה לא תפקידו לוודא שבאמת התקלה תוקנה.

איתן כבל: הנחת העבודה היא שכשאתה הכנסת רכב לטיפול – קח אותי, לוקח קצין הבטיחות את הרכב שלי על-פי הכללים פעם ב- לעשות לו את הטסט או לא חשוב מה, אני לא אומר לו: אתה בדקת שהמוסכניק עם תעודות, אתה וידאת באמת שהם טיפלו לי בכל דבר ודבר?

איתן כבל: גם כשאני מקבל את האישור שמונח לנו על הכיסא וכתוב שם מה הדברים שנבדקו, הנחת העבודה שלי שזה אכן נעשה.

איתן כבל: ולכן, ראוי שקצין הבטיחות לא יהיה מומחה לכלי רכב שטס בירח.

איתן כבל: הנחת העבודה, שהוא מתכתב, שהוא יודע במה דברים אמורים.

איתן כבל: זה לא קצין רכב של משאיות שהוא קצין הרכב של פיצה האט, אלה עם הקטנועים.

איתן כבל: הנחת העבודה שהוא יודע להתכתב עם הדברים, אל תהיו דווקנים ודקדקנים עד כדי כך.

איתן כבל: בבקשה.

<אלעד נצר: אלעד, התאחדות התעשיינים.

<אלעד נצר: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להצביע גם על השלכות כלכליות.

<אלעד נצר: אם אנחנו הולכים פה ברוח הדברים ומבטלים בעצם האופציה של קצין הבטיחות לבדוק את הרכב אחת לחודש ואנחנו שולחים כל מפעל וכל עסק שיש לו רכב מוביל - -

<קריאה: אתה לא מבטל - - -

<אלעד נצר: - - במדינת ישראל למוסך פעם בחודש, זה משבית לו את הרכב יום.

<קריאה: זה לא מה שהתקנה אומרת.

<שמעון לוקמן: זה מה שהתקנה אומרת.

<אלעד נצר: זה רוח הדברים שכרגע מובא לפה.

<אלעד נצר: הדבר השני זה העלויות האסטרונומיות.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לך ככה.

איתן כבל: אם מישהו התכוון למה שאתה אומר, תסלח לי, אז או שאפי היה על סמים קשים, או שמישהו אחר על סמים קשים.

איתן כבל: בוא נגיד את זה ככה, כתוב:

איתן כבל: אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה.

איתן כבל: זאת אומרת, גם אם אני אטלטל את ראשו של אפי, אין מצב שהוא יוציא לי מתחת ידיו מחשבה כזאת שרכב צריך להיות בזה כל חודש.

<פרדי הרשקוביץ: כתוב: או, או.

<פרדי הרשקוביץ: יש אפשרות.

<אלעד נצר: אתם מדברים על זה שקצין הבטיחות יכול לעשות את זה לבד ובוא נשלח אותו למוסך, אז - - -

<אפי רוזן: במקביל לשפה הערבית נעשה עכשיו עברית מדוברת.

<אפי רוזן: מה שהתכוונו לומר: קצין הבטיחות, לא לקחנו ממנו דבר.

<אפי רוזן: יש לקצין הבטיחות את המשאבים לבצע את זה כפי שצריך, נא יתכבד ויבצע את זה.

<אפי רוזן: אם אין לו, נא לא יחתום "חרטה", נא יתכבד וישלח למקום שבו יש - - -

איתן כבל: אפי, תודה.

איתן כבל: הניסוח יתוקן בהתאם לדברים שאני אמרתי.

איתן כבל: זה עניין ניסוחי, זה לא עניין מהותי.

איתן כבל: המהות נשארת בדיוק כמו שאני כיוונתי, כמו שאפי כיוון.

איתן כבל: אין הכוונה שכל חודש רכב נכנס לבור.

<שמעון לוקמן: זה לא מה שראש אגף הרישוי אומר.

<שמעון לוקמן: אני מצטער, אדוני, זה לא מה שהוא אומר.

איתן כבל: ראש אגף הרישוי אמר, אני לא שמעתי אותו.

<שמעון לוקמן: שאלתי.

<שמעון לוקמן: אמר כל חודש.

<שמעון לוקמן: אם אין לך את התנאים, וב-90% מהשוק אין במפעל, שיהיה בבור.

<שמעון לוקמן: זה מה שאמר.

<קריאה: שיהיה במוסך.

<שמעון לוקמן: מה זה משנה?

<שמעון לוקמן: מוסך, מכון רישוי, מה זה משנה.

איתן כבל: אפי, אני רוצה להבין.

<קריאות: - - -

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: די.

איתן כבל: אמרתי לכם, יש לי כאב ראש, וגם ככה זה נושא מאוד מאוד מקצועי וכל אחד בא, מראה שהוא יותר טוב מהשני, אז תרשו לי.

איתן כבל: אפי, אני רוצה להבין מה המשמעות.

איתן כבל: הכוונה, כפי שאני רואה אותה - יש לנו צי; אף אחד לא מבקש ממני להכניס כל חודש את האוטו, ואין פה בור.

<אפי רוזן: מה פתאום.

<אפי רוזן: אתה לא במשחק.

<שמעון לוקמן: אתה לא במשחק - - -

איתן כבל: שמעון.

איתן כבל: יש לך בעיה איתי?

<שמעון לוקמן: לא, עוד לא.

איתן כבל: אז לי יש בעיה איתך, אני רוצה להודיע לך.

איתן כבל: אתה מפריע לי לנהל את דיוני הוועדה, אתה רוצה להראות לי כל הזמן שאתה יודע.

איתן כבל: אני מאפשר לאדוני להתבטא, לומר את דבריו.

איתן כבל: שאדוני לא ילמד אותי, מה שנדרש תיקון אני תמיד שמח אם יש דברים שמצריכים תיקון, לא כל הזמן לחנך אותנו, להראות שחתיכת טמבלים יושבים פה סביב השולחן ורק אתה יודע.

איתן כבל: מספיק עם זה.

איתן כבל: בבקשה, אפי.

<אפי רוזן: אדוני, מה המצב היום ומה השינוי שעשינו.

<אפי רוזן: רכב שיש לו רישיון מוביל, זאת אומרת רכב מעל 10,000 קילוגרם שהוא רכב כבד, אף היום אמור אחת לחודש לעבור בדיקה של מערכות רכב, כפי שמופיע בנספח, הרבה מאוד מערכות שכדי להבטיח את תקינותן זה לא יכול להיות בעין.

<אפי רוזן: מה שקרה בחלוף השנים, קצין הבטיחות בהרבה מאוד מקומות כבר אין לו את הידע ואין לו אפילו את המשאבים, את הכלים לעשות את זה, ועושים.

<אפי רוזן: אמרנו סטופ, נגמר המשחק, אנחנו רוצים בדיקה אמיתית, ולכן אומרים ככה: אם אתה נמצא במקום שיש לך את הכלים – נניח דן, נניח אגד – יש לכם את הכלים, תבצעו שם את הבדיקה.

<אפי רוזן: אם אדוני היה רואה את הנספח היה רואה בדיוק את המערכות שנבדקות.

<אפי רוזן: אם אין לך, אל תחתום על פוטו פראג', שלח אותו בבקשה למוסך שיש לו את היכולת לעשות את הבדיקה.

<אפי רוזן: שונה הרכב שלך כי הוא לא נדרש לאותן מערכות, וסעיף (15) לאחר מכן מדבר על הרכבים הרגילים, וראה זה פלא, שם הם לא נשלחים למוסך.

איתן כבל: יש לי שאלה כדי להבהיר את הדברים.

איתן כבל: איזה סוג מכוניות אדוני מכוון?

<אפי רוזן: מעל 10,000 קילוגרם, רכבים שיש להם רישיון מוביל.

<אפי רוזן: אוטובוסים כמובן.

איתן כבל: מה שאתה בעצם אומר לי, שאותם רכבים כבדים – רכבים או ציבוריים או משאיות כבדות ממשקל מסוים, כפי שאדוני אמר, שרמת הסיכון שלהם לסביבתם היא בסדר גודל כזה שאתה אומר שמחייבת - - -

<לאה ורון: בכל חודש.

איתן כבל: אבל אני שואל אותך שאלה.

איתן כבל: אני, נראה לי על פניו, שאחת לחודש זה מוגזם.

איתן כבל: אחת לחודש זה נראה לי מוגזם.

איתן כבל: ממה נפשך.

איתן כבל: אם הרכב הזה הוא בעייתי בהגדרה, אז ממילא הוא לא טופל כמו שצריך אם הוא צריך להיכנס כל חודש, אבל פשוט זה נראה לי מוגזם – גם רכב, גם אוטובוס וכו' – אבל אני ארצה לשמוע גם את אנשי המקצוע שעובדים בדן ובאגד כדי לשמוע את דעתם.

איתן כבל: בבקשה.

<יצחק זאב דרייאר: שלום.

<יצחק זאב דרייאר: שמי צחי דרייאר, יש לי חברת הובלה, אני מייצג חברות הובלה, אין כאן אף נציג שלהן.

<יצחק זאב דרייאר: אנחנו שק החבטות הכי נחמד מול כל המערכות, קל להן להגיד כל דבר - המשאיות אשמות, המשאיות אשמות, המשאיות אשמות.

<יצחק זאב דרייאר: משרד התחבורה לא מכשיר לנו נהגים.

איתן כבל: בוא נלך צעד צעד.

<לאה ורון: אני רק רוצה לנצל את זה בשביל להגיד שמועצת המובילים והמסיעים - - -

<יצחק זאב דרייאר: זה אפילו לא מעניין אותם.

איתן כבל: אח שלי, תעשו הדחה.

איתן כבל: עשה לי טובה, זה לא התפקיד שלי עכשיו להגיד פה מי מתפקד או לא מתפקד.

איתן כבל: אני רוצה להבין, לפני שאדוני פותח בהרצאה – שהיא בסדר גמור, אני אאפשר לאדוני לומר אותה כיוון שהוא, איך אומרים, שק החבטות – אבל יחד עם זאת, אני רוצה לפני כן שתענה קודם כול לשאלה הראשונה שלשמה אני ביקשתי ממך לדבר: האם לדעתך חודש, מעל 10 טון - - -

<קריאה: - - -

איתן כבל: שנייה, גברתי.

איתן כבל: תנו לי קודם כול לשאול אותם.

איתן כבל: בבקשה.

<יצחק זאב דרייאר: חברים, כל התקנות האלה הן טובות, הן מצוינות, הן נפלאות ובסדר גמור, לא ניתן לבצע את זה בפרקטיקה.

<יצחק זאב דרייאר: יש לנו ימי מחלה של עובד, יש לנו ימי חופשה של עובד, יש לנו יום מוסך, יש לנו טסט חצי-שנתי שהחליטו להטיל אותו רק עלינו – אוטובוסים שנוסעים יותר קילומטרז' מהמשאיות לא מחילים את זה – בעוד שאתם טוענים שהבעיה בתאונות זה הגורם האנושי ולא תקלות מכניות.

<יצחק זאב דרייאר: אז למה רק אנחנו נכללים בתקנה הזאת של החצי-שנתי ולא כל החבר'ה פה?

<יצחק זאב דרייאר: אולי בגלל שהגדילו את הטסט הפרטי לשלוש שנים והתרעמו על כך כל מיני אנשים שאין להם הכנסה, אז אמרו: אוקיי, בואו נתפוס את המשאיות, על הכיפאק, אין איתם בעיה, בואו נכניס אותם שייכנסו כל שבועיים לטסט.

<יצחק זאב דרייאר: בלתי אפשרי - כלכלית, תפעולית – להכניס משאית כל חודש למוסך, זה בלתי אפשרי.

<יצחק זאב דרייאר: אני צריך להפסיד יום עבודה, אני צריך לשלם לעובד, אני צריך לשלם לכולם.

<יצחק זאב דרייאר: כל מה שאתם טוענים, זה הכול נכון – גם בעלויות של העובדים, גם בתקינות של המשאיות, בכול – הכול נכון, בוא נגיד שאני מסכים עם זה.

<יצחק זאב דרייאר: אין לנו ארגון, אין לנו יכולת לבצע מינימום עלות נסיעה כדי שנוכל לתמחר את הדברים האלה, שנוכל לשאת בעלויות האלה.

<יצחק זאב דרייאר: הכול נופל עלינו.

איתן כבל: תודה.

<יצחק זאב דרייאר: יותר מזה, אדוני.

<יצחק זאב דרייאר: מגיע נהג שעזב אצלי את העבודה, חסך 20,000 שקל, עוד 50,000 שקל פיצויים, לקח עוד 20,000 שקל הלוואה, פותח חברת הובלה, אין לו שום מגבלה.

<יצחק זאב דרייאר: הוא נהיה מתחרה שלי, נותן הצעות מחיר, ואני צריך להתמודד מול בחור שאין לו שום מערכת.

איתן כבל: לא עשית את זה לזה שעבדת אצלו?

<יצחק זאב דרייאר: אני נולדתי לאבא עם משאיות - אצלי זה אחרת, אצלי זה הגיע בירושה, אבל כך העסק הזה עובד.

<יצחק זאב דרייאר: אין לנו את היכולת להתמודד.

איתן כבל: אני רוצה להגיד שתי נקודות בעניין הזה.

איתן כבל: נקודה אחת, אין מה לעשות.

איתן כבל: פגיעה של אוטובוס, ובוודאי משאית כבדה, פגיעתה קשה בצורה שקשה לתאר אותה.

<יצחק זאב דרייאר: אתה מדבר על תאונה?

איתן כבל: תאונה, כן.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני לא מתעלם ממה שאדוני אומר.

איתן כבל: לכן, זאת הייתה הפנייה שלי.

<יצחק זאב דרייאר: אני רוצה גם לענות לך.

איתן כבל: יחד עם זאת, אינני מתעלם בשום פנים ואופן ממה שאדוני אומר.

איתן כבל: ובגלל זה ובשל כך, אני מבקש לקבל את ההבהרות למה נדרש כל חודש.

איתן כבל: נראה בעיניי – שוב, אינני איש מקצוע וצריך כאן להיזהר, אינני חושב שאפי יושב במשרדו ואומר, אוקיי, בואו נחזיר את הכסף שעכשיו כל שלוש שנים צריך לעשות טסט, נחזיר את זה בדרך אחרת.

איתן כבל: זה לא עובד כך.

איתן כבל: לכן, העניין הוא שאני ארצה לדעת מקצועית מה הסיבות שנדרשת בדיקה חודשית, אבל תשלים את המשפט.

<יצחק זאב דרייאר: בשמחה.

<יצחק זאב דרייאר: לגבי הסטטיסטיקות, מעניין אותי לדעת אם הסטטיסטיקות שאומרים שרכב כבד שותף יותר בתאונות דרכים, האם מישהו אי פעם לקח בחשבון את זה שהרכב הפרטי של אשתי עושה 10,000 קילומטר בשנה, וכל משאית שלי עושה 80,000 קילומטר בשנה, או האם הגודל של - - -

איתן כבל: בגלל זה הוא רוצה להכניס אותך כל חודש.

<אפי רוזן: סימן שלא קראת את הדוחות.

איתן כבל: אבל זו בדיוק הנקודה.

איתן כבל: צחי, זה מה שנקרא – אמרת, וירית לעצמך.

<יצחק זאב דרייאר: לא, זה בסדר גמור.

איתן כבל: זו בדיוק הנקודה.

איתן כבל: זה 80,000 של מעל 10 טון.

איתן כבל: זה כל ההבדל.

<יצחק זאב דרייאר: מה עם האוטובוסים, למה הם לא צריכים טסט חצי-שנתי?

<יצחק זאב דרייאר: למה הם לא צריכים?

<יצחק זאב דרייאר: להם יש לוביסטים יותר חזקים?

איתן כבל: יכול להיות.

<אפי רוזן: האמת, צחי, זה יפה מה שאתה אומר - אם דפקו אותי, בוא נדפוק גם אותם, לא משנה למה.

<אפי רוזן: אין פה איזה טיעון מקצועי.

<יצחק זאב דרייאר: ענף ההובלה הוא ענף יתום, אף אחד לא מייצג אותנו.

איתן כבל: צחי.

איתן כבל: צחי.

<יצחק זאב דרייאר: כמו שאמרתם, אף אחד פה לא נמצא.

<קריאה: כמו שאתה רואה, גם אגף הרישוי יתום.

<קריאה: אף אחד לא מגבה אותנו, אז אנחנו באותו מקום, תהיה רגוע.

איתן כבל: צחי, אני מציע לשניכם, יש מסעדה טובה שאפשר ששניכם תבכו זה על כתפו של זה, ואתה משלם.

<יצחק זאב דרייאר: כרגיל.

איתן כבל: אמרתי, בגלל זה.

איתן כבל: בבקשה, ספי.

<ספי יוסף דיין: אני בתחום האוטובוסים 36 שנים, אני מייצג את ארגון המועצות האזוריות, אנחנו מסיעים תלמידים, אבל הקילומטרז' שאנחנו עושים הוא נמוך.

<ספי יוסף דיין: בכל זאת אנחנו מבצעים אחת לחודש כי המחוקק קבע את זה ואנחנו מבצעים אחת לחודש בדיקה במוסך מורשה.

<ספי יוסף דיין: אנחנו עושים 3,000–4,000 קילומטר בחודש.

<ספי יוסף דיין: אפי בתוכנית שלו לא עשה הפרדה בין אוטובוס שנוסע כך וכך, ואנחנו עושים את זה – אגד ודן בטח עושים הרבה יותר קילומטרז' מאיתנו, וכן צריכים את זה.

<ספי יוסף דיין: אני, בפעם בחודש שאני עושה ל-3,000 קילומטר, אני מוצא תקלות כל הזמן.

<אלעד נצר: כל עסק וכל מפעל במדינת ישראל לא יכולים ללכת כל חודש למוסך.

<אלעד נצר: בוא נעבור לגור במוסך וזהו, זה לא הגיוני.

<אלעד נצר: המשאית מושבתת, זה עולה לנסוע לשם.

<אפי רוזן: אדוני, אני ארצה בבקשה מקצועית – זה איש המקצוע אבל אני רוצה לענות מילה אחת ואז אני אעביר.

<אפי רוזן: אני אגיד לך, אחשוף דיונים פנימיים.

<אפי רוזן: אני כמותך, אני ליברל, סברתי שנכון לרווח את זה אבל ביקשנו לראות נתונים - -

איתן כבל: לא, זה לא קשור לליברליזציה.

איתן כבל: זה מקצועית לגמרי.

<אפי רוזן: - - להפחית את הנטל.

<אפי רוזן: מקצועית הבנתי – חבר'ה, עושה שכל.

איתן כבל: נכון.

<אפי רוזן: בוא ניקח את ניידות הבטיחות שלנו שעומדות בדרכים.

<שמעון לוקמן: כי הן בודקות רק משאיות.

<אפי רוזן: שמעון, האמת, אני מוכן להתחלף איתך, נראה לי שאני אסתדר.

<אפי רוזן: אין כמעט משאית אחת שלא נתפסת עם ליקוי משמעותי, שלא לומר למעלה מ-10% אנחנו מורידים מהכביש.

<אפי רוזן: בסופו של דבר, אני מנתק את הגורם האנושי, לא בגלל זה קבענו אחת לחודש.

<אפי רוזן: הליקויים הם ליקויים בטיחותיים ולא עודף משקל.

<אפי רוזן: עזוב עודף משקל, עודף משקל זה עבריינות.

<יצחק זאב דרייאר: לא עבריינות.

<יצחק זאב דרייאר: בלי עבריינות.

<אפי רוזן: ליקויים בטיחותיים של הזנחה, שהיא לא אנשים רעים.

<אפי רוזן: כאשר יש חברות קטנות, אין לו כסף.

<אפי רוזן: הוא אומר, אני אעשה את התיקון בחודש הבא.

<אפי רוזן: חודש הבא זה אולי שני ילדים בצומת.

<אפי רוזן: אי אפשר לתת לזה לקרות, ובגלל זה אנחנו מבדילים בין הרכב הזה לבין רכב אחר.

<אפי רוזן: אבי, דיון מקצועי.

<ישעיהו אברהם: קודם כול, יש תקנה של רישיון מוביל או הפעלה, ששם פעם בחודש אמורים קציני הבטיחות לחתום עליו.

<ישעיהו אברהם: זה הם עושים אחרי הבדיקה.

<ישעיהו אברהם: הבדיקה שנעשית, הלכנו וריווחנו אותה עכשיו על מנת לחסוך להם עבודה, שהם יוכלו לטפל יותר בנהגים.

איתן כבל: אתה יודע שבצבא, ברכב, אתה לא עולה לאוטו לפני שאתה עושה לו X בדיקות.

איתן כבל: אתה לא עולה לאוטו לפני שאתה בודק לו לפחות מה שאתה יודע להבין, ופעם ב- אתה חייב, לא משנה מה קרה, אתה חייב להכניס אותו – בגלל הקילומטרז' וכן הלאה.

<לאה ורון: אתה אומר שאתם ריווחתם.

<לאה ורון: מה ריווחתם?

<ישעיהו אברהם: לא ראיתם את הבדיקה הקודמת.

<לאה ורון: אז תגיד.

<ישעיהו אברהם: לקחנו את הבדיקות וביקשנו מבוחני הרכב שיבצעו אותן ללא בור וללא שום אביזר נוסף שצריך - כמו שהם עושים בשטח, בוא תעשה לי בשטח.

איתן כבל: מה שאתה אומר לי, אבי – לפני שאדוני ממשיך – מתמנה קצין בטיחות לעסק מסוים, אם הוא של משאיות הוא אמור להתכתב עם משאיות.

<ישעיהו אברהם: ברור.

איתן כבל: הכול ברור.

איתן כבל: אתה יודע איך זה, הכול ברור עד שאתה פוגש את העניין.

איתן כבל: ואז אתה אומר, יש X פעולות במשאית.

איתן כבל: זה לא שהוא מפרק אותה עכשיו לחלקים, שהוא צריך לעבור ולוודא שהדברים האלה, כל אחד מונח.

<ישעיהו אברהם: שהוא מסוגל לבדוק אותם ללא צורך, לא בבור ולא בשום דבר.

<לאה ורון: גם לא במוסך.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: יפה.

<אפי רוזן: וגם עשינו תקינה הנדסית כמה זמן זה לוקח.

איתן כבל: כמו שאני, לפני שאני עולה לג'פס - - -

<קריאה: כבר אין ג'פס.

איתן כבל: היו.

איתן כבל: גם תלוי איפה.

איתן כבל: חבר'ה, בואו לא נפתח את זה, אני יודע יותר טוב מכם.

איתן כבל: בעניין הזה, לא משנה איזה רכב, אני צריך לבדוק לו את השמן, להסתובב, לראות שהצמיגים תקינים.

איתן כבל: יש פעולה שאתה אפילו לא צריך להיות איש מקצוע כדי להבין אותה.

איתן כבל: אז פה אתה אומר לי שפעם בחודש – בלי בור ובלי כלום – הוא צריך לוודא, לעבור על הצמיגים ולראות למשל שהצמיגים לא נשחקו.

<אפי רוזן: נכון.

איתן כבל: וזה אפשר לראות גם בעין לא של אדם שהוא - - -

<אפי רוזן: הכול בעין.

<ישעיהו אברהם: זה לוקח בין 12 ל-15 דקות לרכב – רכב כבד, אני לא מדבר איתך על פרייבט.

<אפי רוזן: ולמה חשוב הזמן שאנחנו אומרים לך בדקנו את התקינה?

<אפי רוזן: כי כשנגיע להיקף הרכבים מול קציני בטיחות אתה תראה שזה מתכתב עם הכמויות.

איתן כבל: אבי מסיים, ואני מסכם ומסיים, אני סוגר את הישיבה.

<ישעיהו אברהם: העניין של המוסך או המכון, הדרישה באה מהשטח.

<ישעיהו אברהם: הם באו וטענו – הלוא בהיקף, אתם באים ואומרים, אנחנו פעם בחודשיים, פעם בחודש נמצאים במוסך, אז למה אתה לא בא להקל עליי?

<ישעיהו אברהם: אז באנו ואמרנו, הבדיקה הזו יכולה להקל על קצין הבטיחות שהוא לא יצטרך לבדוק.

<שמעון לוקמן: אבל זה זכותו, זה לא חובתו.

<יצחק זאב דרייאר: אתם רוצים פעם בחודש, אז למה אני צריך קצין בטיחות?

<יצחק זאב דרייאר: - - -

<קריאות: - - -

<לאה ורון: כתוב: קצין בטיחות או מוסך.

<ישעיהו אברהם: באו קציני בטיחות ואמרו: אני לא יודע לבדוק דבר מסוים.

<יצחק זאב דרייאר: צריך שנדאג לו למוסך?

איתן כבל: חברים יקרים, תסלחו לי.

איתן כבל: אני לא איש מקצוע, אין לי מושג.

איתן כבל: חוץ מלהחליף גלגל, אני נכנס לאוטו, שם את הקוד ונוסע, זה מה אני יודע לעשות.

איתן כבל: עדיין, יש מה שנקרא שכל ישר, שגם השכל הישר אני מקווה לא צריך להיות בחקיקה.

איתן כבל: והעניין הוא שאומר או, או.

איתן כבל: הכוונה היא שאם אדוני – ואני חושב שזה אינטרס שלך יותר מאשר אינטרס שלי, שלך כבעל העסק – שכשקצין הבטיחות, שהוא לא קצין בטיחות במפעל לגידול חסה אלא הוא קצין בטיחות של המשאית, והוא בא ומסתכל ואומר: זה, אני לא יודע להתכתב איתו, לדעתי צריך לשלוח אותו.

איתן כבל: זה לא כי עכשיו זה מייתר את העבודה.

איתן כבל: ההיפך.

איתן כבל: הנחת העבודה היא שאם אדם כמוני יעבור ליד המשאית, הוא לא ידע בכלל להבחין.

<ישעיהו אברהם: שיש בעיה.

איתן כבל: אפילו אם אין בעיה – שאולי זה מצריך עין יותר בוחנת ומקצועית.

איתן כבל: זו הכוונה בתוך העניין.

איתן כבל: קודם כול, הסעיף כתוב רע, אז קודם כול שנבהיר את עצמנו בנקודה הזו.

איתן כבל: ולכן, אני סיימתי.

איתן כבל: לא אמרתי שלא יהיה דיון נוסף.

איתן כבל: אני מנסה לומר לכם את הדבר הבא.

איתן כבל: יש לי בקשה, אפי.

איתן כבל: אם היא נעשתה, אני מבקש לעשות אותה שוב.

איתן כבל: התחושה שלי, שלא מספיק באתם בדברים עם הגורמים המקצועיים מסביב.

<סיגלית ברקאי: באנו.

איתן כבל: יכול להיות שאני טועה, אפי, ואני אומר את זה בזהירות רבה.

איתן כבל: אני חושב ש-50% מהשיח המתקיים פה, יכול להיות והיה נחסך בשיחות כאלה ואחרות.

איתן כבל: זאת תחושתי.

איתן כבל: אין כאן משהו, בסוף בסוף כשאנחנו אחרי שעה וחצי שעוסקים בעניין, לא הרגשתי או חשתי שיש כאן משהו שהצריך ממני, בסוף זה שכל ישר.

איתן כבל: גם השינויים שעשינו בסך הכול היו התאמות של נוסח ודברים מהסוג הזה.

איתן כבל: לכן, אני רק יכול לפנות לאדוני.

איתן כבל: אני לא מצפה לתשובה, גם לא מבקש אותה.

איתן כבל: אני רק אומר לאדוני לתשומת לבכם.

איתן כבל: תודה רבה לכם וניפגש בפגישה הבאה אם הממשלה הזו עדיין תהיה.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.