ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 571, 2018-02-20 11:57

יואב קיש: צהרים טובים.

יואב קיש: אני מתנצל על האיחור.

יואב קיש: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יואב קיש: הגענו לדיון החשוב של היום ועכשיו נתמקד בו.

יואב קיש: אנחנו חוזרים להצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 117) שבא לעסוק בנושא מכוני הבקרה.

יואב קיש: אני כבר אומר שאני בעוד חמש דקות אצטרך לצאת להפסקה של חמש דקות אבל חשובים לי דברי הרקע ואתם נמשיך.

יואב קיש: אם יהיה כאן חבר כנסת שיוכל להחליף אותי, הוא יחליף אותי והדיון ימשיך.

יואב קיש: אם לא, נעשה הפסקה קצרה.

יואב קיש: הדיון נבע מהמשך הדיון של אתמול כאשר לכולם ברור שב-1 לאפריל אי אפשר להטיל חובה ללכת למכוני בקרה.

יואב קיש: בעניין הזה אני חושב שיש אחידות דעים ואנחנו נפגע בשוק הבנייה בישראל.

יואב קיש: מצד שני, הגיע הזמן שהרפורמה הזו תצא לדרך.

יואב קיש: יותר מדי זמן היא התעכבה ובשום פנים ואופן אני לא רוצה שייווצר כאן מנגנון שיפגע בהתקדמות הרפורמה ויפגע במכוני הבקרה כי הם יקרסו.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: יש כאן שילוב של שני דברים, האחד, שבוודאי ובוודאי אם אנחנו לא מטילים חובה על קבלנים, זה חייב להיות שכל ההוצאות שלהם מכוסות ומהלך שמבחינתם הוא שקוף, לפחות כלכלית, ותכף אני אתייחס לזה יותר לעומק, ולכן יש הסכמה – את זה אני כבר יכול לומר לכם – עם האוצר שכל העלויות כפי שהיו אמורות להיות כלפי הקבלן למכון, ישולמו ולצורך העניין זה יהיה שקוף.

יואב קיש: עדיין נותרת הבעיה שעליה אנחנו לא לגמרי הגענו להסכמות וזה עלה אתמול בסוף הדיון, כאשר הקבלן יאמר שגם אם זה לא עולה לו שקל, הוא לא יבוא כי אז איך הוא יחזיק את המהנדסים שלו ואת הבוחנים שלו.

יואב קיש: אנשים טובים, אם הם לא עובדים, הם בתסכול.

יואב קיש: אני מכיר את התיאוריה שאנשים אמרו שאני אקבל כסף, אני בבית, סבבה, אבל זה לא עובד עם אנשים טובים.

יואב קיש: כשרוצים להחזיק אנשים טובים, ואנחנו רוצים אנשים טובים במכונים, צריך לדאוג שהעסק יעבוד ושיבואו קבלנים.

יואב קיש: לכן הלכנו צעד אחד מעבר.

יואב קיש: אמרנו שאנחנו רוצים תמרוץ חיובי לקבלנים לבוא למכונים.

יואב קיש: נכנסנו לפרצוף ה-ט' באב של יוצר, אבל זה חייב להיות כי אחרת אני מבין וברור לי שאנחנו נמצא את הסיטואציה שמיעוט, אם בכלל, יגיעו, ואם יגיעו, אני לא יודע מאיזה סיבות יגיעו.

יואב קיש: לכן, זה הכיוון שאנחנו הולכים אליו.

יואב קיש: אני לא יודע מי מהחברים במכונים מעודכן לעניין הזה.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע את יוצר.

יואב קיש: תאמר במילה אחת את התייחסותכם ואחר כך נמשיך.

<אריאל יוצר: צהרים טובים לכולם.

<אריאל יוצר: אם כן, להתייחס לנקודת המבט שלנו לעניין הזה.

<אריאל יוצר: כמו שאמר יושב ראש הוועדה, ברור לנו שמרגע שהחובה ירדה, לפחות בשנה הראשונה, אנחנו צריכים לממן את האגרות למכון, במקום הקבלנים שהיו אמורים לממן אותן וזה יקרה במאה אחוזים רק בשני תנאים.

<אריאל יוצר: פעם אחת, אנחנו רוצים לממן פר היתר, זאת אומרת, פר אגרה ולא לתת את זה פיקס פרייס, כי כמו שאמר חבר הכנסת קיש, אנחנו רוצים לממן בגין עבודה שנעשתה ולא בגין עבודה שלא נעשתה.

<אריאל יוצר: שנית, אנחנו רוצים לשים תנאי אחד מאוד ברור לתשלום והוא עמידה בלוחות הזמנים שקבועים בחוק.

<אריאל יוצר: זאת אומרת, לכאורה התשלום שאנחנו משלמים הוא תמונת מראה לאותו תשלום של קבלן ולכן ככל שהמכון עמד בלוחות הזמנים, הוא מקבל את הכסף מאוצר המדינה, ואם לא עמד, הוא לא מקבל.

<אריאל יוצר: לעניין השני עליו דיבר יושב ראש הוועדה ועליו עשיתי פרצוף של סמי ט' באב.

<אריאל יוצר: תראו, אנחנו חושבים שככל שהעבודה של המכונים תהיה עבודה אטרקטיבית, איכותית, שירותית, טובה, יבואו אליהם.

<אריאל יוצר: יבואו כי הם יהיו מקומות טובים ולא כי הם יהוו נטל ולא כי הם ייתנו שירות גרוע ולא כי זה חינם להגיע אליהם.

<אריאל יוצר: לכן התמריץ של המכונים אליהם יגיעו, זו רמת השירות שהם ייתנו ואיכות העבודה שהם יעשו.

<אריאל יוצר: לכן אנחנו חושבים שלא צריך לתמרץ גם קבלנים להגיע אלא האחריות לתמרץ ולמשוך קבלנים להגיע ולקבל שירות מהמכון, זאת איכות השירות שאתם נותנים והערך המוסף שאתם נותנים לכל קבלן ולשוק הבנייה בכלל.

<אריאל יוצר: על העניין הזה אכן כרגע יש מחלוקת מסוימת עם הוועדה וזה משהו שעוד לא נסגר עד הסוף.

יואב קיש: אני רוצה לומר לחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ תודה שאתה בא ותוכל להמשיך את הדיון.

יואב קיש: מכוני הבקרה, לא נוכל להחיל חובה מה-1 באפריל, זה ברור, זה יגרום לשוק הבנייה להיתקע.

<ירון כהן: אבל מדוע ההנחה הזאת?

<ירון כהן: חמישה אחוזים משוק הבינוי.

יואב קיש: זאת ההנחה, בסדר?

יואב קיש: עכשיו אנחנו בסיטואציה של מה אנחנו עושים בתקופה הזו כשיש רפורמה משמעותית שאנחנו רוצים להכניס ומצד שני צריכים לדחות את החובה.

יואב קיש: קודם כל אמרנו שהולכים למהלך שהאוצר יממן את כל עלויות הקבלן הישירות כדי ללכת למכון הבקרה, כדי שקבלן שהולך למכון בקרה לא יפסיד מהמהלך הזה.

יואב קיש: זה מהלך אחד שחייב להיות ולזה יש הסכמה מלאה.

<ירון כהן: איך זה יעבוד?

יואב קיש: תכף נדבר על זה.

יואב קיש: הנושא השני שהוא נושא מהותי, ואני כמובן ארצה לשמוע את המכונים.

יואב קיש: אומרים המכונים שגם אם העלויות של הקבלן ימומנו, אין לו אינטרס לבוא.

יואב קיש: זה עוד "סיבוב" שהוא יכול לוותר עליו כי הוא ממילא בציר המרכזי בעירייה ולמה הוא צריך לבוא למכון.

יואב קיש: אז דיברנו על תמרוץ חיובי לקבלן ללכת ולהשתמש בשירותי המכון ולעניין הזה אני בהחלט מקבל את הערות המכון שלא יכול להיות שהאנשים שלהם יעמדו, יקבלו כסף ולא יעשו כלום.

יואב קיש: זה לא הגיוני.

יואב קיש: לכן דיברנו כאן על התמרוץ החיובי.

יואב קיש: כאן האוצר לא מוכן ללכת עם כל מה שאנחנו היינו רוצים שנה קדימה, ועל זה צריך לקיים את הדיון ולמצוא את האיזונים המתאימים.

יואב קיש: יכול להיות שנתחיל את זה בצורה מסוימת ואחרי חצי שנה ניתן לשר לחזור לוועדה עם המלצה לשנות את המנגנון הזה, אבל אין לי ספק שבהתחלה חייבים לייצר לקבלנים תמריץ חיובי.

<אסא זהר: לא לקבלנים.

<אסא זהר: למכונים.

יואב קיש: לגבי המכונים, אמרנו מלכתחילה שהם לא ישלמו כאשר קבלן יבוא.

יואב קיש: אני רוצה שקבלנים יבוו אליכם וישלמו לכם.

<ירון כהן: למה שיבואו?

<ירון כהן: מי שמח לרגולציה?

<אסא זהר: בכל מקרה תהיה הפחתה דרסטית באנשים שיבואו.

יואב קיש: אני נותן לך את רשות הדיבור.

יואב קיש: תציג את עצמך.

<אסא זהר: מכון אלפא סייט בתל אביב.

<אסא זהר: אני אומר שהחשבון הוא אחר לגמרי.

<אסא זהר: אנחנו בנינו תכנית עסקית.

<אסא זהר: אני יכול לצטט ממנה מספרים.

<אסא זהר: התכנית בנויה על מסה של עבודה.

<אסא זהר: למעשה היא התבססה על הנחה של 1,100 היתרים בשנה כשנאמר לנו בכנס מקימי מכוני הבקרה - - -

יואב קיש: 1,100, למי?

יואב קיש: לכל המכונים ביחד?

<אסא זהר: כן.

<אסא זהר: 1,100 היתרים לכל המכונים ביחד בקטגוריה בה מדובר.

בצלאל סמוטריץ': כמה מכונים?

יואב קיש: בסוף יהיו שישה.

<אסא זהר: עשינו את החשבון שלנו וידענו פחות או יותר להעריך את המספר של המכונים ובנינו תכנית עסקית.

<אסא זהר: מה שאנחנו צריכים – אנחנו, לא הקבלנים – כדי לשרוד, כי אני צריך לעשות רגולציה, אני צריך לעשות הסמכה, אני צריך להחזיק אנשים בסכומי עתק, בעלות מעביד של 50,000 שקלים, ערבויות - - -

יואב קיש: תכף כל חברי הכנסת באים לעבוד אצלך.

<אסא זהר: אין בעיה אבל הם צריכים קודם לעבור קורס בקרים.

<אסא זהר: אני שמעתי אתמול את הדיון.

<אסא זהר: למעשה אדוני היושב ראש אמר שאנחנו נפצה את המכונים ורק נשאר באמת לעשות איזשהו דיון כאן לגבי הסכום הראוי שהמכונים יפוצו בו.

יואב קיש: מנגנון.

<אסא זהר: או בצורה של פיצוי פיקס או בצורה של איזשהו רף שאנחנו אומרים שלפי התחשיב הכלכלי.

יואב קיש: הדבר היחידי שאני מוכן, מכיוון שבסוף הכוונה שלנו שאתם תקבלו את הכסף מקבלנים שיבואו וישלמו לכם, זאת אומרת, הם לא יצטרכו לשלם אבל זה כסף שכביכול הקבלן מגיע ושילם, והכסף הזה, במידה ולמרות כל התכנון שלנו והפיצוי העודף לקבלנים, לא יבואו הקבלנים, עדיין נצטרך לשים איזה רף מינימום שכל מכון יקבל כי אחרת מה עשינו בזה?

יואב קיש: אני מקווה שהקבלנים יבואו.

<אריאל יוצר: מה היה קורה אם זו הייתה חובה?

<אריאל יוצר: הייתה חובה ולא היו באים למכון.

<קריאה: היו הולכים למכון אחר.

<אריאל יוצר: נכון.

<אריאל יוצר: בסוף יש תחרות, יש שישה מכונים.

<אריאל יוצר: גם אם הייתה חובה, לא בהכרח שכל ששת המכונים מרוויחים.

יואב קיש: אתה אומר שכבר בהתחלה חלק מהם יתפסו תאוצה וחלק לא.

<אריאל יוצר: מן הסתם, מי שיהיה טוב.

<אריאל יוצר: הרי התמריץ להגיע הוא התמריץ שאתה נותן שירות אדיב, יעיל, טוב ומהווה ערך מוסף גם לקבלן וגם למכון.

יואב קיש: בכל זה אתה צודק, אבל אני שואל לגבי אותה סיטואציה שבסוף אף קבלן לא בא.

יואב קיש: עשינו טעות ואף קבלן לא בא, ואז מה אתה רוצה לעשות?

<אריאל יוצר: לא בא לאף אחד?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: זו הסיטואציה עליה אני מדבר.

<אריאל יוצר: אני מוכן שבמידה ואף קבלן לא בא לאף מכון - - -

<קריאה: מה זה מוכן?

יואב קיש: המודל שהצענו נכשל כי לא שכנענו את הקבלנים להגיע.

יואב קיש: הם לא באים.

יואב קיש: מה קורה?

יואב קיש: מה אתה עושה אתם?

<אריאל יוצר: דיברנו על מענק הקמה ומענק הקמה נותן מענה לעניין הזה.

יואב קיש: חודש.

<אסא זהר: את הקבלנים הכסף לא מעניין.

<אסא זהר: מעניין אותם הזמן.

<אסא זהר: הם כרגע רואים את זה כבעיה של עיכוב.

<אסא זהר: כאשר תכריח אותם והם יבואו והם יראו שהעסק רץ דווקא יותר מהר, רק לאחר מכן, לאחר כמה חודשים, לאחר כמה היתרים, הם יבואו ברצון.

<אסא זהר: כרגע תן להם עוד 20,000 שקלים, זה מה שיביא אותם?

<אסא זהר: הם יצחקו מזה.

<אסא זהר: זה לא מה שיביא אותם.

<אסא זהר: לכן הפתרון שלך לא נותן שום מענה.

יואב קיש: מה יביא אותם?

יואב קיש: רק החובה?

<אסא זהר: כן.

<אסא זהר: רק החובה תביא אותם.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, בואו לא נהפוך את העיקר לטפל ואת הטפל לעיקר.

בצלאל סמוטריץ': לדאוג למכונים זה חשוב, זה טוב, אנחנו רוצים אותם כדי שהם יהיו כאן עוד שנה עת נהפוך את זה לחובה אבל זאת לא יכולה להיות מהות הדיון, עם כל הכבוד.

בצלאל סמוטריץ': זו שאלה צדדית, מה עושים בשנה הזאת ואיך דואגים שהם יצליחו לשרוד.

בצלאל סמוטריץ': הדיון היום על טובת מדינת ישראל, אזרחיה, טובת ענף הבנייה, שמירת הבטיחות בבנייה.

בצלאל סמוטריץ': זה לב הדיון.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לנהל את כל הדיון עכשיו רק דרך הפריזמה של מה יעשו המכונים.

יואב קיש: זה ברור.

<אסא זהר: אבל זה נובע מזה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא הדיון.

בצלאל סמוטריץ': אני כן חושב, בהנחה שאנחנו נמצא את הדרך לשפות את הקבלנים בשנה הזאת על עלות הבדיקה, יהיה תמריץ לקבלנים לבוא משתי סיבות.

בצלאל סמוטריץ': ראשית, כי גם הם יודעים שבעוד שנה זאת חובה וגם להם יש עניין ללמוד איך זה עובד וגם להם יש עניין לדעת איך הפרוצדורה וכמה זמן זה לוקח, וגם להם יש עניין להיות ביחסים טובים עם המכונים ולמצוא את המכון שהכי נוח להם לעבוד אתו.

בצלאל סמוטריץ': זה גם טוב להם.

בצלאל סמוטריץ': גם הם רוצים תקופת הרצה.

בצלאל סמוטריץ': הרי גם הם לא רוצים למצוא את עצמם בעוד שנה, כמו שאנחנו לא מחילים את זה היום כי אנחנו לא רוצים כאוס, גם הם לא רוצים להגיע לכאוס.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אני לא מדבר על הקבלן שבונה היום שש יחידות וזהו אלא על קבלנים גדולים שמנהלים פרויקטים גדולים וגם הם ירצו לראות איך הדבר הזה עובד.

<קריאה: לא נכון.

<קריאה: על הפרויקטים הגדולים לא יהיו.

<קריאה: זה לא מה שראיתי בחוק.

<קריאה: הגדולים גדולים בכלל לא צריכים להגיע.

בצלאל סמוטריץ': מותר לי לשאול שאלה והיא למה.

בצלאל סמוטריץ': הרי לכאורה ככל שהבניין גבוה יותר, גם הצורך בבקרה ובבדיקת החישובים גדולה יותר.

בצלאל סמוטריץ': זה נראה לי הפוך.

בצלאל סמוטריץ': נראה לי שיותר מורכב להרים בניין של 50 מטרים או 100 מטרים מאשר 29 מטרים.

בצלאל סמוטריץ': למה הגבלנו את זה שם?

בצלאל סמוטריץ': להפך.

בצלאל סמוטריץ': הרבה יותר חשוב שיהיה מכון בקרה.

<קריאה: כיבוי אש לא רצו לקחת סיכונים.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שיהיה תמריץ כי גם לקבלנים יש אינטרס לדעת איך זה עובד.

בצלאל סמוטריץ': דבר שני, יהיה תמריץ כי קבלן שיוכל לומר לדיירים שלו שיש לו תו איכות, תו תקן של מכון בקרה, יוכל להשתמש בזה בפרסומים שלו כדי לבנות את המוניטין שלו ולמכור את הדירות.

בצלאל סמוטריץ': לדעתי כן יהיה תמריץ.

בצלאל סמוטריץ': כאן אני אומר לאוצר.

בצלאל סמוטריץ': לא מדובר על סכומים גדולים.

בצלאל סמוטריץ': שישה מכונים, יהיו אחר כך עוד שניים, כך שיהיו שמונה מכונים, אלה לא בסכומים בשמיים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא בטוח שצריך לקבוע בזה עכשיו מסמרות, בטח לא בחוק, והרי אנחנו לא נקבע בחוק מי יממן מה.

בצלאל סמוטריץ': אם נראה שאנחנו טועים בהנחות העבודה שלנו והקבלנים לא באים – אני חושב שהם יבואו, גם כי יש להם אינטרס להיות שם, כמו שאמרתי קודם וגם כי הם יוכלו להשתמש בזה מול הלקוחות שלהם ולמכור את הדירות – תהיה מצוקה של המכונים, אז הם יבואו או לכאן או לוועדת הכספים, יהיה דיון ונמצא את המקור התקציבי כדי לתת להם איזה שהם מענקי הסתגלות.

בצלאל סמוטריץ': הרי אף אחד לא רוצה, גם אתם כמשרד האוצר וגם אנחנו כחברי כנסת, לתת להם ליפול.

בצלאל סמוטריץ': לא ניתן להם ליפול.

בצלאל סמוטריץ': זה לא יקרה.

<ירון כהן: במתכונת הזאת, אף מכון כאן לא פותח.

בצלאל סמוטריץ': אז יפתחו מכונים אחרים.

יואב קיש: מישהו מייצג את המכונים או שאין לכם מייצג?

<קריאה: לא.

<קריאה: אין.

יואב קיש: נעבור אחד-אחד, מימין לשמאל.

<ירון כהן: מכון בקרה גאודע.

יואב קיש: היכן הוא נמצא?

<ירון כהן: בתל אביב.

<ירון כהן: המכון ערוך לקליטה בפריסה ארצית.

<ירון כהן: קודם כל, הנחת היסוד – סלח לי – של 1,100 היתרים, סגמנט הבניינים שהוא הפיילוט לחוק.

<ירון כהן: עכשיו אתם רוצים לעשות פיילוט על פיילוט.

<ירון כהן: זה מילא.

<ירון כהן: הפיילוט הוא 1,100 היתרים וזה לא מה שיתקע את שוק הבנייה.

<ירון כהן: חמישה אחוזים מההיתרים שניתנים בשנה לשוק הבנייה, זה מה שיתקע את שוק הבנייה?

<ירון כהן: הרי באמת הנחת היסוד הזאת היא מצחיקה.

<ירון כהן: תסלחו לי.

<ירון כהן: עם כל הכבוד.

בצלאל סמוטריץ': למה זה רק חמישה אחוזים?

<ירון כהן: אלה מספרים שלכם.

<ירון כהן: לא שלנו.

בצלאל סמוטריץ': תסביר לנמה.

<ירון כהן: סגמנט בניינים של עד 29.

יואב קיש: חמישה אחוזים מההיתרים או מכמות היחידות?

<ירון כהן: מהיחידות.

יואב קיש: 30 אחוזים מההיתרים.

<ירון כהן: מיחידות הדיור.

<מירי כהן: ירון אומר חמישה אחוזים אבל השאלה היא מה המאה אחוזים.

<מירי כהן: אלה שלושים אחוזים מתוך ההיתרים שנדרשים - - -

<ירון כהן: לא מיחידות הדיור.

<מירי כהן: כשהוא לוקח את חמשת האחוזים, הוא לוקח גם צמודי קרקע שהם בכלל מלכתחילה לא אמורים ללכת למכון.

<ירון כהן: לא נכון.

<קריאה: בהחלט אמורים ללכת למכון.

בצלאל סמוטריץ': למה רק שלושים אחוזים יגיעו?

בצלאל סמוטריץ': נהפוך את זה לחובה ויגיעו מאה אחוזים.

<מירי כהן: מה שקורה כרגע זה שבשלב הראשון בכל מקרה, בין אם זאת הייתה חובה ובין אם זה היה וולנטרי, הוחלט שהבניינים עד 29 מטרים ייכנסו.

<מירי כהן: הסיבה הייתה כי הכבאות שאמורה להיות גורם מאשר בתוך מכון אמרה שהיא כרגע לא לוקחת על עצמה סיכון לבניינים מעל 29 מטרים.

יואב קיש: היא עושה את זה ישירות.

יואב קיש: היא לא עושה את זה דרך המכונים.

יואב קיש: היא עוד לא הכשירה את הבקרים בעניין הזה.

<מירי כהן: לא נשלח אנשים גם למכון וגם לכבאות.

<מירי כהן: מלכתחילה התמקדנו באותם היתרים של עד 29 מטרים.

<מירי כהן: מדובר באמת ב-1,200 היתרים בשנה.

<מירי כהן: חשוב להדגיש שהרבה מהם אלה מבנים של התחדשות עירונית.

בצלאל סמוטריץ': זה שלושים אחוזים ממה?

בצלאל סמוטריץ': זה מאה אחוזים ממה שעכשיו יידרש על פי חוק ממכוני הבקרה.

בצלאל סמוטריץ': כשאת אומרת לי שלושים אחוזים, שלושים אחוזים ממה?

<מירי כהן: מתוך ההיתרים שיידרשו.

<ירון כהן: אבל לא בודקים את ההיתרים.

בצלאל סמוטריץ': תנו לנו, אנחנו עושים לכם את העבודה.

בצלאל סמוטריץ': בסוף, כשמסתכלים על כל שוק הדיור, זה רק חמישה אחוזים?

בצלאל סמוטריץ': כל שוק הדיור כולל צמודי קרקע.

<מירי כהן: אבל אלה לא היתרים.

<מירי כהן: אתה צריך לקחת מתוך מספר יחידות הדיור.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, בואו נדבר על מספר יחידות דיור.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שחשוב.

<מירי כהן: יש לנו נתון על מתוך מספר יחידות הדיור?

<מירי כהן: אני לא יודעת לתת לך מספר.

בצלאל סמוטריץ': אם אלה חמישה אחוזים מסך יחידות הדיור - - -

<קריאה: אין מצב.

<מירי כהן: אין סיכוי.

<מירי כהן: אני חותמת עכשיו לפרוטוקול - - -

<קריאה: אבל כולל צמודי הקרקע.

יואב קיש: אני אומר לכם שאני מבין שמכיוון שעד היום לא נכנסנו לנושא החובה, זה ברור לי שחייב להיות שלב משכך, בין אם הוא יהיה שנה או חצי שנה.

יואב קיש: על זה אפשר לדבר.

יואב קיש: אבל לא יכול להיות שב-1 לאפריל נלך לחובה, כפי שאולי אתם רוצים, כי זה יפגע – אתה יכול להגיד בצורה דרמטית או לא דרמטית – בשוק הדיור.

יואב קיש: אני לא רוצה להיות שם.

יואב קיש: אני רוצה לבנות אפקט משכך כדי שנוכל להיכנס למקום הזה בצורה יותר נוחה.

<ירון כהן: אדוני, תן לי לסיים את דבריי.

<ירון כהן: ראשית, חמישה עד עשרה אחוזים מיחידות הדיור.

<ירון כהן: תסתכלו.

<ירון כהן: כל אחד מסתכל, רואה בניינים שבונים אבל לא בונים הרבה בניינים של שמונה קומות, עם כל הכבוד.

<ירון כהן: בונים היום 20 קומות, 15 קומות.

<ירון כהן: זה לא הסגמנט.

<ירון כהן: דבר שני.

<ירון כהן: השיכוך הזה מגיע מעצם החוק.

<ירון כהן: הרי בכל מקרה אלה טפטופים.

<ירון כהן: לא מחר כולם יצבאו על הדלתות.

<ירון כהן: בניין שמתחיל מחר, רק הוא נכנס ולא נכנס בניין שכבר התחיל את התהליך.

<ירון כהן: יש טפטופים שמתחילים.

<ירון כהן: אנחנו בודקים את העניין הזה כבר המון זמן.

<ירון כהן: תעשה תקופה וולנטרית, שוב, עוד כמה חודשים כולם יחכו וישבו על המדוכה כי כבר לאף אחד בשוק אין אמון שהדבר הזה יקרה ואז כולם יחכו שוב את החצי שנה, את השנה, כי מחכים כבר שנתיים.

<ירון כהן: אנחנו כאן רק עכשיו?

<ירון כהן: אנחנו שנתיים מסביב לסיפור הזה.

<ירון כהן: לשוק אין אמון שזה יצא.

<ירון כהן: עוד תקופה, זה עוד חוסר אמון.

<ירון כהן: מבחינתנו תעשו ההפך.

<ירון כהן: תראו שזה לא עובד, תוציאו את הפלאג.

<ירון כהן: גם זה בסדר.

<ירון כהן: אנחנו כאן לוקחים את הסיכון ואנחנו מוכנים לקחת את הסיכון גם במחיר של הפעלה ואחר כך תחזרו אחורה ואתם לא מוכנים.

<ירון כהן: זה פשוט, תסלחו לי, חרדת ביצוע.

<ירון כהן: בינתיים, סליחה ע הפופוליזם, נופלות לבנים מבניינים ולאף אחד לא אכפת.

<ירון כהן: פשוט לאף אחד לא אכפת.

יואב קיש: בצלאל, תחליף אותי בבקשה.

יואב קיש: (היו"ר בצלאל סמוטריץ)

<ירון כהן: האם המחיר של האצת שוק הבינוי צריך לבוא על חשבון בטיחות הבנייה?

בצלאל סמוטריץ': במחילה, זו שאלה פופוליסטית.

בצלאל סמוטריץ': בסוף אנחנו מאזנים.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לשאול למה בכלל צריך את מכוני הבקרה, זה בוודאי מייצר יותר רגולציה, זה מייקר את הדיור למרות שהמגמה שלנו היא להוזיל.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו הולכים כאן על חבל דק ומאזנים בין רצון לבטיחות, לבקרה ולשלום הציבור לבין יעילות וצורך שגם תהיה בנייה ושגם הציבור לא ישלם עליה הון תועפות.

בצלאל סמוטריץ': בתוך המצב הזה אנחנו צריכים לאזן והדיון הזה הוא חלק מהאיזון הזה.

בצלאל סמוטריץ': אני שואל אתכם אנשי הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': למה לא לייצר היום בתוך החוק מתווה מאוד ברור שאומר שנניח תוך שנה - עד 29 מטרים, תוך שנתיים - עד 50 מטרים, תוך שלוש שנים - כל המבנים.

בצלאל סמוטריץ': הרי אין הבדל.

בצלאל סמוטריץ': המרפסות בגינדי לא היו בבניינים שמתחת ל-29 מטרים.

בצלאל סמוטריץ': אומרים שהמערכות עדיין לא ערוכות.

בצלאל סמוטריץ': אז אם אתה נותן היום מתווה ברור, כולם יודעים.

בצלאל סמוטריץ': כב"ה יודע למה הוא צריך להיערך, היזמים יודעים מה הם צריכים להיערך והמכונים , גם להם יש אופק.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מצד אחד כאילו פוגעים בהם אבל בואו ניתן להם איזושהי ודאות גם לגבי השלבים הבאים של התהליך הזה.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אם החלטנו – ואני מבין שהממשלה החליטה – ללכת על הביקורת הזאת של המכונים, אז בואו נייצר מתווה ברור וקבוע.

בצלאל סמוטריץ': אני בא עכשיו מוועדת כספים, אתם הרי אוהבים מתווים כמו בבלו וכולי כאשר כולם יודעים.

<בנימין ארביב: בהצעה יש משהו מאוד דומה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מה שמונח לפנינו.

בצלאל סמוטריץ': גם אתם חלק מהממשלה.

בצלאל סמוטריץ': מותר לכם לא לומר אותו הדבר.

<מירי כהן: אנחנו אומרים אותו הדבר.

בצלאל סמוטריץ': תציגו את זה.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזה גם ייתן לכם מענה.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שאנחנו נפגע בכם בשלב כזה וניתן לכם ודאות בשלבים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': בסוף צריך להיות מתווה מאוזן שיגרום לעגלה הזאת לנסוע.

בצלאל סמוטריץ': העגלה הזאת הם גם מכוני הבקרה וגם הקבלנים וגם הציבור וגם כל מי שצריך להיערך מסביב, רשויות הרישוי השונות.

<בנימין ארביב: הלשכה המשפטית, מינהל התכנון.

<בנימין ארביב: ההצעה שלנו בעצם אומרת את הדבר הבא.

<בנימין ארביב: בשנה הראשונה – ליתר דיוק, עד ה-1 באפריל 2019 – גם המבנים עד 29 מטרים בנייה רוויה חדשה, זה יהיה לבחירת מבקש ההיתר.

<בנימין ארביב: מה-1 באפריל 2019, המבנים האלה יהיו חובה.

<בנימין ארביב: מה-1 בינואר 2020 עם סמכות לשר לדחות בשנתיים נוספות.

<קריאה: זאת קטסטרופה.

<קריאה: מכת מוות למכונים.

בצלאל סמוטריץ': השר יוכל לדחות בשנתיים.

<קריאה: הוא כבר דחה בשנתיים.

בצלאל סמוטריץ': הרעיון הוא שב-1 בינואר 2020, אם השר לא דוחה, זה נכנס.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא דוחה, מקסימום 2022.

בצלאל סמוטריץ': כל הבניינים מעל שש יחידות בנייה רוויה יצטרכו לעבור את זה.

<אסא זהר: הבעיה היא עם התקופה הוולנטרית.

<אסא זהר: זאת הבעיה.

<תומר רוזנר: בואו נשים את הדברים על השולחן.

<תומר רוזנר: הכשל שנוצר כאן הוא בעיקר בגלל עבודת הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': זה ממש מפתיע אותי שהממשלה לא עושה את עבודתה.

בצלאל סמוטריץ': זה דיון שני ברצף שאנחנו שומעים את זה.

בצלאל סמוטריץ': גם אתמול היה לנו דיון כזה.

<תומר רוזנר: במשך ארבע שנים הממשלה לא הצליחה לקדם את העניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': הפרוטוקול יכול לרשום שההערה הייתה הערה צינית.

<תומר רוזנר: הממשלה לא הצליחה לקדם את הנושא המצומצם של ה-29 מטרים במשך ארבע שנים.

בצלאל סמוטריץ': כי מה?

בצלאל סמוטריץ': איפה החסם?

<תומר רוזנר: הכבאות לא מסכימה, הבריאות לא מסכים, הגנת הסביבה לא מסכים.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו יהיה חוק וזה יחייב אותם.

<תומר רוזנר: החוק חייב אותם גם לפני ארבע שנים.

<תומר רוזנר: כאשר אנחנו מדברים על מפעל מסוכן או על נמל או על תחנת רכבת, אני לא רואה איך הממשלה תיערך בתוך שנתיים כאשר כל ההיתרים במדינת ישראל יעברו דרך מכוני בקרה.

בצלאל סמוטריץ': למה זה קשה?

בצלאל סמוטריץ': אם יש מספיק פריסה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע אם שישה מכונים מספיקים.

<תומר רוזנר: יש צורך בהכשרת בקרים.

<תומר רוזנר: הרעיון הוא להסמיך את השירות הזה שלא ניתן מעולם בעבר.

בצלאל סמוטריץ': תציע לי מתווה.

בצלאל סמוטריץ': תגיד לי אתה.

בצלאל סמוטריץ': נגיד ה-1 באפריל 2019 עד 29 מטרים.

בצלאל סמוטריץ': תייצר לי את הפרמטרים.

בצלאל סמוטריץ': אחר כך בניינים, אחר כך רכבות וכולי.

בצלאל סמוטריץ': תן לי מתווה בו תוך איקס שנים אנחנו כן עומדים בזה.

בצלאל סמוטריץ': הבנתי שצריך להיערך.

בצלאל סמוטריץ': אתה צריך להגדיר בחוק כך שכולם יודעים שצריך להיערך לכך.

בצלאל סמוטריץ': אז כבאות תיערך וכולם ייערכו.

<תומר רוזנר: זה מה שחשבו עת כתבו את הרפורמה בשנת 2014 וכתבו שב-2016 כולם יהיו בפנים וזה לא קרה כי יש כוחות מעבר לחוק.

בצלאל סמוטריץ': לכן, מה אתה אומר?

<תומר רוזנר: לכן אני חושב שב-1 לאפריל 2019 זאת תהיה חובה לנושא של המבנים האלה וב-1 לאפריל 2021 נכנס הכול, עם אפשרות של שר האוצר לדחות בשנתיים נוספות לגבי סוגים מסוימים.

בצלאל סמוטריץ': אבל אמרת שאין סיכוי שתוך שלוש שנים זה יהיה.

<תומר רוזנר: אני חושב שלא יכול להיכנס, אבל אני אומר שברירת המחדל היא ששר האוצר צריך להיות אקטיבי בכך שהוא יגיד שעכשיו הוא מכניס את זה ולא את זה.

<תומר רוזנר: אם אני אומר הפוך, זה לא יקרה כי אני רוצה ששר האוצר יהיה אקטיבי בעניין.

בצלאל סמוטריץ': שאלה לנציגת משרד המשפטים.

בצלאל סמוטריץ': איך אנחנו יכולים להגן חוקתית על זה שאנחנו מטילים את החובה על סוג מסוים של מבנים?

בצלאל סמוטריץ': הרי אין כאן הבחנה רלוונטית מהותית.

בצלאל סמוטריץ': אין הבדל אמיתי.

בצלאל סמוטריץ': להפך, ככל שהבניין גבוה יותר, הסכנה גדולה יותר והצורך במכון בקרה גדול יותר.

בצלאל סמוטריץ': איך נוכל להגן במשפט?

בצלאל סמוטריץ': יבואו יזמים שבונים עד 29 מטרים ויאמר, סליחה, אתה מטיל עלי חובה רגולטורית שעולה לי כסף, אתה הופך אותי ללא תחרותי כי אני צריך לייקר את מחיר הדירות לקונה ואתה לא מטיל את אותה חובה, למרות שאין בינינו הבחנה רלוונטית, ואולי להפך, שוב, ככל שהבניין גדול יותר או שהתשתית היא מורכבת יותר, אז הסיכון גדול יותר והצורך בבקרה גדול יותר.

<נועה עמירב פטאל: משרד המשפטים.

<נועה עמירב פטאל: בסופו של דבר יש כאן דבר מורכב.

<נועה עמירב פטאל: בסוף חלק מההבחנות כאן הן מאוד מאוד מקצועיות.

<נועה עמירב פטאל: הבניינים האלה מעל גובה מסוים כמו שנאמר כאן, זו דרישה של רשות הכבאות שהבניינים האלה ימשיכו להגיע לאישורם.

בצלאל סמוטריץ': יש כאן נציג שלהם?

<רון קולקה: כן.

<נועה עמירב פטאל: הרעיון בכל ההסדר הזה של מכוני הבקרה היה לייצר הליך שאמנם הוא מטיל נטל על הציבור אבל גם נותן לו איזשהו בנפיט והבנפיט הזה הוא שהכול מרוכז במקום אחד.

<נועה עמירב פטאל: ברגע שאתה שולח את האזרח למסלול מפוצל, הוא צריך מצד אחד לעבור הליך שהוא הליך הרבה יותר משמעותי, לוקח זמן ומטיל נטל ואתה לא נותן לו שום דבר בצדו, ההיגיון של ההסדר הזה לא מתקיים.

<נועה עמירב פטאל: לכן ההבחנה במובן הזה היא עניינית.

<נועה עמירב פטאל: זאת לא הבחנה שמבוססת על שום דבר.

בצלאל סמוטריץ': לוודא שהבנתי.

בצלאל סמוטריץ': את אומרת שהדרישה ללכת למכון בקרה היא הטבה ליזם.

<נועה עמירב פטאל: היא הטבה במובן הזה.

בצלאל סמוטריץ': היא לא עול כי ממילא הוא צריך את כל האישורים אלא שכאן יהיה לו את הכול במקום אחד.

<קריאה: זאת לא רק הטבה.

<קריאה: זאת גם הטבה.

<רון קולקה: אני מהלשכה המשפטית, נציבות כבאות והצלה.

בצלאל סמוטריץ': איך זה יעבוד בבניינים מעל 29 מטרים?

<רון קולקה: אתה שואל אותנו?

בצלאל סמוטריץ': אתם אחראים על זה.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי התנגדתם להחיל את זה על בניינים יותר גדולים.

<רון קולקה: נכון.

<רון קולקה: זה לא עניין של היערכות.

<רון קולקה: זה עניין של מקצועיות.

<תומר רוזנר: לא שאלו אותך למה.

<תומר רוזנר: שאלו אותך איך זה יעבוד.

<רון קולקה: בדיוק כמו שזה עובד היום.

בצלאל סמוטריץ': איך זה עובד?

בצלאל סמוטריץ': המרפסות בגינדי נפלו.

בצלאל סמוטריץ': זה כנראה לא עובד.

<רון קולקה: למה זה שהמרפסות נפלו קשור לכבאות?

<רון קולקה: הכבאות אחראית על סידורי בטיחות האש בבניינים.

<רון קולקה: כרגע מה שקורה, כמו בתהליך הרגיל.

<רון קולקה: זה לא משנה אם זה בניין גבוה או בניין רב קומות.

<רון קולקה: מגישים תכניות, נבדק על ידי מפקחים וקציני בטיחות אש בכבאות וניתנת התייחסות להתאמת התכנית לסידורי בטיחות לאש שקבועים בתקנות התכנון והבנייה.

בצלאל סמוטריץ': למה עד 29 מטרים מוכנים שהעסק יעבור למכוני בקרה ומעל 29 מטרים אתם לא מוכנים?

<רון קולקה: גם אצלנו כאשר מי שבודק, יש חלוקה פנימית מי בודק את מה.

<רון קולקה: כדי לבדוק בניין שהוא בניין רב קומות שהוא מעל 29 מטרים, יש בו מערכות מצילות חיים, יש בו מערכות הרבה יותר מורכבות ונדרשת מיומנות ומקצועיות הרבה יותר גבוהה כדי לבדוק תכנית כזאת.

<רון קולקה: זה מה שהוצג בוועדה לפני יושב ראש הוועדה הקודם חבר הכנסת אמסלם והוא קיבל.

בצלאל סמוטריץ': היום יש לכם את המיומנות הזאת.

<רון קולקה: נכון אבל גם אצלנו מי שבודק אותה, זה מפקח בטיחות אש שעובד כבר מספר שנים ועובר הכשרה.

בצלאל סמוטריץ': אתם היום מכשירים את הבקרים?

בצלאל סמוטריץ': מה הבעיה שלכם להכשיר אותם גם למעל 29 מטרים?

<רון קולקה: כי זה עניין של מיומנות.

בצלאל סמוטריץ': כמה זמן זה אורך?

<רון קולקה: זה יצטרכו לומר הגורמים המקצועיים.

בצלאל סמוטריץ': אם אנחנו היום דוחים את החובה ל-1 באפריל 2019, יש לכם שנה וחודשיים מהיום להכשיר ולתת כמובן גם תקופת התמחות לבקרים.

<רון קולקה: גם כשאני קולט היום מפקח בטיחות אז חדש אלי למערך, הוא לא מגיע לבדוק ולאשר תכניות של בניינים רבי קומות לפני שעוברות מספר שנים שהוא עובד.

בצלאל סמוטריץ': למה שאנשים שעובדים אצלכם לא יעברו לעבוד אצלם?

בצלאל סמוטריץ': הרי לא תהיה להם עבודה אצלכם.

בצלאל סמוטריץ': אם אנחנו מעבירים למכוני בקרה, לא צריך אתכם.

בצלאל סמוטריץ': מכוני הבקרה יעשו.

<רון קולקה: אני מזכיר שמכוני הבקרה הם רק לבניינים למגורים.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום?

<תומר רוזנר: ממש לא.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים להעביר למכוני הבקרה תשתיות, תחנות רכבת, הכול.

בצלאל סמוטריץ': המשמעות היא שבעצם זה עובר מכם אליהם.

בצלאל סמוטריץ': ישבתי עם הנציב החדש שלכם קצת אחרי שהוא מונה לתפקידו וכאמירה הוא לא אוהב את התפקיד הזה.

בצלאל סמוטריץ': עיקר העבודה שלכם בכיבוי אש היא להתעסק בכיבוי שריפות ולהציל חיים.

<רון קולקה: אני לא יכול לדבר בשמו של הנציב אבל אני יודע שזאת לא האמירה שלו כפי שאני מכיר אותה.

בצלאל סמוטריץ': בסוף הדבר הנכון, מבנית – שוב, אני אומר את דעתי והיא לא מחייבת כלום – הדבר הנכון יותר שגוף כמו כב"ה יהיה גוף רגולטור שקובע את הסטנדרטים, שמייצר את המחקר לאורך שנים, קובע את הפרמטרים ומפקח כרגולטור.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, היה דיון בפעם הקודמת.

יעקב אשר: אם היו יודעים שאתה הולך לדון בזה עכשיו, היו כאן הרבה חבר'ה מכיבוי אש והיית רואה אותו שכמה שהוא גמיש, הוא נהיה עוד יותר גמיש.

בצלאל סמוטריץ': אבל אנחנו לא מחויבים לזה.

יעקב אשר: דיברנו על זה.

יעקב אשר: הבאנו את הנקודה הזאת כי זאת נקודה הגיונית כמו שאתה רואה.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש שנתעלם מרעשי הרקע האלה כחברי כנסת ונחשוב מה ההסדר הנכון.

בצלאל סמוטריץ': אם ההסדר הנכון הוא לייצר איזשהו מתווה.

<אבישי בן שושן: אנחנו מתעלמים מזה שבתים גבוהים מ-29 מטרים, לאורך שנים לא יבוקרו.

<אבישי בן שושן: מכון הבקרה הרי לא יבקר את אותם בתים.

<אבישי בן שושן: כיבוי אש יתעסק רק בכיבוי אש ובשאר הפרמטרים לא יתעסקו בכלל.

<אבישי בן שושן: (היו"ר יואב קיש)

יואב קיש: חבר הכנסת סמוטריץ, מה היה בהיעדרי?

יואב קיש: תן לי יישור קו.

יעקב אשר: כמעט היה.

בצלאל סמוטריץ': שוחחנו באהבה רבה.

בצלאל סמוטריץ': הרי בסופו של יום אנחנו רוצים להגיע לכך שכל המבנים והתשתיות יעבדו במודל הזה של מכוני הבקרה שהוא אמור להיות מודל יעיל, נוח, טוב ומקצועי.

בצלאל סמוטריץ': אם אנחנו עכשיו כבר נכנסים ללוחות זמנים, למה שלא נייצר מתווה כולל ונגיד שעד תאריך מסוים מבנים כאלה, מתאריך מסוים מבנים יותר גבוהים ואחר כך גם תשתיות.

בצלאל סמוטריץ': נייצר מצב שבו לכולם עכשיו יש זמן להיערך כאשר אתה קובע תהליך מדורג.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך למה?

יואב קיש: אני מסכים אתך שכך היה ראוי וזאת דרך המלך.

יואב קיש: אנחנו היום נמצאים בתאריך 20 בפברואר כאשר הכנסת יוצאת לפגרה נדמה לי ב-15 במרס והחוק אמור להיכנס לתוקף ב-1 באפריל.

יואב קיש: זאת אומרת, מה שלא נעשה עד ה-15 במרס, לא יקרה.

יואב קיש: בנוסף יש לוועדה הזו חבילה של חוק ההסדרים ולכן לצערי, כמה שהייתי רוצה ללכת בדרך המלך, אני אומר לך בכנות שהאויב של הטוב הוא המצוין.

יואב קיש: אני לא אספיק.

בצלאל סמוטריץ': יש לי שאלה.

בצלאל סמוטריץ': זה נראה לי קצת לעבוד כך.

בצלאל סמוטריץ': הפרוטוקול לא ראה את התנועה שעשיתי.

בצלאל סמוטריץ': אם כל הבעיה שלנו עכשיו, אני אומר לאוצר, בואו נמצא מיליון שקלים וניתן למכוני הבקרה איזשהו מענק כדי שישבו בשקט כמה חודשים ונתכנס כאן אחרי הפגרה או אפילו בזמן הפגרה.

יואב קיש: על זה דיברנו.

בצלאל סמוטריץ': נתכנס בזמן הפגרה ואז כן נוציא מכאן – זה יארך עוד חודשיים-שלושה – חוק סגור שידבר על מדרגה א', על מדרגה ב', על מדרגה ג' שבסופה כל המבנים עוברים דרך מכוני הבקרה.

בצלאל סמוטריץ': זה יעיל, זה טוב, זה כלכלי.

בצלאל סמוטריץ': נראה לי שלייצר היום חוק עקום רק כדי שהם ילכו הביתה עם תחושה שהם יכולים להתחיל לעבוד מהר והם לא מעסיקים עובדים סתם, נראה לי לא רציני.

בצלאל סמוטריץ': גם לא טוב לכם.

בצלאל סמוטריץ': בסוף זה יעלה לכולנו יותר כסף.

בצלאל סמוטריץ': אומר לך יושב ראש הוועדה שהוא עד ה-15 במרס לא יודע לאפות לך את החוק הזה כמו שצריך.

יואב קיש: נכון.

בצלאל סמוטריץ': בואו נדחה כרגע את הכניסה שלו לתוקף בכמה חודשים, נעבור את התקציב ב-15 במרס ונתכנס לדיון אמיתי ואז נבנה את כל החוק הזה עם המדרגות שלו.

יעקב אשר: אם אתה תדחה את הכול, אתה דוחה את המדרגות.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': את המדרגה הראשונה לא נדחה.

בצלאל סמוטריץ': מה שיושב ראש הוועדה רוצה, יהיה.

יואב קיש: תן לי לומר לך משהו לגבי זה.

יואב קיש: גם זה היה בדיון אתמול ואני אתן להם לדבר ואתה תשמע אותם אומרים את מה שאני אומר עכשיו.

יואב קיש: הם כבר על המדוכה בגלגול, אני כבר לא יודע איזה.

בצלאל סמוטריץ': אבל הם לא הנושא.

יואב קיש: הם גם הנושא כי גם הם יגידו שהם לא יודעים למה לצפות, יש כאן עסק שהוקם והם סופגים.

יואב קיש: גם לשים אנשים שיקבלו כסף סתם ולא יעבדו, זה לא פתרון.

יואב קיש: יש כאן בעיה אמיתית.

יואב קיש: אי אפשר לומר גם להם, שהם לא הבעיה.

יואב קיש: זה לא נכון.

יואב קיש: חשוב לנו גם האינטרס שלהם.

יואב קיש: לכן אני הולך לכיוון הזה וזה מה שהתחלתי לומר בתחילת דבריי וזה מה שאני מבקש.

יואב קיש: לא הייתי רוצה ללכת למתווה של שנה.

יואב קיש: בעניין הזה אני מסכים ששנה זה יותר מדי זמן.

יואב קיש: ממילא אמרנו שתוך חצי שנה אולי אתם תראו שקורים דברים ותרצו לשנות והמנגנון שהצעתם לתמרץ את הקבלנים לא מתאים או כן מתאים.

יואב קיש: אני הייתי רוצה ללכת למתווה של שישה חודשים.

יואב קיש: ששת החודשים האלה ינוצלו למנגנון שיאפשר להיכנס בלי זעזועים לשוק הבנייה ויאפשר לקבלנים ללכת עם תגמול.

יואב קיש: בששת החודשים האלה אתם תראו אותם כמתחילים לעבוד תחת זה ותבנו ביחד אתם, עם ההערות שלהם, הצעה.

יואב קיש: יכול להיות שנגיד שלא צריך כלום ואחרי שישה חודשים הצלחנו והכל רץ אוטומטית.

יואב קיש: אבל אם לא, תבואו עם מתווה מלא ואז הוועדה תחוקק עד סוף מושב הקיץ.

בצלאל סמוטריץ': כרגע הוראת שעה?

בצלאל סמוטריץ': יחוקק בעוד שישה חודשים?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: סוף המושב.

יואב קיש: מבחינתי בסוף המושב הבא יש חובה והכול כרגיל, כפי שאמור להיות ב-1 באפריל.

יואב קיש: לצערי נתנו עוד דחייה בה הם מתחילים לעבוד, הקבלנים לא משלמים והקבלנים גם מקבלים תמרוץ.

יואב קיש: בסיטואציה הזאת אנחנו נבחן את המצב הזה.

<אריאל יוצר: לא הצלחתי להבין.

<אריאל יוצר: אתה מציע לעשות איזושהי תקופת ביניים של חצי שנה.

יואב קיש: עד סוף המושב הבא.

יואב קיש: המושב הבא מסתיים בסוף יולי.

בצלאל סמוטריץ': ארבעה חודשים זה כלום.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר ללמוד כלום.

בצלאל סמוטריץ': אני לא רואה איך זה מתנהל.

<אריאל יוצר: מה קורה בסוף?

יואב קיש: בסוף אנחנו מתכנסים ל-1 באפריל.

<אריאל יוצר: בעוד חצי שנה או בסוף יולי, זה הופך להיות חובה?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אתה רוצה שנה.

<אריאל יוצר: אני חושב שהשוק צריך שנה.

בצלאל סמוטריץ': למה צריך?

בצלאל סמוטריץ': בכל מקרה במודל שלך אתה מתעסק רק עם עד 29 מטרים ואתה בכלל לא נוגע.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: לא נוגע.

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לסוף המושב?

יואב קיש: אני רוצה שהם יבואו עם פתרון מלא ואני רוצה שיהיו לוחות זמנים שהם יהיו לחוצים.

בצלאל סמוטריץ': פתרון מלא אומר מה שאני אמרתי, כל המדרגות כולל מאה מטרים.

<קריאה: אבל מה זה קשור?

יעקב אשר: יש כאן שני דברים.

יעקב אשר: בואו נעשה סדר.

יעקב אשר: קודם כל, המתווה שאתה אמרת, חוץ מהתאריכים שלו כרגע ונשמע מה ההשלכות, הוא מתווה נכון.

יעקב אשר: בואו לא נעצור כרגע את המדרגות, יתחילו לעבוד ולאט לאט יתחמם המנוע והכול יהיה בסדר ואז גם אנחנו נחוקק משהו יותר מושלם.

יואב קיש: אתה אומר שעל הזמן צריך לדבר.

יעקב אשר: בוא נשמע מה ההשלכות.

<אריאל יוצר: אני אומר שני דברים.

<אריאל יוצר: קודם כל לגבי מה שאמר חבר הכנסת סמוטריץ לגבי דירוג והרחבה של התחולה – זה קיים היום בחוק ועוד רגע יסביר מינהל התכנון למה זה כבר נמצא.

<אריאל יוצר: לגבי פרק הזמן הוולנטרי.

<אריאל יוצר: תראו, הממשלה עובדת בכיוון מאוד ברור בשנים האחרונות וזה לנסות להקל בבירוקרטיה כדי לזרז את הליכי הבנייה ולהגדיל את היצע הדיור.

<אריאל יוצר: מה שאנחנו עושים כאן זה לכאורה – לכאורה - הפוך.

<קריאה: זה לא הפוך.

<אריאל יוצר: אני אומר לכאורה בכוונה.

<אריאל יוצר: זה לכאורה הפוך.

<אריאל יוצר: לכאורה.

<אריאל יוצר: אנחנו מוסיפים שלב בדרך.

<אריאל יוצר: כולנו מבינים למה מוסיפים את השלב הזה אבל כאשר אנחנו מוסיפים אותו, אנחנו רוצים להיות משוכנעים שאנחנו עושים את זה בצורה כזאת שמצד אחד הוא מייצר תועלות חשובות וטובות לשוק הבנייה, ומצד שני הוא לא מייצר עיכובים.

יואב קיש: להפך.

יואב קיש: מקצר תהליכים.

<אריאל יוצר: אפילו מקצר.

יואב קיש: כולל התחייבות שלהם ללוחות זמנים.

<אריאל יוצר: חד משמעית.

<אריאל יוצר: כדי להיות משוכנעים שזה אכן קורה, צריך פרק זמן משמעותי כדי להתגלח על העניין הזה, לשפר, לתת להם לייצר איזו מערכת לומדת.

<אריאל יוצר: ארבעה חודשים, זה כלום.

יואב קיש: אני רוצה הסבר למה המתווה שחבר הכנסת סמוטריץ מבקש קיים כבר בחוק.

יעקב אשר: הוא קיים אבל הוא קיים לא נכון מבחינתו.

יעקב אשר: גם אנחנו טענו את זה אבל זה הוחלט.

יואב קיש: בואו נשמע מה המתווה.

<בנימין ארביב: כבר בתיקון 101 נקבע שיום התחילה המאוחר ייכנס ב-1 בינואר 2016 וניתנה לשר האוצר סמכות לדחות את זה בשנתיים נוספות באופן מדורג.

<בנימין ארביב: כבר אז הבינו שצריך לתת סמכות לשר האוצר לעשות את זה באופן מדורג וזה נקבע.

<בנימין ארביב: אנחנו נמצאים כרגע בתחילת 2018 וההצעה שלנו אומרת ששנה, עד ה-1 באפריל 2019, גם מבני המגורים מהסוג שציינו יהיו לבחירת מבקש ההיתר.

<בנימין ארביב: החל מה-1 באפריל 2019 המבנים האלה יהיו חובה, רק המבנים האלה, והחל מה-1 באפריל 2020, כל סוגי הבקשות יהפכו לחובה עם מתן אפשרות לשר האוצר לדחות בשנתיים נוספות באופן מדורג.

בצלאל סמוטריץ': כשאתה אומר חובה, הכול דרך מכוני הבקרה.

בצלאל סמוטריץ': לא הולכים לכבאות ולא הולכים למקום אחר.

<בנימין ארביב: נכון.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אני בעד.

יואב קיש: זה קיים.

יעקב אשר: זה לא היה הסיכום.

בצלאל סמוטריץ': בסוף הכול הולך אל מכוני הבקרה.

<בנימין ארביב: אלא אם כן נחזור לכנסת.

בצלאל סמוטריץ': הכבאות מתנגדים כי זה ייתר שם הרבה מאוד עובדים שעושים היום את העבודה.

<רון קולקה: לא.

<רון קולקה: זה ממש לא ייתר ואנחנו נשמח מאוד שיהיו עובדים מקצועיים נוספים.

<רון קולקה: ראשית, אומר חבר הכנסת אשר שאנחנו נמצאים כאן אחרי מספר שנים שהחוק הזה בדיונים ואנחנו ממש לא נתנו את הסכמתנו לזה.

<תומר רוזנר: למה לא נתתם את הסכמתכם?

<רון קולקה: להעביר מעל 29 מטרים החל מה-1 בינואר 2020.

<תומר רוזנר: החוק משנת 2014 קבע את זה.

בצלאל סמוטריץ': עם כל הכבוד, אנחנו גם לא צריכים את הסכמתכם.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו הערכה גדולה לפועלכם אבל אנחנו לא צריכים את הסכמתכם.

בצלאל סמוטריץ': המחוקק קבע את זה ב-2014.

<רון קולקה: הגורמים המקצועיים בכבאות והצלה – והסברתי קודם לחבר הכנסת סמוטריץ, עת לא היית כאן – זה ענין של מקצועיות מיומנות.

<רון קולקה: גם אצלנו כאשר מגיעים לבחינה ולאישור בקשות להיתרים ולאישורי אכלוס, מי שבודק בניינים רבי קומות, אלה אנשים שעובדים ומאשרים כבר הרבה מאוד שנים תכניות.

<רון קולקה: זה לא משהו שמישהו מתקבל לעבודה ואחרי חודש של חפיפה בודק בניין רב קומות.

בצלאל סמוטריץ': יש לכם שלוש שנים.

יואב קיש: זה כבר הוחלט.

יואב קיש: אני לא נכנס לזה.

יואב קיש: אני רוצה להתכנס להחלטות.

יואב קיש: אני רוצה לומר באופן עקרוני אתך המתווה שאני רוצה שנתכנס אליו ואנחנו אחרי כן נתכנס ואני רוצה לשמוע גם עוד מילה ממכוני הבקרה.

יואב קיש: המתווה הוא כזה.

יואב קיש: קודם כל, סכום חד פעמי כמו שהגדרנו שיינתן לכל מכון בקרה ונצטרך לדבר על המשמעות, על מה הוא בא לשקף.

יואב קיש: בהמשך, העלות לקבלן שבא לבקש היתר תשולם.

יואב קיש: אני מבין ששנה היא הזמן המינימלי ואני אלך אתכם על זה אלא אם חברי הכנסת יחשבו אחרת.

יואב קיש: העלות תשולם.

<תומר רוזנר: אפשר לקצר.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אם נראה שהשוק מתנהל יותר טוב ממה שחשבנו, נקצר.

יואב קיש: אנחנו נחייב לא רק החזר ההוצאות של הקבלן אלא גם אלמנט של תמרוץ לקבלן.

<קריאה: לא בחוק.

יואב קיש: אנחנו נדבר על זה.

יואב קיש: תכף נראה.

יואב קיש: יכול להיות שזה יהיה בחוק.

יואב קיש: נדבר על זה.

יואב קיש: אז נגרום למצב שבאמת הרפורמה הזאת יוצאת כי אומר סמוטריץ בצדק שהקבלנים מן הסתם אולי ירצו.

יואב קיש: לא בטוח, לא בכל המקרים ולכן אני כן רוצה אינסנטיב חיובי שלפחות קבלן שבא עכשיו יאמר שהוא יכול לעשות את זה בעירייה עם כאב הראש הרגיל שבמקרה הזה הוא פחות כאב ראש, או שהוא הולך למכון בקרה שהוא לא מכיר ולא יודע, אמנם לא עולה לו כסף אבל הנה הממשלה נותנת לו עכשיו כאן סכום מסוים של תמרוץ ואולי זה משנה.

<קריאה: זה לא מחליף את העירייה.

יואב קיש: זה אולי יותר קצר כי הם מחויבים ללוחות זמנים.

יואב קיש: זה הכיוון ולשם אני הולך.

בצלאל סמוטריץ': זה יהיה עד אפריל.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: זה יהיה לשנה.

יואב קיש: אחרי שישה חודשים ניתן סמכות לשר לשנות את המבנה באישור ועדת הפנים.

בצלאל סמוטריץ': אבל כמו שאמרנו כאן, החוק יישאר כך שבעוד שנה אחר כך - - -

יואב קיש: לא ישתנה.

יואב קיש: לא משנים את ההמשך.

בצלאל סמוטריץ': את לוחות הזמנים אנחנו חייבים להכניס בחוק.

<ירון כהן: החוק הזה, מהותו, מעבר לבטיחות, הוא לקדם את שוק הבנייה.

<ירון כהן: אם היו מסתכלים מעבר לשלושה חודשים קדימה והיו נותנים, דווקא אתם, חזון קצת, צאו לדרך, מכוני הבקרה אמורים לזרז את תהליך קבלת ההיתרים.

יואב קיש: יוצאים לדרך אבל מצד שני אני עושה את זה בזהירות כדי לא לפגוע בשוק הבנייה.

בצלאל סמוטריץ': יש לי עוד הצעה קטנה.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש שהסמכות של השר לדחות את המועדים לעניין כל הסוגים או לייצר את הדירוג, תהיה באישור הוועדה.

יואב קיש: איזו סמכות יש לו עוד לדחות?

בצלאל סמוטריץ': אמרנו.

בצלאל סמוטריץ': השנתיים.

יואב קיש: היום זה לא כפוף לאישור הוועדה?

<תומר רוזנר: לא.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה שבסוף יהיה פיקוח של הוועדה.

יואב קיש: אני בעד.

יואב קיש: כך יהיה.

יואב קיש: זה המתווה.

יואב קיש: , לפני שאני מתחיל להיכנס לפרטים, אני רוצה לשמוע עוד הערות אם יש למכונים.

<אבישי בן שושן: גאודע, תל אביב.

יואב קיש: דיבר הנציג של אותו מכון.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: מכון נוסף.

<הוגו שפנגנטל: מכון הבקרה לבנייה הישראלי.

<הוגו שפנגנטל: אם תשאל אותי מאיפה, אנחנו בפתח תקווה.

<הוגו שפנגנטל: יש איזושהי נקודה שלדעתי אנחנו מפספסים.

<הוגו שפנגנטל: מכון בקרה בעצם עוסק בשני תחומים: בקרת תכן ובקרת ביצוע.

<הוגו שפנגנטל: בקרת התכן זה בעצם מה שאנחנו מדברים ואני לא מוטרד מזה שקבלנים יגיעו אלי למכון בקרה כי אני יודע לעשות את העבודה יותר טוב מהעירייה.

יואב קיש: שמח לשמוע.

<הוגו שפנגנטל: אני מאמין, לכן אני נמצא במכון בקרה, שאנחנו יודעים לעשות את זה.

יואב קיש: גם אם זאת תהיה רשות.

<הוגו שפנגנטל: כן.

<הוגו שפנגנטל: גם אם זאת רשות, אני משוכנע שאני יכול לעשות את זה.

יואב קיש: שמח לשמוע.

יואב קיש: הנה, יוצר, שמעת?

<הוגו שפנגנטל: לגבי בקרת ביצוע, ועד לפני מספר חודשים הייתי משנה למנכ"ל של אחת החברות הגדולות, אני לא רואה חברה קבלנית כי אנחנו, כאשר אנחנו נכנסים לבקרת הביצוע, זה אומר בין 7 ל-12 ביקורים של הבקר באתר הבנייה.

יואב קיש: מה המסר?

יואב קיש: מה אתה רוצה להגיד?

<הוגו שפנגנטל: אני חושב שהקבלנים יברחו מכך שמכון הבקרה ייכנס לאתר הבנייה על מנת לעשות את הבקרה.

<הוגו שפנגנטל: מזה אני מפחד.

יואב קיש: מה אתה מציע?

יואב קיש: שלא ילכו לשטח?

<קריאה: לא.

<קריאה: שתהיה חובה.

<הוגו שפנגנטל: כאשר אתם מקבלים החלטה שיהיה וולנטרי, נכון שבתיאוריה זה נשמע טוב לבוא ולומר שאנשים יגיעו למכון הבקרה כי מכון הבקרה הוא הקידמה וכולי, אבל בנושא של הבקרה - - -

יואב קיש: אתה אומר שהם יפחדו מהבקרה.

<הוגו שפנגנטל: נכון.

<הוגו שפנגנטל: לכן לא יעזור התמריץ שאתה תיתן לו כי התמריץ הזה הוא שולי.

יואב קיש: הבנו.

יואב קיש: נבדוק את זה אחרי שישה חודשים.

<אבנר עציון: מכון בקרה ניסים שוקר בירושלים.

<אבנר עציון: אני רוצה להזכיר שאנחנו בשנתיים האחרונות פועלים מכוחו של קול קורא שכולכם יכולים להוציא אותו ואני אצטט מ-2.3.3 בקול קורא: בשלב זה רישיון הקמת מכון בקרה וכך גם החובה להעביר בקשות להיתרים למכוני בקרה יוגבל לבקרת בקשות להיתר ובקרת ביצוע לבנייה רוויה למגורים שגובהה אינו עולה על 29 מטרים.

<אבנר עציון: שר האוצר ירחיב את תחומי פעילות מכוני הבקרה וכך גם החובה להעביר בקשות להיתרים לאחר שיבחן את יכולותיהם וכולי.

<אבנר עציון: אנחנו שנתיים משקיעים מאות אלפי שקלים ויש כאלה שגם עברו את המיליון שקלים כדי לעמוד בתנאי הקול קורא הזה.

<אבנר עציון: היום אתם באים ושומטים לנו את הקרקע מתחת לרגליים.

<אבנר עציון: אני אומר שזאת זכותכם, אתם המחוקק ותחליטו מה שאתם רוצים, אבל אנחנו לא מריונטות.

<אבנר עציון: אני מבקש דבר אחד שייקבע גם הוא, שלאור ההחלטות שיתקבלו, מכוני הבקרה יוכלו ויהיו רשאים לשקול את המשך צעדיהם ומי שיחליט לפרוש, יקבל שיפוי על מה שהוא עשה בגלל הקול קורא הזה בשנתיים האחרונות.

<אבנר עציון: אני לא בהכרח מתחייב שאני אפתח כי לכם בא עכשיו שאני אפתח מאחר ואתם מתמרצים את הקבלנים.

יואב קיש: דרך אגב, להבנתי יש לך כעסק פרטי אפשרות להחליט שאתה סוגר ולתבוע את הממשלה לפיצוי.

<אבנר עציון: הנה, אני אומר את זה.

<אריאל יוצר: לשלוח אותו עכשיו למנגנון שמאלץ אותם להמשיך לעבוד.

<אריאל יוצר: מי שלא רוצה לעבוד וחושב שהוא נפגע, בסדר.

<אבנר עציון: אנחנו פעלנו בהתאם לכם.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, יש אמת מסוימת בטענה שלך.

בצלאל סמוטריץ': מצד שני, בוודאי שמותר לממשלה, ובוודאי לכנסת, גם לשנות מתווים.

בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר לך ששינינו את מתווה הגז אחרי שנחתמו הסכמים עם הגז.

בצלאל סמוטריץ': שינינו את התמלוגים בששינסקי אחרי שכבר נחתמו התמלוגים עם כי"ל.

בצלאל סמוטריץ': מותר לממשלה לשנות תנאים.

בצלאל סמוטריץ': זה נכון שאנחנו חייבים, חובה עלינו, גם כממשלה וגם כחברי כנסת, לשקול גם את השיקול שלכם ואנחנו מנסים כאן לאזן, כמו שאמרנו, בין כל הצרכים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא אטומים לצורך שלכם ודיברנו עכשיו על תמרוץ הקבלנים, דיברנו על איזשהו מענק שאתם תקבלו, ואנחנו בפירוש לא מתעלמים מהצורך שלכם.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שזה לא אופטימלי ואתם הייתם רוצים יותר, אבל מותר לנו לשקול את טובת המשק באופן כללי ואת טובת מדינת ישראל.

<קריאה: מה זאת אומרת איזשהו מענק?

יואב קיש: תכף נדבר על הפרטים.

בצלאל סמוטריץ': עוד רגע נדבר על הפרטים.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאם היינו מתעלמים מכם לחלוטין, אתה צודק.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאנחנו לא מתעלמים אלא מבינים את הקושי שלכם ומנסים לתת לו מענה במסגרת האיזונים הכלליים.

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שאתם תשרדו.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך עוד משפט.

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי, אני לא איש עסקים טוב, מעולם לא עשיתי את זה, לך יש כבר כמה שערות לבנות ונדמה לי שעשית את זה, יש לי תחושה שאתה לא תכלכל את צעדיך, אחרי שבנית עסק כזה גדול והשקעת בו כל כך הרבה כסף ואתה מתכנן על הרבה מאוד שנים קדימה, לא הדחייה הזאת של השנה בהפעלה שבצדה מענק ובצדה תמרוץ של הקבלנים וכולי, זה לא מה שנראה לי שאמור לגרום לך לסגור את העסק.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אחרון הדוברים מהציבור.

<בני לחין: מכון בקרה AIS.

<בני לחין: אנחנו יושבים ביבנה.

<בני לחין: אני רוצה להצטרף לדבריו של אבנר.

<בני לחין: יש לנו תחושה חזקה שמרגע שמינהל התכנון עבר למשרד האוצר, הם פשוט לא רוצים את המכונים והם עושים הכול.

יואב קיש: אני לא חושב כך.

<בני לחין: זאת התחושה כי אנחנו טוחנים את זה שנתיים ואנחנו השקענו מיליון וחצי שקלים ולא רואים את האור.

<ניב יונת: התאחדות הבקרים.

<ניב יונת: אנחנו אנשים.

יואב קיש: לבקרים כבר יש התאחדות?

<ניב יונת: כן.

יואב קיש: כמה עובדים?

<ניב יונת: סך הכול הוכשרו כ-300 בקרים.

יואב קיש: בכל המכונים יש 300 בקרים?

<ניב יונת: בכל הארץ.

<ניב יונת: אלה אנשים שעובדים בממשלה, אנשים שמלמדים את הדורות הבאים, אלה אנשים שיושבים במשרדי התכנון.

יואב קיש: כמה זמן קיימת ההתאחדות?

<ניב יונת: מספר חודשים.

<ניב יונת: הכשרה של בקר אורכת תשעה חודשים.

יואב קיש: בהצלחה.

<ניב יונת: תודה רבה.

<ניב יונת: ההכשרה היום אורכת תשעה חודשים.

<ניב יונת: אנחנו ידיים של המדינה.

<ניב יונת: אנחנו הכלי שלכם.

<ניב יונת: אנחנו לא נגד אף אחד.

<ניב יונת: אנחנו מאפשרים לכם לעבוד.

<ניב יונת: האנשים האלה, הם מהנדסים, אדריכלים, אנשים שאין להם הרבה כסף.

<ניב יונת: הם השקיעו עשרות אלפי שקלים, נסעו לאנגליה, קיבלו את ההכשרה.

יואב קיש: רק באנגליה יש הכשרה?

<ניב יונת: על זה אנחנו צריכים לדבר, על הכשרה בארץ.

<ניב יונת: באנגליה יושבת התאחדות כמו שלנו שהיא היחידה שרשאית להכשיר בקרים בארץ.

<ניב יונת: היא לא עומדת בקצב והיא לא מכשירה לפי החוק.

<ניב יונת: אנחנו צריכים להכשיר בארץ את האנשים שאתם תסמכו עליהם בשנה הבאה.

בצלאל סמוטריץ': מי מהממשלה יודע לתת לנו תשובה למה אין בארץ אפשרות להסמיך בקרים?

<ניב יונת: כי לא עשינו את זה.

<ניב יונת: עכשיו נעשה את זה.

בצלאל סמוטריץ': מי זה עשינו?

בצלאל סמוטריץ': יש כאן ממשלה.

<קריאה: אנחנו כל הזמן עושים קורסים.

<ניב יונת: התעודה ניתנת באנגליה.

יואב קיש: בוא דבר לעניין.

יואב קיש: הבנו.

<ניב יונת: אתה צריך בעוד שנה לפתוח.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני אפתח ב-1 באפריל.

יואב קיש: לא בעוד שנה.

<ניב יונת: אני צריך להיות בשבילך.

<ניב יונת: האנשים שלי לא יושבים בבית אלא הם מחפשים עבודה אחרת.

<ניב יונת: הם מאבדים כשירויות והם לא יחזרו לזה.

<ניב יונת: אתה צריך לתת את האפשרות ואת הכלי.

<ניב יונת: תן לי אפשרות להכשיר אותם.

יואב קיש: מי שמשלם עבור הכשירויות, זה אותו בקר ספציפי?

<ניב יונת: האוצר שילם 26,000 שקלים כדי לקבל תעודה.

יואב קיש: האוצר משלם.

יואב קיש: אז האוצר גם ימשיך לשלם בשנה הזאת.

<ניב יונת: לא.

<ניב יונת: הוא מכשיר דורות חדשים, הוא מאבד את הקודמים.

<ניב יונת: הם לא ישבו בבית.

<ניב יונת: אתה מאבד אותם.

<ניב יונת: אנחנו צריכים גם הסמכות לאנשים שהוכשרו.

יואב קיש: אנחנו מקווים שהמנגנון שנבנה יגרום לכך שב-1 באפריל כבר יתחילו להגיע בטפטוף כמו שאתה אומר.

<ניב יונת: אבל אין לך אנשים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מבינים מאוד את הקושי גם של המכונים וגם של הבקרים, אבל עם כל הכבוד אנחנו מסתכלים היום על חמישים שנים קדימה ולא על שנה קדימה.

בצלאל סמוטריץ': נפתח כאן עכשיו שוק חדש.

<ניב יונת: תעזור לי להצליח.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוזרים לך.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

יואב קיש: יש כאן מישהו מהתאחדות הקבלנים?

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: התאחדות בוני הארץ.

<חמוטל בן יעקב: התאחדות בוני הארץ.

<חמוטל בן יעקב: בלי קשר, אני גם בקרית.

יואב קיש: היית באנגליה?

<חמוטל בן יעקב: הייתי באנגליה.

<חמוטל בן יעקב: חוסר האמון של הציבור – וזה נאמר כאן – וגם של ציבור הקבלנים שמכוני הבקרה בכלל יתחילו לעבוד, הוא מאוד מאוד גדול.

<חמוטל בן יעקב: אני מסכימה עם הוגו לגבי העניין של בקרת ביצוע ובקרת תכנון.

<חמוטל בן יעקב: כן, לקבלנים בסופו של דבר, אם המכונים יעבדו טוב, יהיה להם כנראה רצון ברוב הרשויות ללכת למכון בקרה כי יש להם לוח זמנים ברור מתי הם יקבלו טופס 4 כאשר לפעמים היום בחלק מהרשויות זה אורך שנה וגם הרבה יותר.

<חמוטל בן יעקב: אני כן תומכת בזה, בניגוד לבקרים, שתהיה תקופה שזה יהיה וולנטרי, כמו שזה קיים במודל האנגלי אותו אימצנו והוא מודל וולנטרי.

<קריאה: מה פתאום?

<קריאה: לחלוטין לא.

יואב קיש: זאת דעתה.

יואב קיש: את מאמינה בוולנטרי.

<חמוטל בן יעקב: אני מאמינה לפחות לתקופה כמו שנאמר כאן של שנה.

יואב קיש: האנגלי התחיל אולי.

יואב קיש: היום הוא לא וולנטרי.

<חמוטל בן יעקב: לתת איזושהי תקופת הסתגלות כדי שנכיר אחד את השני וגם נייצר את האמון של הקבלנים בגוף הזה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני מבקש לעבור להקראה.

<סטפן אבו חדרה: אדוני היושב ראש, ברשותך, אני חייב להבהיר משהו קטן.

<סטפן אבו חדרה: אני ממינהל התכנון.

<סטפן אבו חדרה: אני רוצה לשים את הדברים על השולחן.

<סטפן אבו חדרה: היה מתווה.

<סטפן אבו חדרה: אני לא מדבר על השלב הראשון.

<סטפן אבו חדרה: אני מסכים עם המתווה המוצע אבל אני מדבר על ההמשך, על מה יקרה בעוד שנה.

<סטפן אבו חדרה: היה מתווה והמתווה דיבר קודם כל על מגורים עד 29 מטרים, אחר כך כל המגורים פלוס מבני ציבור ומבני תעסוקה שאלה משרדים, ואין שום הבדל מבחינה מקצועית בין מבני משרדים לבין מבני מגורים.

יואב קיש: אני לא נוגע במתווה.

יואב קיש: המתווה יישאר.

<סטפן אבו חדרה: אני מדבר על השלבים.

<סטפן אבו חדרה: על התקופה.

יואב קיש: אנחנו משאירים את הזמנים והשלבים והמתווה בדיוק כפי שהוגדר, רק עם הסתייגות אחת שבכל מקום שהשר יכול לדחות, זה יבוא לוועדה ויהיה באישורה.

יואב קיש: נא להקריא.

<תומר רוזנר: אנחנו חוזרים לנושא של הוועדות המרחביות שדנו בו אתמול.

יואב קיש: מה שהקראנו, הקראנו וסוכם.

<קריאה: אמרנו שנעשה דיון לגבי סכום הפיצוי.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: נגיע לזה.

יואב קיש: מקריאים וכשנגיע לסעיף, נדבר על זה.

<רוני טיסר: תיקון סעיף 158טו(א)(4) בסעיף 158טו(א) לחוק העיקרי – בפסקה (1)(ד) יבוא "ואולם, בתקופה מיום י"ד בטבת התשע"ח (1 בינואר 2018) ועד יום כ"ז בטבת התשפ"ב (31 דצמבר 2021), יחולו הוראות אלה: שר האוצר רשאי לתת רישיון לגוף להפעיל ולשמש מכון בקרה לעניין בקשות להיתרים שעניינן הקמת בניין מגורים חדש אף אם לא פועלים בשירותו כל הבקרים המורשים לעניין גורם מאשר המנויים בסעיף 158כא.

יואב קיש: כאן כתוב 1 בינואר כי זה לא כולל את השלושה חודשים דחייה שהתקבלו?

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: זה מהיום.

<תומר רוזנר: כדי שהוא יוכל לתת את הרישיון.

<תומר רוזנר: זה סעיף שעוסק במתן הרישיון למכון הבקרה.

<תומר רוזנר: כדי ששר האוצר יוכל לתת את הרישיון לפני 1 באפריל, זה מה-1 בינואר.

<רוני טיסר: ניתן רישיון לגוף כאמור בפסקת משנה (1), והוגשה לרשות הרישוי בקשה להיתר שלגביה נדרש אישורו של גורם מאשר המנוי בסעיף 158כא, ואין במכון בקרה בקר מורשה לעניין אותו גורם מאשר, רשאי מגיש הבקשה להיתר, לבחור, בהודעה שימסור לרשת הרישוי בעת הגשת הבקשה, כי על הבקשה לא תחול חובת בדיקת מכון בקרה, לפי הוראות סעיפים 145(ב3), 157ב, 158יח(ב), 158כג(א) או 261(ה)(3א) לחוק, לפי העניין שהם בתוקף".

יואב קיש: הסבר על כל הסעיפים האלה.

<תומר רוזנר: אני אסביר.

<תומר רוזנר: צעד אחורה.

<תומר רוזנר: על פי הכלל, במכון הבקרה חייבים להיות ארבעה בקרים מורשים שהם מוסמכים לעסוק בכבאות, בהגנת הסביבה, בבריאות ובהג"א.

<תומר רוזנר: אני מדגיש שהחוק התייחס לכל סוגי המבנים בהם יש חובה בין היתר על הכבאות להיות במכון הבקרה.

<תומר רוזנר: להכשיר בקרים מורשים.

<תומר רוזנר: הנושא הזה לא נתון לוויכוח.

<תומר רוזנר: במבנים הפשוטים של עד 29 מטרים, לפי טענת הממשלה לא נדרש בדרך כלל אישור של משרד הבריאות והמשרד להגנת הסביבה.

<תומר רוזנר: מבקשת הממשלה לאפשר לשר האוצר לתת רישיון למכון בקרה גם אם אין בו בקרים של הגנת הסביבה ושל בריאות ובתנאי שאם הוא נותן רישיון כזה, אבל מסתבר שבבקשה מסוימת להיתר צריך את האישור של אותם גורמים, יכול המבקש לבחור אם ללכת למכון הבקרה או לא ללכת אליו.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, כדי לא ליצור לו את הטרטור הזה.

יואב קיש: אני זוכר.

יואב קיש: דיברנו על זה.

<תומר רוזנר: אנחנו נוסיף כאן סעיף שלא מופיע אבל מופיע בהמשך בהקשר אחר, לפיו כדי שהמבקש ידע את הדבר הזה, אנחנו נבקש ממהנדס הוועדה המקומית למסור לו את המידע הזה, שיש לו את אפשרות הבחירה, במסגרת המידע.

<רוני טיסר: בסעיף זה – "הקמת בנין מגורים חדש" – הקמת בניין חדש למגורים בלבד, בבנייה רוויה שאינו בניין רב קומות.

<רוני טיסר: "בנייה רוויה" – בנייה של שש יחידות דיור או יותר במבנה אחד בשתי קומות לפחות.

<רוני טיסר: "בניין רב קומות" – בניין שבו הפרש הגובה בין מפלס הכניסה הקובעת לבניין לבין מפלס הכניסה לקומה הגבוהה ביותר המיועדת לאכלוס, שהכניסה אליה דרך חדר מדרגות משותף, עולה על 29 מטרים.

<רוני טיסר: "כניסה קובעת לבניין" – כהגדרתה לפי חוק זה.

<רוני טיסר: בפסקה (4), הסיפה, החל במלים "ואולם, בתקופה" – תימחק.

<רוני טיסר: תיקון סעיף 158כא בסעיף 158כא(א) לחוק העיקרי, במקום "158טו(א)(4)" יבוא "158טו(א)(1(ד)".

<תומר רוזנר: זה תיקון טכני של הפניה שנעשתה בטעות בחוק המקורי.

<רוני טיסר: תיקון סעיף 158כג בסעיף 158כב לחוק העיקרי, במקום "השר הממונה על ביצוע אותו חיקוק" יבוא "השר הממונה על אותו גורם מאשר".

<רוני טיסר: החלטה של הוועדה לעניין 90 ימים.

<רוני טיסר: זה מופיע בהמשך.

יואב קיש: דיברנו על זה אתמול.

יואב קיש: בסדר.

<רוני טיסר: תיקון סעיף 158כד בסעיף 158כד לחוק העיקרי, האמור בו יסומן "(א)", אחרי "יקבע" יבוא "בתקנות", ובמקום "השר הממונה על ביצוע אותו חיקוק" יבוא "השר הממונה על אותו גורם מאשר" ואחריו יבוא: "(ב) לא נמסרה עמדת השר הממונה כאמור בסעיף קטן (א) בתוך 21 ימים, יראו, בתום אותה תקופה, כאילו קוימה חובת ההתייעצות לפי סעיף קטן זה".

<נועה עמירב פטאל: אפשר להעיר?

יואב קיש: אנחנו דיברנו על הנושא של ה-90 ימים.

יואב קיש: זה משהו שכבר החלטנו עליו.

יואב קיש: אני רוצה להבין אם יש לך שאלה.

<נועה עמירב פטאל: לא.

<נועה עמירב פטאל: הערה.

<נועה עמירב פטאל: בעצם שתי הערות לשני הסעיפים האלו שאולי במהות הן קצת דומות.

<נועה עמירב פטאל: לגבי הסעיף של ה-21 ימים, יש כאן בעצם הגבלה של המועד של חובת ההתייעצות, שזאת עבודה שהיא בין שרים, עבודת הממשלה.

<נועה עמירב פטאל: הסדרת עבודת הממשלה בחקיקה למרות שהיא בדרך כלל מעוגנת בתקנון הממשלה.

<נועה עמירב פטאל: לעניין תקנות, יש הנחיית יועץ שאומרת איך פונים ועושים את זה ואנחנו חושבים שיש לזה מענה שלא צריך להתייחס אליו בחקיקה.

<נועה עמירב פטאל: נכון שיש לזה תקדימים אבל זה לא הדבר שבדרך כלל נכון שיהיה בחקיקה.

<נועה עמירב פטאל: לגבי הסעיף השני של ה-90 ימים.

<נועה עמירב פטאל: לזה אין בכלל תקדים בחקיקה.

<נועה עמירב פטאל: דיברתי עם מחלקת חקיקת משנה בכל ההיבט של תקנות והסמכה לתקנות.

יואב קיש: אמרנו את זה.

יואב קיש: זה מתחיל אצל השר האחראי.

יואב קיש: אם הוא לא הגיב תוך 90 ימים, רשאי השר הממונה על החוק להגיש במקומו.

יואב קיש: ברגע שהגיש, זה רק להתחלה ומכיוון שאנחנו מדברים בנושא שמתחיל, מכאן והלאה חוזרת הסמכות לשר האחראי.

<נועה עמירב פטאל: אני מבינה.

<נועה עמירב פטאל: אני אומר שני דברים.

<נועה עמירב פטאל: אני מעירה מספר הערות פרקטיות למרות שבאופן כללי אנחנו חושבים שזה הסדר שלא נכון שיהיה בחקיקה כי בדרך כלל סמכות לתקנות צריכה להיות של שר אחד.

<נועה עמירב פטאל: גם לגופו של העניין ברמה הפרקטית.

<נועה עמירב פטאל: נניח שהסמכות עברה לשר האוצר, שר הבריאות בכל זאת אמנם התעכב אבל הגיע.

יואב קיש: שיתקן לאחר מכן.

<נועה עמירב פטאל: אבל הוא לא יוכל כי הסמכות בעצם הופקעה מידיו.

יואב קיש: אבל היא חוזרת, לאחר ששר האוצר יקבע.

יואב קיש: אנחנו לא ננהל דיון על זה.

<נועה עמירב פטאל: אנחנו ניוותר בלי תקנות.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: תמיד יש גורם אחד אחראי.

יואב קיש: זה מתחיל בשר האחראי שצריך תוך 60 ימים להתקין תקנות.

יואב קיש: לא עשה, האחריות עברה לשר האוצר.

יואב קיש: הוא הגורם האחראי וזה נשאר אצלו פתוח עד שהוא שם את ההגדרות ואת התקנות.

יואב קיש: שם את התקנות, ברגע ששם את התקנות, האחריות עברה בחזרה לשר האחראי.

יואב קיש: בזה נגמר העניין.

<נועה עמירב פטאל: אני מבינה שהרציונל הוא לזרז את קידום התקנות.

יואב קיש: הרציונל הוא שזה יקרה.

<נועה עמירב פטאל: אני מבינה ולכן אני אומרת שאם הסמכות הזאת עוברת לשר האוצר במקום לשר הממונה על הגורם המאשר, ועכשיו אין לשר הממונה - - -

יואב קיש: אין.

יואב קיש: בתקופה הזאת אין לו.

<נועה עמירב פטאל: אני אומרת שאם שר האוצר לא יתקין תקנות, לא יהיו תקנות.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: מה לעשות, יש גבול.

יואב קיש: סיכמנו את הדיון.

יואב קיש: אני לא מתייחס לזה.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים בהקראה.

<נינא כהן קרן: אנחנו ממשרד הבריאות ואנחנו גם רוצים להתייחס.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: דיברתם בדיון הקודם.

<רוני טיסר: תיקון סעיף 158כג בסעיף 158כג(ה) לחוק העיקרי, במקום "או הגורם המאשר כאמור בסעיף 158כא יקבעו" יבוא - כאן אני אקריא תיקון שנתבקשנו על ידי הממשלה ועלינו הוא מקובל - או עובד בכיר מעובדי משרדו האחראי על התחום הנוגע בדבר ייתנו".

<רוני טיסר: המשמעות של הדבר הזה היא שאת התקנות יכול לקבוע או השר או הגורם שאחראי במשרד.

<רוני טיסר: זה לא בתקנות אלא בהנחיות.

<רוני טיסר: הוספת סעיף 158לא1 אחרי סעיף 158לא לחוק העיקרי יבוא: "158לא1 סמכויות המנהל השר ימנה מנהל על מכוני הבקרה, והוא יהיה עובד מינהל התכנון.

<רוני טיסר: תפקידי המנהל יהיו: פיקוח ובקרה על פעולתם של מכוני הבקרה והבקרים.

<רוני טיסר: קביעת תוכנם וצורתם של טפסים ומסמכים הנוגעים לעבודת מכון הבקרה, ככל שלא נקבעו בתקנות לפי סעיף 158כד או ככל שנקבע בתקנות כאמור כי המנהל רשאי לשנותם.

<רוני טיסר: (א) המנהל רשאי, בנושאים שיקבע שר האוצר בתקנות, לתת הוראות למכוני הבקרה לרבות לעניין קביעת מפרטי בקרה (בסעיף זה – הוראות המנהל).

<רוני טיסר: הוראות כאמור יכול שיינתנו לכלל מכוני הבקרה או למכון מסוים.

<רוני טיסר: (ב) על אף האמור בפסקת משנה (א), לא ייתן המנהל הנחיות והוראות לפיהן בקרים מורשים יפעילו את סמכותם כאמור בסעיף 158כג(ה).

<רוני טיסר: (ג) (1) הוראות המנהל אין חובה לפרסמן ברשומות, ואולם המנהל יפרסם ברשומות הודעה על מתן הוראות כאמור ועל מועד תחילתן.

<רוני טיסר: (2) הוראות המנהל וכל שינוי בהן, יפורסמו באתר האינטרנט של מינהל התכנון ורשאי השר לקבוע דרכים נוספות לפרסומן.

<רוני טיסר: תיקון חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 101) תיקון מספר 101 הוא בעצם התיקון שהקים את כל מכוני הבקרה ובמסגרתו גם נקבעו הוראות התחילה.

יואב קיש: אני אומר לך איך אני רוצה לעשות את זה וברמה המשפטית, שהיועצים המשפטיים יהיו ערניים.

יואב קיש: אנחנו נצטרך לעשות את זה כך שקודם כל אני רוצה שיהיה ברור שבעיקרון אני משאיר את מה שכתוב אלא אם יש שינוי שמתנגד למהות שאני מדבר עליה ואז צריך לעדכן אותי ונסיר אותו.

יואב קיש: אנחנו אומרים שמה-1 באפריל עד ה-1 באפריל 2019, זה יהיה וולנטרי.

יואב קיש: חשוב שזה ייאמר.

יואב קיש: נוסיף פרק ספציפי שמדבר על הפיצוי הכספי לאותה תקופה.

יואב קיש: זו הכוונה שלי ברמה המשפטית.

יואב קיש: תגידו לי אם זה כיוון לפתרון נכון.

יואב קיש: אין כאן שום דבר שקשור לזה.

<רוני טיסר: לא.

<רוני טיסר: יש כאן.

יואב קיש: אם יש, את רוצה להתייחס לזה?

<רוני טיסר: כן.

<רוני טיסר: כבר ניסחנו את זה, חוץ מהעניין של הפיצוי.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: נמשיך.

יואב קיש: אם בניתם לנו את התשתית, נמשיך אתכם.

<רוני טיסר: כן.

<רוני טיסר: הפיצוי לא מוסדר.

<רוני טיסר: תיקון חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 101) בחוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 101), התשע"ד-2014, בסעיף 81 – בסעיף קטן (ו) - בפסקה (3), במקום "סעיף קטן (ג1)" יבוא "סעיפים קטנים (ב3) ו-(ג1)".

<רוני טיסר: בפסקה (8), במקום "סעיפים 157ב ו-157ג" יבוא "סעיף 157ג".

<רוני טיסר: בפסקה (10), אחרי "לחוק העיקרי" יבוא "למעט הוראות סעיף 158יח(ב) ו-158כג(א) שבו".

<רוני טיסר: בפסקה (15), במקום "261(ה)(3א), (4)" יבוא "261(ה)(4)".

יואב קיש: מה אומר סעיף קטן (ו)?

יואב קיש: מה אומרים כל השינויים האלה?

<רוני טיסר: התיקון הוא תיקון יחסית טכני.

<רוני טיסר: במסגרת הסעיף הזה נקבע שהסעיפים שקובעים את החובה לגשת למכון בקרה, ייכנסו ב-1 בינואר 2016 ועכשיו אנחנו לא רוצים שהם ייכנסו ב-2018 ולכן מחקנו אותם מהסעיף הזה ואנחנו קובעים יום תחילה חדש שמופיע בסעיף הבא, בסעיף קטן (ב).

<רוני טיסר: אחרי סעיף קטן (ו) יבוא: "(ו1) על אף האמור בסעיף קטן (א), יום תחילתן של הוראות סעיפים 145(ב3), 157ב, 158יח(ב), 158כג(א) או 261(ה)(3א) לחוק העיקרי יהיה כדלקמן (להלן – יום התחילה הנדחה): לעניין בקשות להיתרים שעניינן הקמת בנין מגורים חדש – יהיה ביום ט"ז בניסן התשע"ח (1 באפריל 2018).

יואב קיש: כאן אנחנו צריכים לומר 1 באפריל 2019?

<רוני טיסר: לא.

<רוני טיסר: החובה היא ב-1 באפריל 2018 אבל יש סעיף מיוחד שאומר שמה-1 באפריל 2018 עד ה-1 בינואר 2019.

יואב קיש: 1 באפריל 2019.

<רוני טיסר: אתם רוצים שנה?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: שנה.

<רוני טיסר: בסדר.

<רוני טיסר: שנה.

יואב קיש: עדיין זה נשאר כמו שזה עם החובה.

<רוני טיסר: יש חובה.

יואב קיש: יש סעיף דיחוי.

<רוני טיסר: לא.

<רוני טיסר: יש סעיף שמאפשר לו לבחור לא לגשת למכון בקרה.

<רוני טיסר: זה וולנטרי.

<רוני טיסר: אם הוא מודיע למכון הבקרה בעת הגשת הבקשה להיתר שהוא לא רוצה ללכת למכון בקרה, זה מתאפשר לו.

יואב קיש: הבנתי.

<מירי כהן: מה זה הוא לא ידע והוא לא הודיע?

<רוני טיסר: לכן קבענו שבמסגרת המידע על היתר, מהנדס הוועדה יבהיר לו שיש לו אפשרות לבחור.

<מירי כהן: לא הגיוני.

יואב קיש: למה לא הגיוני?

יואב קיש: איך את רוצה שהוא ידע?

יואב קיש: מישהו צריך לומר לו.

יואב קיש: כשהוא בא לבקש היתר, צריך לומר לו.

<מירי כהן: אני ביקשתי שברירת המחדל תהיה הפוכה, שהוא לא צריך ללכת אלא אם כן הוא אומר.

יואב קיש: זו שאלה לא פשוטה.

יואב קיש: שוב, מה רצית?

<מירי כהן: אני רציתי שברירת המחדל היא שאתה לא חייב ללכת אלא אם אתה אומר באופן פוזיטיבי שאתה רוצה ללכת.

יואב קיש: מה את מציעה כאן?

<מירי כהן: בלשכה המשפטית רצו להפוך את זה לכך שאתה חייב ללכת אלא אם כן אתה לא הולך.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני חושב שזה נכון ואני מקבל את ההחלטה כי אחרת לא יקרה כלום.

יואב קיש: מספיק.

יואב קיש: הם צריכים לדעת שיש מכון בקרה.

<קריאה: מירי, את עושה הכול כדי שלא נתחיל לעבוד.

<קריאה: מה קורה לך?

<מירי כהן: לזה אני הסכמתי.

יואב קיש: לא להפריע לה.

<קריאה: את עושה הכול כדי שלא נתחיל לעבוד.

יואב קיש: סליחה, אני אוציא אתכם למרות שזה הדיון הכי חשוב לכם.

יואב קיש: אני מציע לכם לא לבדוק אותי.

יואב קיש: הרבה חברי כנסת בדקו אותי בדיון הקודם.

<מירי כהן: יש את ההצעה של הלשכה המשפטית לעניין ברירת המחדל.

<מירי כהן: יש בינינו עכשיו ויכוח על הטיימינג.

<מירי כהן: הם מציעים לגדר את זה לפרק זמן מאוד מוגדר.

<מירי כהן: אם לא אמרת כשהגשת את הבקשה שאתה לא רוצה - - -

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: יש הסכמה שקודם כל יש חובה והם צריכים פוזיטיבית לבקש את השינוי מהחובה הזאת.

יואב קיש: על זה יש הסכמה.

יואב קיש: זה גם אני חושב.

<מירי כהן: יש הסכמה.

יואב קיש: את מדברת עכשיו על המנגנון.

יואב קיש: לא משנה.

יואב קיש: הוויכוח הזה מאחורינו.

יואב קיש: אם נישאר בוויכוחים הישנים, לא נגמור.

יואב קיש: בואו נתעסק בוויכוחים שקיימים עכשיו ולא במה שכבר הוחלט.

יואב קיש: אני רוצה שקבלן ידע שיש לו חובה והוא צריך ללכת.

יואב קיש: הוא יגיד, רגע, אבל.

יואב קיש: אז יאמרו לו שהוא יכול לא ללכת.

יואב קיש: בואו נדבר על המנגנון הזה.

<מירי כהן: אני אומרת שגידור הזמן הזה לא בשלב כל כך מוקדם.

<מירי כהן: מספיק שהוא פישל, לא הודיע הודעה.

<רוני טיסר: את רוצה שהוא יוכל לבחור?

<מירי כהן: מרגע שנכנסת, אתה לא יכול להגיד שאתה רוצה לצאת.

<מירי כהן: זה מקובל עלי.

<מירי כהן: אבל עד שנייה לפני שנכנסת, אתה יכול להגיד שאתה לא רוצה.

יואב קיש: הסיכום הוא כזה.

יואב קיש: החובה היא ללכת למכון בקרה ורק אם הוא חותם על מסמך שהוא מבקש שלא ללכת, הוא פטור.

<תדמור עציון: השאלה היא מה פרק הזמן בו הוא צריך להודיע.

<תדמור עציון: מירי אומרת שהיא לא רוצה בעת הגשת הבקשה להיתר אלא היא רוצה מועד אחר.

יואב קיש: תוך שבועיים מהגשת הבקשה.

יואב קיש: זה מה שנראה לי הגיוני.

יואב קיש: הגיש בקשה, בבקשה מיידעים אותו על חובה ללכת למכון בקרה ושהוא יכול, אם הוא חותם תוך שבועיים, וציינו גם את התנאים שהוא יקבל, שזה לא יעלה לו, שתהיה הטבה וכולי.

יואב קיש: צריך לתת לו את כל התמונה.

יואב קיש: יהיו לו שבועיים להחליט האם הוא הולך למכון בקרה, כן או לא.

יואב קיש: אם הוא לא נתן את התשובה, החובה תחול עליו.

יואב קיש: אני רוצה שתהיה תשובה פוזיטיבית שהוא לא רוצה ללכת.

יעקב אשר: מה זה תשובה?

יעקב אשר: בכתב?

יואב קיש: בכתב.

<עמית שטאובר: שבועיים זה זמן מספיק.

יואב קיש: זה מספיק זמן.

יואב קיש: שבועיים.

<תדמור עציון: ואם הוא לא הודיע?

יואב קיש: יש עליו חובה ללכת למכון הבקרה.

<קריאה: גם בסעיף הקודם שהקראת, גם שם צריך לכתוב.

יעקב אשר: הוא לא צריך לכתוב תכניות.

יואב קיש: שבועיים מעת הבקשה להיתר.

<תדמור עציון: בבחירה הכללית שדיברנו עליה באופן כללי קודם, אמרנו שאם אין את כל הבקרים המורשים באותון מכון, אתה יכול לבחור לא ללכת למכון, שם מועד הבחירה היה מועד הגשת הבקשה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אותו הדבר.

יואב קיש: זה אותו הדבר.

יואב קיש: שבועיים.

יעקב אשר: שיהיה ברור שהחובה הזאת תחול על אדם שבאמת במכון הזה יש את כל מה שהוא צריך.

<אבישי בן שושן: שהוא קיבל רישיון.

יעקב אשר: כל הפסיליטיס.

<אבישי בן שושן: ודאי.

יואב קיש: יש הגדרה ברורה עליה דיברנו.

יואב קיש: אם יש דרישה ספציפית שאין להם, הם מחזירים אותו לעירייה.

<רוני טיסר: לעניין בקשות להיתרים שאין עניינן הקמת בנין גורים חדש – יהיה ביום ד' בטבת התש"פ (1 בינואר 2020).

<רוני טיסר: בסעיף קטן (ז), במקום "סעיף קטן (ו)" יבוא "סעיפים קטנים (ו) ו-(ו1)" ואחרי "ושלושה חודשים" יבוא "או לדחות בצו את יום התחילה הנדחה באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה לעניין בקשות להיתר כאמור בפסקה (2) בשנתיים נוספות".

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: זה האישור בכפוף לאישור הוועדה.

<רוני טיסר: אחרי סעיף קטן (ז) יבוא: "(ח) בסעיף זה - "הקמת בנין מגורים חדש" – הקמת בניין חדש למגורים בלבד, בבנייה רוויה שאינו בניין רב קומות.

<רוני טיסר: "בנייה רוויה" – בנייה של שש יחידות דיור או יותר במבנה אחד בשתי קומות לפחות.

<רוני טיסר: "בניין רב קומות" – בניין שבו הפרש הגובה בין מפלס הכניסה הקובעת לבניין לבין מפלס הכניסה לקומה הגבוהה ביותר המיועדת לאכלוס, שהכניסה אליה דרך חדר מדרגות משותף עולה על 29 מטרים.

<רוני טיסר: "כניסה קובעת לבניין" – כהגדרתה לפי חוק זה.

<רוני טיסר: בסעיף 83(ג), אחרי "לפני יום התחילה המאוחר" יבוא "או יום התחילה הנדחה, לפי העניין".

יואב קיש: זה הסעיף הוולנטרי.

יואב קיש: לדעתי אין לכם את הנוסח.

יואב קיש: נא להקשיב.

<רוני טיסר: על אף האמור בסעיפים 145ב(3), 157ב, 158יח(ב), 158כג(א) או 261ה(3)(א) ו-158כו לחוק העיקרי, מיום ה-1 באפריל 2018 עד יום ה-1 באפריל 2019 יחולו הוראות אלה.

יואב קיש: נכנסנו לסעיף הדחייה שגם יש בו את הנושא של השיפוי וזה הסעיף שאנחנו הוספנו בדיונים בוועדה.

<רוני טיסר: מגיש הבקשה להיתר רשאי לבחור בהודעה שימסור לרשות הרישוי שבועיים מעת הגשת הבקשה להיתר כי על הבקשה לא תחול חובת בדיקת מכון בקרה לפי הוראות סעיפים 145ב(3), 157ב, 158יח(ב), 158כג(א) או 261ה(3)(א) לחוק לפי העניין ככל שהם בתוקף.

<קריאה: לחוק העיקרי.

יואב קיש: לחוק העיקרי.

יואב קיש: זה הפטור מללכת למכון הבקרה שקיים.

יואב קיש: האפשרות לפטור, אם הוא מגיש פוזיטיבית את הבקשה תוך שבועיים.

<רוני טיסר: הסעיף השני הוא סעיף האגרות שהבנתי שלגביו יש כמה הערות.

יעקב אשר: אגב, מי מיידע אותו?

יואב קיש: כשהוא מגיש את הבקשה להיתר, צריכים ליידע אותו בעירייה.

<קריאה: במה מיידעים אותו?

יואב קיש: שהוא צריך ללכת למכון בקרה.

יואב קיש: איך הוא יודע על כך שהוא חייב ללכת?

<רוני טיסר: יש לי תשובה.

<רוני טיסר: אנחנו סברנו שהמקום הנכון להודיע לו, זה במסגרת המידע להיתר.

יואב קיש: נכון.

<רוני טיסר: לפני שאדם הגיש בקשה להיתר, הוא מבקש את המידע.

יעקב אשר: הרשות המקומית.

יעקב אשר: נגיד את זה בשפה פשוטה שהפקיד בעירייה מבין מה הוא צריך לעשות.

<רוני טיסר: מהנדס הוועדה שמוסר את המידע להיתר, יצטרך להודיע לו על אפשרות הבחירה שלו.

יעקב אשר: להודיע בכתב.

יואב קיש: על החובה שלו ואפשרות הבחירה שלו לפטור ממנה.

יעקב אשר: אם זה בא בטפסים של ההיתר, זה צריך להיות בכתב.

יעקב אשר: אם את אומרת יודיע לו, הוא יגיד שהוא אמר לו במסדרון.

יואב קיש: שיהיה בכתב בטפסי ההיתר.

<קריאה: בדף המידע.

<קריאה: זה חייב להיות בדף המידע.

יעקב אשר: לא משנה.

יעקב אשר: תמצאו את המקום.

<קריאה: לא בבקשה להיתר.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: בדף המידע לבקשה להיתר.

יואב קיש: יש לו עד שבועיים מהגשת ההיתר.

<קריאה: מהגשת הבקשה למידע.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: הוא הגיש בקשה למידע וקיבל.

יואב קיש: שם כתוב לו בצורה מפורשת שהוא חייב ללכת למכון בקרה אלא אם הוא תוך שבועיים מיום הגשת הבקשה להיתר מבקש לבטל את החובה הזאת.

יעקב אשר: לא קבלת ההיתר.

יעקב אשר: אלא הגשת הבקשה להיתר.

יעקב אשר: מישהו כאן אמר קבלת ההיתר.

יואב קיש: הגשה.

<רוני טיסר: רק נבהיר שיש מידע שכבר נמסר לפני תחילת הטיפול.

<רוני טיסר: לכן כאן תהיה חובה פוזיטיבית על מהנדס הוועדה להודיע לו לפני.

יואב קיש: נכון.

<הוגו שפנגנטל: זאת בעצם הבדיקה המרחבית שהוועדה מעבירה.

יואב קיש: תמשיכי.

יואב קיש: בואו נגיע לעניין.

<רוני טיסר: בחר מגיש בקשה להיתר כאמור בפסקה (1) לפנות למכון בקרה, לא יידרש מגיש בקשה להיתר לשלם אגרה למכון בקרה והאגרה למכון הבקרה לפי סעיף 158כו תשולם לאוצר המדינה.

<רוני טיסר: אתם רוצים להכניס את המועדים?

<קריאה: בתנאי שמכון הבקרה עמד בתנאים.

<רוני טיסר: אני רק הבהיר לעניין הזה שבתקנות האגרות נקבע שאם מכון הבקרה לא עומד במועדים, מכון הבקרה מפחית מסכום האגרה.

יואב קיש: זה אותו הדבר.

<קריאה: אבל התשלום הוא מראש.

<קריאה: גם התשלומים במועדים.

יואב קיש: התשלומים במועדים כפי שהוגדר בחוק.

<קריאה: האוצר בא בנעליו של הקבלן.

יואב קיש: נכון.

<אריאל יוצר: אני אגיד לך למה הם אומרים את זה.

<אריאל יוצר: כי הקנסות הולכים ופוחתים.

<אריאל יוצר: זה לא אפס או אחד.

יואב קיש: בצדק.

יעקב אשר: גם בקונוס וגם בבונוס.

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: אין בונוס.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: יש קונוס אם הוא לא עמד במשהו.

יואב קיש: נעשה את זה הכי פשוט.

יואב קיש: אני לא אכנס עכשיו לניסוח.

יואב קיש: אני אומר את זה לכם ואני אומר את זה גם לכם וזה יהיה בניסוח.

יואב קיש: האוצר נכנס בכל נושא האגרות בנעלי הקבלן והוא שווה אחד לאחד לקבלן, גם בתשלום, גם בפיצוי אם אתם עושים משהו שלא הייתם צריכים.

יואב קיש: אחד לאחד.

יואב קיש: לוחות זמנים תחומים.

יואב קיש: נקודה.

יואב קיש: תמשיכי.

<רוני טיסר: חשוב לחדד.

<רוני טיסר: הקבלן, הכלל שנקבע הוא שמחזירים לו 20 אחוזים.

יואב קיש: אותו הדבר.

יואב קיש: לא יהיה שינוי עם הקבלן.

יואב קיש: אני אומר את זה הכי פשוט.

יואב קיש: האוצר הוא הקבלן בעניין האגרות.

יואב קיש: נקודה.

יואב קיש: ממשיכים הלאה.

<רוני טיסר: במידע על ההיתר כאמור בסעיף 145א(1)(2), ימסור בכתב מהנדס רשות הרישוי לידיעת הרוצה להגיש בקשה להיתר כי הוא רשאי לבחור בהודעה שימסור לרשות הרישוי שבועיים לאחר בקשה להיתר כי על הבקשה לא תחול חובת בדיקת מכון בקרה כאמור בפסקה (1).

יואב קיש: ימסור שהוא חייב ללכת למכון בקרה.

יואב קיש: הוא חייב לדעת שיש לו חובה ואם הוא לא יעשה את זה פוזיטיבית, הוא בחובה האת.

<קריאה: קודם הוא מגיש.

יואב קיש: הבנו את זה.

יואב קיש: בבקשה, תמשיכי.

<רוני טיסר: הוגשה בקשה להיתר שמידע לגביה נמסר לפני תחילתו של חוק זה, יודיע מהנדס הוועדה למגיש הבקשה את האמור בפסקה.

יואב קיש: בסדר.

<רוני טיסר: בסעיף 82, אחרי "יקבעו", במקום האמור בו יבוא "על ידי השר הממונה על הגורם המאשר בתוך 90 ימים מיום פרסומו של חוק זה".

<רוני טיסר: זה הסעיף של ה-90 ימים.

יואב קיש: למה שמת את זה כאן?

<רוני טיסר: כי בתיקון 101 נקבע שאם הגורמים המאשרים לא קובעים - - -

יואב קיש: אני לא רוצה להתווכח עכשיו.

יואב קיש: אם המקום שלו כאן משפטית הוא נכון, בסדר.

יואב קיש: אם לא, תחזירו את זה לאן שהוא היה.

<נינא כהן קרן: למשרדי הממשלה יש בעיה.

יואב קיש: אני לא מקבל את הדעה של משרדי הממשלה.

<נינא כהן קרן: הם מבקשים לפחות להשמיע את דעתם.

יואב קיש: אבל אמרתם את דעתכם בדיון הקודם.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס עוד פעם לדיון.

יואב קיש: אחרי שנסיים, אני אגיע אליכם.

יואב קיש: אני מבקש את הסעיף הזה, תחליטו משפטית היכן לשים אותו.

יואב קיש: סיכמנו את התהליך ואני חוזר עליו לפרוטוקול כדי שזה יהיה ברור גם ברמה המשפטית.

יואב קיש: השר האחראי – לא השר הממונה על החוק – יקבע תקנות.

יואב קיש: עברו 90 ימים והוא לא קבע.

יואב קיש: הסמכות עוברת לשר האוצר כאחראי על החוק.

יואב קיש: כל עוד זה בידי שר האוצר, שר האוצר צריך למשוך את זה אליו, ואם הוא לא מתקן תקנות, לא יהיו תקנות.

יואב קיש: אף אחד לא יכול לקחת את זה ממנו.

יואב קיש: שר האוצר שם תקנות.

יואב קיש: ברגע שהוא שם אותן, חזרה הסמכות לשר האחראי.

יואב קיש: זה התהליך כי אחרת לא נצא מזה.

יואב קיש: עכשיו תגידו את ההתייחסות שלכם.

<נינא כהן קרן: הייעוץ המשפטי במשרד הבריאות אבל אני חושבת שמה שאני אומרת מייצג גם את יתר חבריי.

יואב קיש: דברי בשמך, כמו שאנחנו נוהגים לעשות.

<נינא כהן קרן: חשוב להבהיר ששלושה חודשים, אפילו אם היינו מוכנים עכשיו עם נוסח, זה פשוט לא פרק זמן ישים.

<נינא כהן קרן: יש הרבה מאוד משוכות כדי לפרסם בסופו של דבר.

יואב קיש: אני לא אשם שארבע שנים לא עשיתם שום דבר.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: נא להמשיך.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: שמענו.

<נינא כהן קרן: זה פשוט לא ישים.

יואב קיש: לא מקבלים את דעתכם.

יואב קיש: נא להמשיך.

<רוני טיסר: בסעיף 83ג אחרי "לפני יום התחילה המאוחר" יבוא "או יום התחילה הנדחה לפי העניין".

יואב קיש: מה זה הסעיף הזה?

<רוני טיסר: זה סעיף תחילה.

יואב קיש: איפה הפיצוי הכספי?

יואב קיש: הוא עוד לא כאן.

<רוני טיסר: נכון.

יואב קיש: עד כאן, יעקב אשר ידידי, אני חושב שבאמת יש את כל העניין כפי שהוגדר עם הדחייה של השנה, עם החובה והזכות.

יואב קיש: עכשיו אנחנו צריכים לדבר על הפיצוי ואחרי כן נביא את זה להצבעה.

יואב קיש: מה ההצעה שלכם, יוצר, לגבי הפיצוי?

<אריאל יוצר: הפיצוי למי?

יואב קיש: למכוני הבקרה.

<אריאל יוצר: אמרנו.

<אריאל יוצר: אנחנו משלמים.

יואב קיש: אני רוצה שלושה דברים.

יואב קיש: הם משלמים את האגרות כמו הקבלן.

<אריאל יוצר: אולי אפשר להסביר גם למה לא נדרש כאן סוג של פיצוי.

<אריאל יוצר: מכוני הבקרה לא התחילו בפעולתם.

<אריאל יוצר: כמו שהיושב ראש אמר שכמו שכביש חדש נפתח ואפילו מכונית אחת לא עוברת בו והיום אנחנו רואים את התוצאות הכספיות.

<אריאל יוצר: לא יתכן שכרגע אנחנו גם נהיה חשופים, והיו כאן טענות, לתביעות משפטיות.

<אריאל יוצר: גם המדינה תהיה חשופה וגם תשלם מענק הקמה.

<אריאל יוצר: זה מטעם הייעוץ המשפטי של משרד האוצר.

יואב קיש: אני אומר לך את דעתי.

יואב קיש: כמו שהשיב בצלאל סמוטריץ מאוד יפה למכוני הבקרה, אני משיב עכשיו למשרדי הממשלה.

יואב קיש: כן, יש לנו גם אחריות כלפיהם ואני לא רוצה להיות בסיטואציה שאני עושה את מה שאתם חושבים במירכאות ואני לא מביא את השיקולים והאיזונים, ואז כל המכונים מודיעים למחרת שהם נסגרו, תודה רבה, הולכים לתבוע את הממשלה בבג"ץ או איפה שזה יהיה.

יואב קיש: לא יודע אם זה בג"ץ או מחוזי ונהיה כאן פלונטר ואין שוק ואין נעליים.

יואב קיש: אני עושה את האיזונים שאני מאמין שהם נכונים ומה שנכון עכשיו זה לבנות איזון שיעשה שני דברים: האחד, לדבר אחד הסכמתם והוא ברור, שהקבלן לא יפסיד.

יואב קיש: מעבר לכך, אני רוצה פיצוי של סכום ראשוני שיינתן לכל מכון בקרה על הדחייה בשנה, שצריך להגדיר אותו ואנחנו נדבר עליו.

<אריאל יוצר: כדי להבין.

<אריאל יוצר: מה זה פיצוי?

יואב קיש: זה לא פיצוי.

יואב קיש: זה סכום.

<אריאל יוצר: הוא חייב לקום.

יואב קיש: נכון.

<אריאל יוצר: זה מענק הקמה.

יואב קיש: תקרא לו מענק הקמה.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אני מוכן לקרוא לזה מענק הקמה וזה לכל מכון שהוקם ועמד בהגדרות שלו עד ה-1 באפריל.

<קריאה: קיבל רישיון.

יואב קיש: קיבל רישיון, יקבל מענק הקמה.

יואב קיש: על הסכום הזה תכף נדבר.

יואב קיש: לאחר מכן אני רוצה לבנות, כמו ששחזרנו את האגרות, אני רוצה ש-50 אחוזים מהאגרות שהקבלן היה אמור לשלם למכון הבקרה, הקבלן יקבל זיכוי על 50 אחוזים.

<אריאל יוצר: קודם כל, זה המון כסף.

יואב קיש: למה זה המון כסף?

<קריאה: זה בכלל לא המון כסף.

<קריאה: זה כלום.

יואב קיש: לא להפריע.

יואב קיש: בוא נדבר על המבנה.

<אריאל יוצר: אגרה ממוצעת שמשלם קבלן לעירייה היא פי חמש ממה שהוא אמור לשלם למכון הבקרה.

יואב קיש: דיברתי על מכון הבקרה.

יואב קיש: האגרה שהוא משלם למכון הבקרה.

<אריאל יוצר: פטרת אותו.

יואב קיש: אבל לקחתי את זה כבנצ'מרק לפיצוי שלו.

יואב קיש: לא על ההיתר.

<אריאל יוצר: הבנתי.

<אריאל יוצר: אני אסביר.

יואב קיש: תרגם אותי.

<אריאל יוצר: חבר הכנסת קיש אומר שהוא רוצה גם לייצר אינסנטיב לקבלנים לבוא.

<אריאל יוצר: אני אמרתי שהוא קיים בגלל איכות השירות, הזמנים וכולי.

יואב קיש: עדיין אין להם סיבה לבוא.

יואב קיש: את אותו דבר הוא ישלם ממילא.

יואב קיש: לא אגרות בנייה.

יואב קיש: אגרות למכון הבקרה.

<אריאל יוצר: הוא אומר שגם אם הוא לא משלם כלום למכון, עדיין הוא לא יבוא.

<אריאל יוצר: למה?

<אריאל יוצר: כי זאת עוד תחנה בדרך.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: לשם מה?

<אריאל יוצר: אני חושב אחרת כי אני חושב שהתחנה הזו אמור להיות לה ערך מוסף.

יואב קיש: אבל עוד לא יודעים.

<אריאל יוצר: מה הוא מציע.

<אריאל יוצר: הוא אומר שהוא רוצה לתמרץ כספית קבלן לבוא, מעבר לזה שהוא לא משלם.

<אריאל יוצר: כמה הוא מציע?

<אריאל יוצר: הוא אומר חצי מעלותך האגרה.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: זה בעצם אומר שכל שקל אגרה שהם היו אמורים לקבל מקבלן, עולה לך שקל וחצי.

יואב קיש: זאת המשמעות.

<אריאל יוצר: קודם כל, זה המון.

<אריאל יוצר: חוץ מזה, זה לא ברור.

<אריאל יוצר: בכל מקרה אני מציע שתיתן לנו, ראשית, לחשוב על זה קצת, ושנית, ככל שאנחנו הולכים לשם, להתחיל לחוקק את זה כאן בחקיקה ראשית, כסף לקבלנים, זה סיפור.

יואב קיש: איך אתה מציע שזה יהיה?

<אריאל יוצר: ככל שנשת

<אריאל יוצר: כנע בהצעה שלך ונקבל אותה, אנחנו נצהיר כאן לפרוטוקול שאנחנו נפרסם קול קורא על ידי מינהל התכנון, כמובן בתיאום עם משרד האוצר, למתן תמריץ כזה ואנחנו נעשה את זה.

יואב קיש: ואם זה לא יקרה?

<אריאל יוצר: הם יתבעו אותי.

<אריאל יוצר: אני מצהיר את זה לפרוטוקול.

יואב קיש: עוד לא החלטנו על זה.

יואב קיש: זה צריך להיות בכפוף להחלטת ועדה.

יואב קיש: אנחנו מדברים בתיאוריה כרגע.

<אריאל יוצר: אני בוועדה באירועים אחרים הרבה מאוד פעמים הצהרתי לפרוטוקול שאנחנו נתקצב שיפויים כאלה ואחרים וזה היה מנגנון קביל לחלוטין שעבר כאן ועבד כאן.

<אסא זהר: במתכונת הזאת, אף קבלן לא יבוא.

יואב קיש: מה לגבי מענק הקמה?

יואב קיש: מה גובה מענק ההקמה למכון?

<אריאל יוצר: אני חושב שאין צורך.

יואב קיש: חברי הוועדה דורשים את זה.

<אריאל יוצר: ככל שחברי הוועדה דורשים את זה, אני מציע מענק הקמה של 50,000 שקלים.

<קריאה: כמה?

<קריאה: מצחיק.

<קריאה: משכורת של בקר אחד.

יואב קיש: זה נרשם.

<אריאל יוצר: רק כדי לתת אינדיקציה.

<אריאל יוצר: כמה כסף צריך מכון להכניס במחזור – לא להרוויח – בשנה כדי להיות בסדר?

<אריאל יוצר: שני מיליון שקלים.

<אסא זהר: בסביבות 4.5 מיליון שקלים.

<אסא זהר: כמה אתה חושב?

<אריאל יוצר: אנחנו עשינו חישוב.

<אריאל יוצר: זה בין 2 ל-2.5 מיליון שקלים בשנה.

<אסא זהר: לא נכון.

<אסא זהר: יש לי כאן תחשיב.

<אסא זהר: אני רוצה לדבר על הסכומים.

<אריאל יוצר: אם זה המחזור שלו ואנחנו אמרנו שאנחנו משלמים את המחזור הזה ככל שקבלנים מגיעים - - -

<קריאה: רק אם זה וולנטרי.

<אריאל יוצר: לתמרץ אותם לבוא.

<אריאל יוצר: לכן אנחנו חשבנו שהסכום שהצעתי כדי לתת לגוף לקום ולאפשר לו להתגלגל בשלב הראשוני עם איזשהו מענק הקמה בלי שהוא צריך לעבוד יום, הסכום הזה סביר.

יואב קיש: אני שואל שאלה אחרת.

יואב קיש: הרישוי מחדש, כמה הוא עולה?

יואב קיש: רק הרישוי.

יואב קיש: כל שנה אתם צריכים לעשות רישוי.

<אסא זהר: ההסמכה עלתה 200,000 שקלים.

<אסא זהר: ההסמכה הראשונית עלתה 200,000 שקלים.

יואב קיש: הראשונית.

יואב קיש: כמה זה עולה בשוטף?

<אסא זהר: אני לא יודע.

<אסא זהר: עוד לא הגענו לשם.

<קריאה: שכירות של המקום.

<אסא זהר: יש לי מספרים.

<אסא זהר: בשוטף הוצאה של מכון, אם הוא רוצה לעמוד בדרישות החוק עם מספר הבקרים, זה 350,000 שקלים מינימום.

יואב קיש: נראה לי שקצת הגזמת.

<אסא זהר: לא.

<אסא זהר: לחלוטין לא.

יואב קיש: חבר הכנסת יעקב אשר, אני חשבתי שנספיק לגמור את הדיון הזה אבל לא נספיק.

יואב קיש: אני רוצה להציע הצעה.

יואב קיש: דרך אגב, זה נשאר הנושא היחידי פתוח כדי לסיים את החוק הזה.

יואב קיש: לצערי אנחנו נצטרך לקיים עוד דיון.

יואב קיש: אני אומר לצערי כי אני לא יודע מתי אני שם את זה בלוח הזמנים של הוועדה אבל לא תהיה ברירה.

יואב קיש: אני הולך לשים הצעה על השולחן ואני מבקש שתתייחסו אליה ותנסו להגיע סביבה להתאמות.

יעקב אשר: אתה היושב ראש, אתה מחליט.

יעקב אשר: אני לא יודע כמה הידברות הייתה ביניכם בעניין הזה, אבל אני מציע לנסות להגיע, שהיושב ראש ייתן להם כמה ימים או תקבע את הזמן של הדיון ועד אז ינסו להגיע להסכמה משותפת, ואם לא להסכמה, לפחות היכן חילוקי הדעות ואז יהיה לנו יותר קל.

יואב קיש: אני כן רוצה הסכמה אבל כדי לתת הסכמה, אני גם חייב לומר כמה מלים על המספרים כי אחרת לא תהיה הסכמה, כי אז כל אחד יבוא עם הגישה שלו.

יואב קיש: אני נותן כאן איזשהו בנצ'מרק שאני רוצה שכן תהיה אליו התייחסות.

יואב קיש: אני חושב, לאור מה ששמעתי על עלות חידוש רישיון, על כך שהם נמשכים עוד שנה והמשמעות של זה, אני רוצה שיהיה מענק הקמה בסדר גודל של 150,000 שקלים.

<אריאל יוצר: זה הרבה.

יואב קיש: אני יודע שזה הרבה.

יואב קיש: אתה אמרת שליש ממנו והם אמרו פי שתיים.

<קריאה: נכון.

<קריאה: זה כלום.

יואב קיש: אני דורש לבדוק משפטית את העניין הזה של 50 אחוזים מהאגרות למכון הבקרה כתשלום עידוד לקבלן להגיע למכון הבקרה.

יואב קיש: אז שקל של אגרות עולה לכם שקל וחצי.

יואב קיש: זאת התוספת, כאילו הבונוס לקבלן כדי שיבוא.

יואב קיש: הנושא השלישי.

יואב קיש: המתווה הזה ייבחן אחרי שישה חודשים והוא לא חייב לרוץ לשנה.

יואב קיש: השר יכול לבוא ולהמליץ לוועדה להפסיק את המתווה ולהתחיל את החובה.

יואב קיש: גם זה שיכול להיות.

<אריאל יוצר: ולהפסיד לסבסד אותם.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: לכן אני מאפשר.

יואב קיש: אני לא אומר לכם שאתם עכשיו נעולים לשנה.

יואב קיש: אני אומר לכם שזה לפחות לשישה חודשים ונותן לכם אפשרות, אם דברים משתנים, שהשר יבוא לכאן ויעשה את זה.

יואב קיש: אני כן רוצה להוסיף עוד דבר אחד.

יואב קיש: אנחנו כאן מתבססים על מהלך שיכול להיות שייכשל לגמרי.

יואב קיש: אמרנו שאולי אפילו לא יבוא קבלן אחד ואז הם תקועים מכל הכיוונים.

<קריאה: אולי לא יבוא מכון אחד.

יואב קיש: אם המכון יצליח, מצוין.

יואב קיש: אם אנחנו נמצא שהגיעו אפילו 600 מתוך ה-1,200 , אז יהיה כאן מספיק כסף ואף אחד לא יבכה וכולנו נרגיש בטוב.

<אריאל יוצר: בינתיים סבסדנו.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: סבסדנו את המוגבל.

יואב קיש: אבל אם לא תסבסד, לא יבואו.

יואב קיש: יכול להיות גם מצב שלא יבואו 500 אלא יבואו חמישה לכל השוק וזה אבסורד.

יואב קיש: זה אני לא מוכן שיהיה כי אני לא מוכן שהם ימשיכו לדמם שנה.

יעקב אשר: הסבסוד שאתה נותן לקבלנים, אתה לא עושה את זה עבורם.

יעקב אשר: זה לא חלק מהפיצוי אלא זה חלק מלהרגיל את המערכת לדבר הזה והוא נכון מבחינתכם בכל מקרה.

יואב קיש: הדבר האחרון שאני אומר ואני לא נכנס לפרטים.

יואב קיש: אני רוצה לתת להם איזשהו רף מינימלי שאם לא באו קבלנים בכלל, שהם לא עומדים מול שוקת שבורה לחלוטין.

<אריאל יוצר: זה מענק ההקמה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: זה רק להקמה וזה להמשך.

יואב קיש: אמרתי, הדיון הבא יהיה אחרי שאתם תעשו דיון.

יואב קיש: אני רוצה שתיתן לי תמונה.

יואב קיש: לתפיסתי מענק ההקמה לא עונה על הסיטואציה בה יושבים כלל ששת מכוני הבקרה וקיבלו שני לקוחות במשך שנה שלמה.

<אריאל יוצר: להתייחס רק לנקודה הזאת.

<אריאל יוצר: אם הייתה חובה ועדיין היה כאן מכון מפסיד, כי הוא נותן שירות גרוע?

<קריאה: מה זה אם?

<קריאה: זה לא קורה.

<קריאה: זה לא יקרה.

יואב קיש: אני מבין מה אתה אומר.

יואב קיש: לא אמרתי שרף המינימום הזה, מטרתו לגרום לכך שהמכונים לא יפסידו.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: צריך להיות להם אינטרס להביא לקוחות, להילחם ולשווק.

<קריאה: אבל אתם הרגולטור.

יואב קיש: רבותיי, הדיון נגמר.

יואב קיש: זה מה שאמרתי.

יואב קיש: נגמר.

יואב קיש: תודה על ההפרעות.