ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 569, 2018-02-19 13:15

יואב קיש: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יואב קיש: אנחנו בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 101) לסעיף 81.

<רוני טיסר: תיקון, אין מספר תיקון, נוסח מעודכן של הממשלה לקראת הדיון ביום 19 בפברואר 2018.

<רוני טיסר: הנוסח שנשלח הוא נוסח מעודכן של הממשלה.

<רוני טיסר: יש תיקון אחד.

<תומר רוזנר: אני אסביר.

<תומר רוזנר: כפי שאמרתי, הממשלה מבקשת מקצה שיפורים לתיקון 119 שעבר כבר בכנסת בנושא מכוני הבקרה ולכן היא מביאה כאן נוסח מתוקן.

<תומר רוזנר: זאת בעצם יוזמה של הממשלה להביא תיקון נוסף לחוק.

<תומר רוזנר: כפי שהסברתי בחלק קודם של הדיון, אם התיקון הזה לא יידון או יתקבל ב-1 באפריל 2018, ייכנסו לתוקפן ההוראות שמתייחסות למכוני בקרה ויש סבירות גבוהה – אני אומר בזהירות – שהדבר הזה יקרה ומכוני הבקרה לא יהיו מוכנים עד המועד הזה ולכן הדבר עלול לגרום לשיתוק בענף הבנייה ולכן יש צורך לתקן.

<תומר רוזנר: לכן הממשלה מציעה מספר תיקונים שקשורים לנושא הזה של מכוני הבקרה ואני מציע שהממשלה תציג את התיקונים שהיא מבקשת.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: ניתן לממשלה להציג.

יואב קיש: אני רוצה לומר שלצערי ברור – ואני אומר את זה לכולם – שאנחנו לא יכולים להשאיר את המצב כמו שהוא כי זה יפגע בבנייה בישראל ואין בכוונתנו לעשות זאת, עם כל הרצון האמיתי שלנו לקדם את נושא מכוני הבקרה.

יואב קיש: צריך למצוא פתרון.

יואב קיש: מצד אחד אמרתי שאין כוונה ללכת להליך שיפגע בשוק הבנייה הישראלי.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: מצד שני, אם אנחנו לא נתחיל, זה לא יקרה לעולם וגם זה ברור ולא רק זה.

יואב קיש: אני אומר לנציגי מכוני הבקרה שנמצאים כאן שברור שיש לזה משמעויות כספיות ונזק כספי שנגרם לכם מהעניין הזה ואני אומר לכם שאני עושה את הדיון בשביל הדבר הזה.

יואב קיש: אני מהתחלה הבנתי שהיה דיון קודם ואמרתי שנדחה בשנה אבל יש כאן בעיה אמיתית ואנחנו עושים את הדיון הזה בשבילכם.

יואב קיש: אני יכול להגיד לכם שדיברתי עם האוצר ואמרתי שכך זה לא יכול להמשיך בצורה הזאת וחייב להיות פיצוי למכוני הבקרה כי ההתנהלות הזו היא לא התנהלות שאנחנו נאפשר אותה.

יואב קיש: אנחנו עכשיו מנסים למצוא את ההגדרה של אם מתחילים, איך מתחילים, מתי, ואיך מפצים בהתאם לעיכוב.

יואב קיש: זאת מהות הדיון לתפיסתי.

יואב קיש: מי רוצה להציג את עמדת הממשלה בעניין?

יואב קיש: משרד האוצר?

יואב קיש: מינהל התכנון?

<בנימין ארביב: מינהל התכנון.

<בנימין ארביב: אני אציג את עיקרי התיקונים.

<בנימין ארביב: לומר את התיקונים באופן כללי?

<תומר רוזנר: תציג באופן כללי ואחר כך תרד לפרטים.

<בנימין ארביב: בסדר.

<בנימין ארביב: מכוני הבקרה בשלב הראשון – והוועדה תחליט מתי זה יהיה – יעסקו רק במגורים, בנייה חדשה, רוויה עד 29 מטרים, והוועדה כבר אישרה את האגרות למבנים האלה.

<בנימין ארביב: ברור שבשנים הראשונות מכוני הבקרה יעסקו רק במבנים כאלה.

<בנימין ארביב: התיקון הראשון שאנחנו מבקשים, שזה כבר תיקון שנכנס בתיקון 119, אנחנו משנים מעט את הנוסח וגם את המיקום, ששר האוצר יהיה רשאי לתת רישיון למכון בקרה שיעסוק בסוגי המבנים האלה שהם מגורים ובנייה חדשה עד 29 מטרים, גם אם אין שם בקרים, כל עבודת הבקרים המורשים שנקבעו שזה הגנת הסביבה, בריאות, כבאות ופיקוד העורף ואני אומר לפרוטוקול שאין לנו שום כוונה לתת רישיון למכון בקרה בלי בקרים מורשים מטעם כבאות ופיקוד העורף.

<בנימין ארביב: הכוונה היא לבקרים מורשים מטעם הגנת הסביבה ובריאות.

<בנימין ארביב: הסיבה היא כי כפי שהתברר בישיבות ובתיאום עם המשרדים האלה, בנוגע לבקשות למגורים, הצורך באישורים של המשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות הוא יחסית נמוך ולכן אין הצדקה להעסקת בקר מורשה מטעמם בשלב הראשון.

יואב קיש: עצור רגע.

יואב קיש: מכוני הבקרה אמורים לאפשר לעיריות, מוציאים את החלק הזה של בחינת הבקרה והפיקוח על הבנייה החוצה מהעירייה, מה שלא קורה בעירייה.

<בנימין ארביב: היום זה לא קורה.

יואב קיש: היא מתעסקת רק בזכויות.

יואב קיש: ולרכז את כל הגופים שנדרש הרישיון שלהם לטובת העניין.

יואב קיש: לטובת זה מסמיכים בתוך מכון הבקרה את כל האנשים הרלוונטיים כדי לאשר את הבדיקות הנדרשות ואז אתה אומר לי עכשיו שהגנת הסביבה, הבדיקות שלו הן מינימליסטיות ואין טעם להכשיר בשביל זה.

יואב קיש: אז מה, אתה מדבר אתי לאורך טווח שזאת המדיניות שלכם?

<בנימין ארביב: לא.

<בנימין ארביב: בנפח הזה של מגורים.

יואב קיש: אתה אומר דווקא אולי בבניית רב קומות, יכול להיות שכן יש.

<בנימין ארביב: או מבני ציבור או תשתיות.

יואב קיש: מכיוון שאנחנו לא נכנסים לזה כרגע, הם פחות נדרשים.

<בנימין ארביב: הם פחות נדרשים.

יואב קיש: על זה אתה מוכן לתת מעבר לתקופה הראשונה הזאת.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: חשבתי שאתה מדבר על מכאן והלאה.

<בנימין ארביב: לא.

<בנימין ארביב: רק בנפח הזה.

חמד עמאר: לכמה זמן?

<בנימין ארביב: כרגע החוק מדבר על ארבע שנים.

<בנימין ארביב: שוב, פחות חשובה התקופה.

יואב קיש: אנחנו נמצא כאן פתרון אחר.

יואב קיש: אני כבר אומר לך.

יואב קיש: הכיוון שאנחנו הולכים אליו הוא לא בדיוק מה שכתוב בחוק, אבל בוא נבין רגע מה ההצעה של הממשלה.

<בנימין ארביב: זה התיקון הראשון.

<בנימין ארביב: יש כאן הגדרות שהן קבועות בתקנות אבל כדי לא להפנות לתקנות, הכנסנו כאן הגדרות מה זאת בנייה רוויה, מה זה בניין רב קומות וכולי.

יואב קיש: יש סטייה בין ההגדרות האלה לתקנות?

<בנימין ארביב: לא.

יואב קיש: זה זהה אחד לאחד.

<בנימין ארביב: זה זהה.

יואב קיש: מה עם (2)?

יואב קיש: אצלי מופיע ב-(1), שר האוצר רשאי לתת רישיון, וב-(2), ניתן רישיון לגוף כאמור, לפני ההגדרות.

יואב קיש: בוא תעבור על (2).

<בנימין ארביב: אני אסביר.

<בנימין ארביב: זה פשוט סעיף שכבר נכנס ב-119 אבל אני אסביר אותו.

<בנימין ארביב: אנחנו רק משנים את המיקום.

<בנימין ארביב: מה שנכתב כאן זה שאם יש בקשה להיתר, שוב, בסוג הזה של מגורים שמכוני הבקרה יעסקו בשלב הראשון בבקשות האלה, אבל אותה בקשה להיתר כן טעונה אישור של המשרד להגנת הסביבה או משרד הבריאות בשל הוראה בתכנית למשל, כיוון שלגבי אותה בקשה לא יהיה בשלב הראשון במכון הבקרה בקר מורשה לעניין הגנת הסביבה ובריאות, ניתנת כאן - - -

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: סעיף (2) בעצם בא לפתור את הבעיה אם בסוף כן תיתקלו בהגנת הסביבה והבריאות.

חמד עמאר: אם מביאים אותו להגנת הסביבה, זה אומר להוסיף את (2), אין צורך.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: זה וולנטרי.

<תומר רוזנר: אתה יכול לבחור אם ללכת למכון או לא ללכת למכון.

יואב קיש: נדרש רישיון לגוף כאמור בפסקת משנה (1) למכון בקרה והוגשה לרשות הרישוי בקשה להיתר שלגביה נדרש אישורו של גורם מאשר המנוי, שמכון הבקרה איננו יכול לאשר, אז רשאי מגיש הבקשה לבחור בהודעה שימסור לרשות הרישוי כי על הבקשה לא תחול חובה.

יואב קיש: הוא לאף פעם א ילך למכון.

<בנימין ארביב: נכון.

חמד עמאר: זה מה שאמרתי.

חמד עמאר: הוא לא ילך למכון.

יואב קיש: מה עוד אתם רוצים לעשות או שבזה גמרתם?

<בנימין ארביב: לא.

<בנימין ארביב: יש עוד.

<מירי כהן: זה צריך להיות בכל מקרה גם אחרי ה-1 לחודש.

<בנימין ארביב: אני רק אומר בהערה שהפסקה השנייה שדיברנו עכשיו עליה, שמדברת על בחירה של מבקש ההיתר, היא גם אם הוועדה תחליט שבשנה הקרובה הכול יהיה וולנטרי, הפסקה הזאת עדיין נדרשת כי היא לא מדברת רק על השנה הקרובה אלא היא מדברת גם אחרי 2019.

<בנימין ארביב: לכן יש חשיבות להשאיר את הפסקה הזאת.

<בנימין ארביב: אחרי כן יש את ההגדרות.

<בנימין ארביב: אמרנו שזאת חזרה על התקנות.

<בנימין ארביב: כאן יש תיקון משמעותי שהממשלה מבקשת ואני אסביר אותו.

חמד עמאר: באיזה סעיף?

<בנימין ארביב: תיקון סעיף 158כא, בתחילת עמוד 3.

יואב קיש: יש כאן תוספת של הוועדה וכתוב: אינה מקובלת על הממשלה.

<בנימין ארביב: נכון.

<קריאה: כל סעיף 158כא, זה תיקון טכני.

<בנימין ארביב: נכון.

<בנימין ארביב: ב-כב.

<קריאה: לאחר מכן, ב-כג.

יואב קיש: כתוב כאן כג.

יואב קיש: זה צריך להיות כב?

<בנימין ארביב: כן.

יואב קיש: ואז במקום השר הממונה על ביצוע אותו חיקוק, יבוא השר הממונה על אותו גורם מאשר.

<בנימין ארביב: זה מה שמבקשת הממשלה.

יואב קיש: תסביר מה היא מבקשת.

<בנימין ארביב: סעיף 158כב, סעיף קטן (א), עוסק בתנאי הכשירות של הבקרים המורשים.

<בנימין ארביב: כלומר, אלה מכוני בקרה שיש בהם בקרים רגילים ויש בקרים מורשים והבקרים המורשים הם מוסמכים לתת את האישורים במקום הגורם המאשר.

<בנימין ארביב: סעיף 158כב, סעיף קטן (א), מדבר על כשירות של הבקרים המורשים ולאורך הסעיף יש סמכויות נוספות שקשורות לבקרים האלה, להסמכה שלהם, לביטול ההסמכה שלהם וכן הלאה.

<בנימין ארביב: השאלה כרגע היא מי קובע את תנאי הכשירות של אותם בקרים מורשים.

<בנימין ארביב: האם השר הממונה על הגורם המאשר.

יואב קיש: מי זה הגורם המאשר?

<בנימין ארביב: הגורם המאשר, אלה ארבעה גורמים שנקבעו בסעיף 158כא, שהם שר הבריאות או עובד מעובדי משרדו, השר להגנת הסביבה או עובד מעובדי משרדו, רשות הארצית לכבאות והרשות המוסמכת כמשמעותה בחוק ההתגוננות האזרחית.

<בנימין ארביב: אלו ארבעת הגורמים המאשרים שנקבעו בחוק.

<בנימין ארביב: לפי הנוסח כעת של החוק, אם הצורך באישור של גורם מאשר נקבע בחיקוק מסוים, מי שקובע את תנאי הכשירות של הבקרים המורשים זה השר הממונה על אותו חיקוק ולא השר הממונה על הגורם המאשר.

<בנימין ארביב: קרי, אם בתקנות הרישוי, תקנות התכנון והבנייה נקבע שיש צורך בהתייעצות עם רשות הכבאות, כיוון ששר האוצר הוא השר האחראי על החיקוק של תקנות הרישוי, לפי הנוסח של החוק היום שר האוצר צריך לקבוע את תנאי הכשירות של הבקרים המורשים לעניין הכבאות כי הוא השר הממונה על החיקוק שקבע את הצורך באישור הגורם המאשר.

חמד עמאר: אבל הוא לא ממונה על הכבאות.

חמד עמאר: מי שממונה על הכבאות, זה השר לביטחון פנים.

יואב קיש: זה הוויכוח.

<מירי כהן: זו הבעיה ולכן לא נכון שאנחנו תנאי כשירות לכבאות.

<בנימין ארביב: הסעיף הזה, זה סעיף קטן (א), משפיע על עוד סעיפים קטנים לאורך הסעיף.

<בנימין ארביב: ההסמכה של בקר מורשה, ביטול ההסמכה של בקר מורשה - - -

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: יש כאן שתי גישות שונות, האחת של הממשלה ואחת של הוועדה?

<תומר רוזנר: הייעוץ המשפטי לוועדה סבור שכדי למנוע את המצב שבו היינו עד היום, שבו למעשה חלק מהגורמים המאשרים תוקעים את הרפורמה, אם לומר בלשון העם, משתמשים בסמכויות כאלה ואחרות שיש להם כדי לא לקדם אותה, הגישה שלנו היא שאם הולכים לכיוון הזה, צריך להגביל את השר הממונה בזמן ולומר לו שתוך 90 ימים יתקין את התקנות של תנאי הכשירות, ואם הוא לא יעשה את זה, הסמכות תעבור לשר האוצר.

יואב קיש: זה נראה לי פתרון טוב.

<מירי כהן: אני חושבת שאנחנו תומכים בהצעה הזאת.

יואב קיש: זה נראה לי פתרון טוב.

<קריאה: יש תיקים אצל הכבאות שלוקח שנתיים.

<קריאה: כל שלושה חודשים עוד בדיקה וכולי.

יואב קיש: אחרי רישוי עסקים, יש לנו רפורמה מאוד גדולה שמחכה לנו בדרך.

חמד עמאר: מה שהציע היועץ המשפטי, זאת הצעה טובה.

חמד עמאר: אתה לא יכול לתת ישר סמכות לשר האוצר או לןשר הממונה במקום לחזור לשר הממונה.

יואב קיש: אבל אם הוא תוקע את זה ולא עושה כלום?

חמד עמאר: תוך 90 ימים.

יואב קיש: אני מקבל.

<טל זקס: המשרד להגנת הסביבה.

יואב קיש: דיברנו בדיון הקודם על כך שדווקא הגנת הסביבה פחות קריטי ואנחנו מחריגים אותו.

<טל זקס: נכון.

<טל זקס: רק בנקודה הזאת.

<טל זקס: הנקודה הזאת לא עלתה כל כך בהקשר שלנו בהתחלה אבל כשהיא עלתה, אנחנו ראינו שהיא כן רלוונטית לנו.

<טל זקס: צריך להבין שהמשרד להגנת הסביבה הוא גורם מאשר גם לפי חיקוק אבל בעיקר לפי תכנית.

<טל זקס: אז השר הממונה על התכנית הוא לצורך העניין שר האוצר ואז יוצא פיצול בתקנות כשירות שקובע השר להגנת הסביבה לפי חיקוק, לתקנות כשירות שקובע שר האוצר לפי תכנית.

<טל זקס: האם זאת הכוונה?

<טל זקס: זה איזשהו פיצול שלא כל כך ברור מה המשמעות האופרטיבית שלו.

<טל זקס: לא ידעתי שהממשלה מסכימה להצעה שעלתה כאן, אבל בעינינו בכל מקרה חייבת להיות הסכמה של השר.

יואב קיש: אבל יש לו 90 ימים ואם הוא לא מסכים, לא נמשיך לחכות לו לנצח.

חמד עמאר: כל המטרה היא לקדם.

יואב קיש: המטרה היא שזה יזוז.

<טל זקס: אין לנו התנגדות עקרונית להגבלת זמן.

יואב קיש: זאת ההצעה שלנו.

<תומר רוזנר: אני אבהיר.

<תומר רוזנר: על פי הצעת הממשלה מתקבלת עמדתכם שבעצם השר שיתקין את תקנות הכשירות הוא השר הממונה על הגורם המאשר, קרי, השר להגנת הסביבה במקרה שלכם.

<תומר רוזנר: אך מוגבלת סמכותו בזמן ל-90 ימים ואם הוא לא יעשה שימוש בסמכותו בתוך 90 הימים האלה, הסמכות תעבור לשר האוצר.

<טל זקס: ממתי מתחילים 90 הימים?

<תומר רוזנר: מתחילתו של החוק הזה.

יואב קיש: מכניסתו של התיקון לתוקף.

<טל זקס: הבקר שלנו לא נכנס בשלב הזה.

<תומר רוזנר: זה לא משנה.

<תומר רוזנר: תתקינו את תנאי הכשירות בתוך 90 ימים.

<טל זקס: זאת בעיה.

<תומר רוזנר: תתמודדו.

<טל זקס: אם תיתן לי להסביר, אני אסביר מה הבעיה.

<טל זקס: מה שרלוונטי מבחינתנו, ולזה אנחנו מנסים להיערך בהנחה שסוכם שמגורים זה פחות רלוונטי, אלה השימושים שאמורים להיכנס ואנחנו בהחלט כן נתעקש שייכנס בקר של המשרד להגנת הסביבה.

יואב קיש: אתם היחידים שצריכים לא להתלונן על הזמן.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי כל העבודה שלכם נדחית, כך שאין לכם בעיה.

יואב קיש: אתם תעשו את הפתרון הנקודתי ואז יהיה לכם הרבה זמן עד שייכנסו כל שאר הדברים.

יואב קיש: לכן דווקא מהגנת הסביבה במקרה הזה לא צריכה להיות תקלה.

יואב קיש: אני אומר שאני הולך עם ההצעה של ה-90 ימים.

חמד עמאר: גם אני.

יואב קיש: אני לא רוצה לקצר את זה יותר מדי.

יואב קיש: מישהו ממשרדי הממשלה רוצה להתייחס?

יואב קיש: זה מה שאנחנו רוצים לעשות.

חמד עמאר: הם אמרו שהם תומכים.

<מירי כהן: סגנית ראש מטה הדיור.

<מירי כהן: הבעיה היחידה היא שככל שהתיקון נכנס ב-1 באפריל, תיכנס איזו מתכונת שהוועדה תחליט כאן היום, צריך שהכבאות יסיימו עם תנאי הכשירות ו-90 ימים כבר עוברים את הרישיון.

יואב קיש: עובר, אז לא יהיה.

יואב קיש: אז אתם תפצו אותם.

יואב קיש: אני לא נכנס עכשיו לזה.

יואב קיש: על זה נדבר אחר כך.

<נועה עמירב פטאל: משרד המשפטים.

<נועה עמירב פטאל: יש כאן בעצם סמכות שעוברת אחרי 90 ימים אבל כידוע הסמכות להתקנת תקנות נמשכת וזה אומר שאם השר אחר כך רוצה לתקן את התקנות, נדרשים שינויים, יש כאן איזו קונסטלציה קצת מוזרה.

<נועה עמירב פטאל: במהות רצינו לתת את הסמכות לשר ולתחום בזמן אבל השאלה מה קורה אם אחר כך הוא רוצה לעשות שינויים.

<תומר רוזנר: זה יהיה לתקנות הראשוניות.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: זאת תהיה התקנה לתקנות הראשוניות ואז הסמכות חוזרת לשר המקורי שיכול תמיד לתקן, לשנות ולהוסיף אבל יהיה משהו שיתחילו אתו.

יואב קיש: אני רוצה להמשיך.

יואב קיש: עוד לא נגענו בליבה שזה הפיצוי למכוני הבקרה.

<בנימין ארביב: תיקון נוסף הוא סעיף 158כד אבל זה בהמשך התיקון הזה.

<בנימין ארביב: צריך להיות השר הממונה על הגורם.

יואב קיש: התיקון יבוצע בהתאם לכל הטקסט.

<בנימין ארביב: בסדר.

יואב קיש: אם אין צורך להקריא, אל תקריא.

<תומר רוזנר: הוא לא מקריא.

<תומר רוזנר: הוא רק מציג.

<תומר רוזנר: הצגת את הנושא הזה.

יואב קיש: תעבור לנושא נוסף.

<בנימין ארביב: נושא נוסף קשור לסמכויות המנהל.

<בנימין ארביב: אנחנו כרגע רוצים להתקין את תקנות מכוני הבקרה.

<בנימין ארביב: ראינו שיש צורך לתת סמכויות למנהל שהשר ימנה לעניין מכוני בקרה.

יואב קיש: היום אין בחוק הגדרה של מנהל?

<תומר רוזנר: אין.

יואב קיש: בעיקרון למי הם כפופים?

<תומר רוזנר: לשר.

יואב קיש: כל אחד עם השר שמפקח עליו?

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: שר האוצר.

יואב קיש: מה רוצה שר האוצר?

<תומר רוזנר: רוצה למנות פונקציה של מנהל מכוני בקרה.

<בנימין ארביב: שהוא יהיה רשאי להנחות, לתת הוראות וכולי.

<בנימין ארביב: זה הסעיף הזה.

<בנימין ארביב: עכשיו אני מגיע לסעיף שהוא בעצם תיקון.

יואב קיש: זה סעיף של המנהל שאין בו הרבה משמעות.

יואב קיש: כמה מכונים הולכים להיפתח או נפתחו?

<קריאה: ארבעה.

<קריאה: ארבעה אושרו ויש עוד שניים בתהליך.

<קריאה: קיבלו הסמכה של הרשות הלאומית להסמכת מעבדות.

<קריאה: עוד אף אחד לא קיבל רישיון הפעלה משר האוצר.

יואב קיש: כמה בתכנון בסך הכול?

<קריאה: שישה.

יואב קיש: גיאוגרפית, היכן?

<אתי פלר: מנכ"לית הרשות הלאומית להסמכת מעבדות.

<אתי פלר: עד עכשיו הוסמכו ארבעה ארגונים, החמישי יקבל את ההסמכה אני מניחה עד סוף החודש.

<אתי פלר: הצפי שלנו מהבקשות שהוגשו לנו וכבר הצהרנו מספר פעמים הוא שיהיו כשמונה מכוני בקרה.

<אתי פלר: על פי החוק הם לא ממוקמים גיאוגרפית אלא הם יידרשו לקבל כל עבודה שתוגש להם ולא משנה היכן היא תהיה בארץ.

חמד עמאר: אבל לא מחייבים אותם למקומות בהם הם יהיו?

<אתי פלר: לא מחייבים.

יואב קיש: אפשר לדעת מיקומים פיזיים, היכן הם יהיו?

יואב קיש: מחר מישהו מאילת רוצה לבוא ולדבר עם המכון פיזית ולא בטלפון.

יואב קיש: איפה יושבים המכונים?

יואב קיש: איפה יושבים ארבעת המכונים שאושרו?

<אתי פלר: הארבעה שאושרו יושבים דרום עד חדרה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: ארבעה מיקומים.

יואב קיש: את יודעת לומר לי או לא?

<אתי פלר: אני יכולה להיכנס לאתר ולהקריא לך.

<קריאה: אני יכול להגיד לך.

<קריאה: יש אחד בירושלים, בתל אביב יש שניים ואחד ביבנה.

חמד עמאר: אחד מקריית שמונה צריך לנסוע עד יבנה?

<קריאה: הוא לא צריך לנסוע.

<קריאה: הוא מעביר באינטרנט.

<קריאה: התהליך הוא דיגיטלי.

<אתי פלר: הכול דיגיטלי.

יואב קיש: אם הוא רוצה לדבר, התשובה לשאלתך היא כן.

יואב קיש: הוא יצטרך לבוא ליבנה או לתל אביב או לירושלים.

<קריאה: חוץ מהבקרה בשטח.

יואב קיש: ברור, אבל במקרה הזה אתם נוסעים לשם ולא הוא בא אליכם.

<בנימין ארביב: תיקון לסעיף 101 שדיבר על יום התחילה.

יואב קיש: סעיף 81.

<בנימין ארביב: כן.

<בנימין ארביב: זה הנושא המשמעותי יותר.

יואב קיש: כאן הגענו למהות עליה עד עכשיו הגענו להסכמות, לפחות להבנתי, עד עכשיו.

יואב קיש: נכון?

חמד עמאר: נכון.

<בנימין ארביב: בתיקון 119 שעבר לפני פחות מחודשיים, ניתנה סמכות לשר האוצר לדחות את יום התחילה המאוחר בשלושה חודשים נוספים שמסתיימים ב-1 באפריל.

יואב קיש: ואין לו דחייה נוספת.

<בנימין ארביב: נכון לעכשיו, אין לו דחייה נוספת ואין הבחנה בין בקשות למגורים למה שהוא לא מגורים.

<בנימין ארביב: אם החוק לא יתוקן, ב-1 לאפריל כל בקשה להיתר שתוגש אחרי המועד הזה, חייבת לעבור דרך מכון בקרה.

<בנימין ארביב: אנחנו יודעים שאנחנו לא ערוכים וכולי.

<בנימין ארביב: לכן הצעת הממשלה היא כזו.

<בנימין ארביב: בקשות להיתרים למבנה מגורים כפי שמוגדר כאן, בנייה רוויה חדשה עד 29 מטרים ויום התחילה המאוחר הנדחה כמו שקוראים לו כעת יהיה עד - - -

יואב קיש: מאיפה אתה מקריא את זה?

יואב קיש: אני לא רואה.

יואב קיש: אני בסעיף 81 בעמוד 4.

<בנימין ארביב: בתחילת עמוד 5.

יואב קיש: אתה לא מקריא את (א).

<בנימין ארביב: אני כרגע לא מקריא.

יואב קיש: יום התחילה נדחה, למתי?

<בנימין ארביב: זה לא הנוסח שלפניכם כי היו שינויים מאתמול בערב.

יואב קיש: תאמר ונרצה לראות.

<בנימין ארביב: הצעת הממשלה נכון לעכשיו היא שיום התחילה המאוחר של מבנה מגורים מהסוג שהזכרתי יהיה ל-1 בינואר 2019.

יואב קיש: איזה סוג?

<תומר רוזנר: מגורים בבנייה רוויה.

<בנימין ארביב: מגורים בבנייה חדשה רוויה, מבנה שהוא לא מבנה רב קומות.

<בנימין ארביב: יום התחילה, ברירת המחדל ליום התחילה, יהיה ה-1 בינואר 2019.

<בנימין ארביב: כל מה שהוא לא מגורים, יום התחילה יהיה ה-1 בינואר 2020, עם מתן סמכות לשר האוצר לדחות לגבי מה שהוא לא מגורים בשנתיים נוספות.

<בנימין ארביב: לגבי מגורים, אמרנו שיום התחילה הוא ה-1 בינואר 2019, ניתן יהיה לבחירת מבקש ההיתר בעת הגשת הבקשה להיתר כן להחיל את החובה של מכוני בקרה.

<בנימין ארביב: זאת אומרת, תהיה אפשרות בחירה למבקש ההיתר בעת הגשת הבקשה האם הוא רוצה להחיל את הדין החדש וכן להחיל את חובת בדיקת מכון הבקרה או לא.

<בנימין ארביב: כל זה יהיה עד ה-1 בינואר 2019.

<בנימין ארביב: מה-1 בינואר 2019 זה יהפוך להיות חובה.

יואב קיש: מה אתם עושים עם המכונים שנשארים באוויר?

<אריאל יוצר: מאיזה היבט?

<קריאה: הסמכות.

יואב קיש: הם היו אמורים להתחיל ב-1 בינואר 2019.

יואב קיש: אנשים לא ילכו אליהם.

יואב קיש: איזה אינטרס יש למישהו ללכת אליהם?

<אריאל יוצר: נותנים שירות יותר טוב.

<קריאה: מי ישלם על זה?

<תומר רוזנר: זה לא שירות לא יותר טוב ולא יותר מהיר.

יואב קיש: במקום לשלם, הוא יכול לא לשלם כלום ולסגור את העניין בעירייה.

<אריאל יוצר: נכון.

יואב קיש: אז מה אתה רוצה לעשות אתם?

<אריאל יוצר: זה שהחובה ללכת אליהם עובדת, אני מניח שזה משנה במידה מסוימת.

יואב קיש: למה במידה מסוימת?

יואב קיש: תסביר לי אינטרס של יזם ללכת למכון אם אין לו חובה ללכת.

יואב קיש: בדרך כלל יש לך הגיון.

יואב קיש: עולה לו הרבה כסף שם בעוד שבעירייה לא עולה לו.

<אריאל יוצר: עולה לו.

יואב קיש: כמו שאנחנו יודעים, בעירייה גם לא בודקים כנראה.

<אריאל יוצר: כשאתה הולך לעירייה, אתה גם משלם.

<קריאה: את אותה אגרת בנייה הוא משלם גם כאן.

יואב קיש: נשמע את המכונים.

<אבנר עציון: מכון בקרה ניסים שוקר.

יואב קיש: תאמר לנו מה לדעתך יקרה.

יואב קיש: לך יש רישיון?

<אבנר עציון: לאף אחד אין רישיון.

<אבנר עציון: הסמכה מהרשות הלאומית להסמכה, יש.

<אבנר עציון: רישיון אין למרות שנתבקשנו הבוקר כבר להפקיד ערבות בידי המדינה ולך תדע על מה.

יואב קיש: מה הגובה?

<אבנר עציון: על שלושה מיליון שקלים.

יואב קיש: יפה.

יואב קיש: כמעט כמו ערוץ טלוויזיה.

<אבנר עציון: אנחנו נענינו כולנו לקול קורא שהמדינה הוציאה לפני כשנתיים להקמת מכוני בקרה.

<אבנר עציון: באותו זמן גייסנו בקרים, כיתתנו את רגלינו בין אותם בקרים שאף אחד מהם לא רצה כל כך לעבוד אבל איכשהו מצאנו מן הגורן ומן היקב.

<אבנר עציון: שילמנו להם דמי רצינות ואנחנו משלמים להם לאורך התקופה הזאת.

<אבנר עציון: אנחנו עשינו תיקים של בקרה להסמכה והוצאנו מאות אלפי שקלים עד היום.

<אבנר עציון: הכנו מקומות פיזיים.

<אבנר עציון: אנחנו סוחבים את הבקרים שלנו מדחייה לדחייה של המדינה ואומרים להם שזאת בטח תהיה הדחייה האחרונה ולאחרונה אמרנו, די, זה הגיע לכנסת, זה עבר בחקיקה ראשית, יותר לא יהיה שינוי.

<אבנר עציון: האמינו לנו.

<אבנר עציון: אני מקווה.

<אבנר עציון: אנחנו כולנו ערוכים ומוכנים להתחיל.

יואב קיש: ואז הגיע חוק ההסדרים.

<קריאה: לא.

<קריאה: זה לא חוק ההסדרים.

יואב קיש: אז הגיע 1 באפריל

<אבנר עציון: לא.

<אבנר עציון: לפני שהגיע 1 באפריל, לפני חודש וחצי עבר כאן התיקון.

<אבנר עציון: במסגרת התיקון הזה אפשר להקריא את החובה שהייתה למדינה לבוא אחרי 45 ימים ולהודיע איך היא התקדמה לקראת המהלך הזה.

<אבנר עציון: במקום לפגוש את איך היא התקדמה, אנחנו פוגעים את הרגרסיה הזאת.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אני רוצה לשאול אותך שאלה שאתה לא חייב לענות עליה כי היא שאלה שנוגעת אולי כספית אבל בוא נשאל אותה כשאלה תיאורטית את כל מכוני הבקרה.

יואב קיש: בסיטואציה בה המשמעות היא לא חובה וכנראה כמות התיקים שתגיע אליכם היא מאוד מינימלית, אם בכלל, יכול להיות שיגיעו ויכול להיות שלא, נגיד שפותרים את מי שמגיע מעלות והעלות לא תהיה לו והוא לא ירגיש בכיס את הדלתא, אבל אני שואל אותך שאלה, מול איזה צפי הפסדים חודשיים מכון בקרה כזה אמור להרגיש בהכנסות, זה מול זה?

<אבנר עציון: אפס הפסדים כי הוא לא יקום.

<אבנר עציון: אני אומר את זה חד משמעית.

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: לא הקשבת לי.

<אבנר עציון: הקשבתי טוב.

יואב קיש: אני יוצא מהנחה שכן יקום, יהיו לו הפסדים ועכשיו יכול להיות שנחליט לשפות אתכם בזה.

יואב קיש: אני לא אמרתי לכם לא לקום.

יואב קיש: אמרתי לקום אבל אנחנו אולי נשפה אתכם.

יואב קיש: נגדיר שיפוי.

יואב קיש: אנחנו נבקש מהממשלה להזדרז, כל חודש יעלה לממשלה כסף ואני שואל הערכה שלך, כמה עולה חודש כזה שאתם הייתם יכולים לעבוד ולקבל הכנסות מקבלנים לעומת חודש שאתם עובדים באוויר.

<אבנר עציון: חודש של שמונה בקרים ועוד שני מנהלים ועוד מנכ"ל מכון, יכפיל כל אחד.

יואב קיש: תגיד.

יואב קיש: בערך.

<אבנר עציון: בערך חצי מיליון שקלים לחודש לפחות.

יואב קיש: אז כמה בקשות של יזמים אמורות לכסות את זה כדי שהעסק יעבוד?

<אבנר עציון: תלוי באיזה גובה תיקים, אבל אנחנו מעריכים בין 25 ל-30 תיקים לחודש כמינימום שיאפשר לעבור עד התקופה שהחוק יתרחב.

<הוגו שפנגנטל: סליחה, זה לא בדיוק נכון.

יואב קיש: זה מגיע ל-150 אלף שקלים בחודש.

<אבנר עציון: אנחנו מדברים רק על טיפול.

<הוגו שפנגנטל: אני אדייק את הדברים כי מה שאבנר הציג כאן הוא רק הטיפול השוטף של המכון.

<הוגו שפנגנטל: אנחנו נערכנו בתכנית תקציבית לצמיחת המכון מיום תחילת עבודתו לאור קבלת תיקים שהסכום עבורם נקבע מראש באגרות.

יואב קיש: כמה האגרות?

יואב קיש: הם משלמים את אותן אגרות היום לעיריות?

<אבנר עציון: לא.

יואב קיש: יש כאן העמסה נוספת על היזמים?

<אבנר עציון: כן.

יואב קיש: שלא הייתה מתוכננת.

יואב קיש: שלא הייתה קודם.

<הוגו שפנגנטל: כן.

יואב קיש: למה זה לא יורד מהיתר הבנייה של העירייה?

<קריאה: שאלה מצוינת.

<קריאה: זה חייב לרדת.

יואב קיש: למה הסכום הזה לא יורד מעלות היתר הבנייה שגובה העירייה?

חמד עמאר: והעירייה תעביר כסף או הממשלה?

יואב קיש: אתה יושב בתל אביב או בירושלים?

<הוגו שפנגנטל: בפתח תקווה.

<הוגו שפנגנטל: הרשות המקומית, זה לא שהיא עושה אפס מעשה.

<הוגו שפנגנטל: הם עושים את הבדיקה הראשונה של הבדיקה המרחבית.

<הוגו שפנגנטל: רק אחר כך זה עובר למכון הבקרה בנושא של הרישוי.

<הוגו שפנגנטל: ולכן זה לא אחד במקום השני.

יואב קיש: בסוף אנחנו מייקרים את עלות הפרויקט.

<אבנר עציון: צריך חדד את הנקודה הזאת.

<אבנר עציון: אנחנו לחלוטין לא מייקרים.

<הוגו שפנגנטל: בוודאי אנחנו מאמינים שאנחנו משפרים את זה בהרבה, את כל ענף הבנייה בכל מה שקשור גם בנושא של הרישוי.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: דיברתי רק על עלות.

<הוגו שפנגנטל: כולם ישמחו לשלם את הכסף הזה.

יואב קיש: ישמחו לשלם, אני לא בטוח.

יואב קיש: אני לא מכיר יזם אחד ששמח לשלם כסף אבל בסדר.

<הוגו שפנגנטל: אם זה מקצר לו את לוח הזמנים בנושא של קבלת רישיון והיתר בנייה, הוא בוודאי ישמח לשלם.

חמד עמאר: בכמה זה אמור לקצר?

חמד עמאר: כל התהליך של היתר ייקח 90 ימים כולל מכון בקרה.

<הוגו שפנגנטל: אנחנו היום מדברים על שנה-שנה וחצי להוציא היתר בנייה ואנחנו מדברים כרגע על סדר גודל של 90 ימים.

<אבישי בן שושן: אני ממכון בקרה גאודע בתל אביב.

<אבישי בן שושן: אני רוצה לציין שמעבר למחשבה הבסיסית שאותן אגרות שיזם או מבקש ישלם עבור בקרת התכן שנעשה, אנחנו עתידים בסופו של דבר לקצר לו גם את זמן קבלת ההיתר מזמן של שנים לפעמים, שנה בממוצע ברשויות, לזמן של 90 ימים כולל.

יואב קיש: אני מאוד אשמח.

יואב קיש: זו המטרה וזו הכוונה אבל אתה יודע, אתם רק מתחילים וגם לכם ייקח קצת זמן.

<אבישי בן שושן: עדיין אנחנו מחויבים בלוחות הזמנים האלה.

<אבישי בן שושן: אף אחד לא נותן לנו גרייס.

יואב קיש: ואם אתם לא עומדים בלוחות הזמנים האלה, מה קורה?

<אבישי בן שושן: אנחנו צריכים להחזיר את הכסף.

<סטפן אבו חדרה: אני ממינהל התכנון, מנהל אגף מכוני בקרה.

<סטפן אבו חדרה: אני רוצה להסביר משהו.

<סטפן אבו חדרה: אין קשר בין מה שרשות הרישוי עושה למה שעושה מכון הבקרה.

<סטפן אבו חדרה: מכון הבקרה, זה התחיל מוועדת זיילר - - -

<תומר רוזנר: אני חולק עליו.

<סטפן אבו חדרה: מדבר על מה שנקרא תכן הבנייה.

יעקב אשר: בישיבה הקודמת אמרת שיש קשר.

<תומר רוזנר: יש קשר.

<תומר רוזנר: זה התפקיד של הרשות המקומית לעשות.

<סטפן אבו חדרה: תכן הבנייה הוא כל הנושאים ההנדסיים שלא נבדקים היום, למעט הנושאים שנדרש האישור של הגורמים המאשרים.

<סטפן אבו חדרה: מכון הבקרה אמור לבדוק חמישה תחומי תכן.

<סטפן אבו חדרה: התחומים האלה, הזמן המוגדר בחוק הוא 90 ימים ואמרנו שזה כל התהליך.

<סטפן אבו חדרה: מכוני הבקרה הם גופים פרטיים, הם נותנים שירות.

<סטפן אבו חדרה: אני מוכרח לומר שהמודל הכלכלי שנבנה היה שמרני ולכן אין שום מקום כרגע לפגוע בזה.

יואב קיש: אתה רוצה להתחיל עם ה-1 באפריל?

יואב קיש: עד אז להשאיר את הכול כפי שהוא?

יואב קיש: זה מה שאתה אומר לי?

<סטפן אבו חדרה: אני לא מייצג את העמדה האישית שלי.

<סטפן אבו חדרה: אני אומר שצריך למצוא תיקון הולם לדחייה הזאת.

<תומר רוזנר: אני לא מבין.

יואב קיש: גם אני לא מבין.

יואב קיש: אני מבין שיש אולי הבדל בין דעתך האישית לדעה שאתה אמור לייצר אבל בוא נדבר על הדעה שאתה אמור לייצג.

יואב קיש: אם לא נעשה כלום, ב-1 באפריל הם מקבלים סמכות מלאה לכל.

יואב קיש: נכון?

יואב קיש: אני צודק?

<תומר רוזנר: כן.

<סטפן אבו חדרה: נכון.

יואב קיש: אתם אומרים לי שאתם לא מוכנים ורוצים למצוא פתרון אחר.

יואב קיש: הם אומרים פתאום חוק ההסדרים, ישבנו כאן

יואב קיש: לפני חודשיים ואמרתם שיש לכם עובדים והתארגנתם ויש הוצאות ואתם לא יכולים.

יואב קיש: אתה, העמדה שלך היא – לא האישית – העמדה של מינהל התכנון.

<סטפן אבו חדרה: העמדה של מינהל התכנון.

<סטפן אבו חדרה: אנחנו צריכים למצוא פתרון הולם.

<סטפן אבו חדרה: תיקון הולם.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רואה שלא נשלים את הדיון הזה היום.

יואב קיש: בשעה 2:00 אנחנו נפסיק את הדיון.

יואב קיש: אני רוצה לתת כמה קווים להנחיות לאוצר וגם למכונים לנסות להתכנס.

יואב קיש: מחר נמשיך עם זה.

יעקב אשר: תנסו לתת לנו מצג שהולך להיות משמעותי.

יעקב אשר: בפעם הקודמת, אתה לא היית היושב ראש, אנחנו דיברנו על זה ושאלנו מבחינת לוח הזמנים, האם תעמדו בזה, האם זה אפשרי, שלא יהיה מצב של דד לוק באמצע ודברים מהסוג הזה.

<אריאל יוצר: זה הובהר כאן, ואני מקווה שהוועדה - - -

יואב קיש: יוצר, קיבלת את זכות הדיבור.

<אריאל יוצר: תודה.

<אריאל יוצר: אני מקווה שהוועדה השתכנעה שכדאי להחיל את התהליך הזה באופן מדורג ולא מיד.

<קריאה: לא.

<אריאל יוצר: ראשית, אמרתי שאני מקווה ושנית, דיברתי לוועדה.

<אריאל יוצר: אני מקווה שהוועדה השתכנעה שלא נכון להחיל תהליך כזה דרמטי באופן חד.

<אריאל יוצר: לכן אנחנו מבקשים את זה באופן מדורג.

<אריאל יוצר: שנית.

<אריאל יוצר: אני שומע כאן טענות גם מחברי הוועדה וגם מכאלה שהם לא חברי ועדה שמאחר שאנחנו הולכים לתהליך מדורג, למשמעות הזו יש שינוי במודל העסקי שבנו המכונים.

יואב קיש: דרך אגב, בעיקר בגלל שאם היית הולך לתהליך מדורג של חובה לפחות, היה אפשר לכמת את זה.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: אתה לא יכול להגיד חובה כי אנשים לא ילכו לשם.

יואב קיש: אם זה לא מדורג עם חובה, אז בכלל יש בעיה.

<אריאל יוצר: אני חושב שאנחנו כממשלה, ראוי שנבדוק את העניין הזה ובמילה אני אומר למה.

<אריאל יוצר: מצד אחד אומרים כאן, ואני מאוד מקווה שזה נכון, שהתהליך יהיה יעיל וטוב יותר ומקצועי יותר ומהיר יותר ולכן החובה לא אמורה לשנות שום דבר.

<אריאל יוצר: ברגע שהתהליך טוב יותר, קבלן באופן טבעי זמן שווה לא כסף, רוצה להגיע בלי קשר לחובה כי יש אלטרנטיבה טובה יותר.

<אריאל יוצר: לכן לכאורה להורדת החובה אין שום משמעות.

<אריאל יוצר: מצד שני, אני מבין שבטח בהתחלה זה תהליך שצריך ללמוד אותו וכולי.

יואב קיש: הקבלנים אפילו לא ידעו על כך.

<אריאל יוצר: ברגע שהוצאת את המילה הקטנה שנקראת חובה, אתה שינית את המודל שהם בנו.

<אריאל יוצר: לכן, בלי לדעת מה אתה רוצה להציע, אני מבקש בקשה כנציג הממשלה.

<אריאל יוצר: מאחר ואנחנו אלה שביקשנו לשנות את מה שכתוב בחוק ולהחיל אתת העניין הזה באופן מדורג, אנחנו כן רוצים זמן קצר לנתח את המשמעות הכספית של העניין הזה ולבחון אותה.

יואב קיש: יפה.

יעקב אשר: לא רק המשמעות הכספית אלא גם התפעולית.

יעקב אשר: בהדרגה יש מדרגות.

יואב קיש: אנחנו לקראת סוף הדיון הזה.

יואב קיש: זה לא סוף העניין.

יואב קיש: כל מי שירצה לדבר, ידבר.

יואב קיש: אני מציע שאנחנו נקבע דיון נוסף למחר בשעה 11:30.

יואב קיש: יוצר, תקשיב, אין יום אחר, אין זמן אחר, חוק הסדרים.

יואב קיש: אתה רוצה, אני מוכן לסגור את זה עכשיו.

יואב קיש: מחר ב-11:30 הישיבה הזאת תתקיים.

יואב קיש: אם תבואו עם מתווה, תבואו.

יואב קיש: אם לא, הוועדה תחליט ומה שאנחנו נחליט, זה כך ואני אומר את זה גם לכם מכוני הבקרה.

<תומר רוזנר: אם לא יהיה מתווה, אז?

יואב קיש: חברי הכנסת יחליטו כולל פיצוי שאנחנו נחליט לכל חודש בו אין חובה.

יואב קיש: אני רוצה ללכת למתכונת כזאת שבהתחלה ללא חובה כי ברור לי שחובה זה לא יעבוד.

יואב קיש: סדר גודל של שישה חודשים.

יואב קיש: בששת החודשים האלה להם יהיה מינימום הכנסות שהם ישיגו.

יואב קיש: אם לא יגיעו למינימום הזה, יהיה מינימום רף שאתם תצטרכו לשפות אותם ועל זה אתם צריכים לדבר.

<אריאל יוצר: קודם כל, אני מקבל את זה שכמובן אנחנו נחשוב על מנגנון ברוח הדברים שאמרת.

<אריאל יוצר: אבל אנחנו צריכים להשתכנע בנכונות שלו ואז להציע אותו למרות שבסוף כמובן אתם מחליטים.

<אריאל יוצר: הזמן, ששת החודשים, אני מקווה שהזמן של ה-1 בינואר הוא משהו שהוועדה כבר באופן עקרוני קיבלה.

יואב קיש: מה זה ה-1 בינואר?

יואב קיש: ה-1 באפריל.

<אריאל יוצר: סליחה.

<אריאל יוצר: ה-1 באפריל 2019.

יואב קיש: אני דוחה לך עד סוף השנה, עד ה-1 בינואר.

יואב קיש: אם אתה מממן, אין לי בעיה.

יואב קיש: מצדי קח את זה ליותר.

יואב קיש: המינימום, מה שאני אמרתי זה מינימום שישה חודשים.

<אריאל יוצר: שנה מעכשיו.

<תומר רוזנר: הם רוצים שנה מעכשיו.

יואב קיש: אני אמרתי מינימום.

יואב קיש: כל תקופה מעבר לזה, מצדי תבוא לעשר שנים.

יואב קיש: אין לי בעיה.

יואב קיש: אתה רוצה יותר, זו החלטה שלך.

יואב קיש: המינימום הוא שישה חודשים ואחרי ששת החודשים האלה מה שקורה, זה הופך להיות חובה לקריטריונים שהגדרנו וגם תקופת זמן שאחרי כן זאת כבר חובה לכולם, שזה עוד שנתיים או מה שצריך.

יואב קיש: זאת אומרת, שלושה שלבים.

יואב קיש: שלב ראשון שזאת לא חובה, כולל רף מסוים של הכנסות עם פיצוי במידה ולא מגיעים להכנסות האלה וזה צריך להיסגר למחר.

יואב קיש: מעל התקופה, אם זה יותר מחצי שנה, אין בעיה, אתם ממשיכים לשפות.

יואב קיש: נגמרת התקופה הזאת, יש חובה לאותה נישה כפי שהגדרנו לעבוד אתה ואז יש את השאלה מתי והאם צריך שיפוי.

יואב קיש: אני מבין שאולי גם זה משהו לגבי כל התחום.

יואב קיש: אני לא יודע.

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: לא צריך.

יואב קיש: לא צריך.

יואב קיש: בסדר.

<אתי פלר: יש משהו עקרוני שהתעלמו ממנו בכלל בכל ההצעה וזאת ההסמכה של הארגונים.

<אתי פלר: המדינה דרשה שההסמכה של הארגונים תהיה לשנה.

<אתי פלר: ההסמכה של הארגונים האלה פגה.

יואב קיש: למה לשנה?

<אתי פלר: זאת הייתה דרישת המדינה, שההסמכה תהיה לשנה בפעם הראשונה.

יואב קיש: עד שמסמיכים, אז כל שנה תעסקו בהסמכות?

<אתי פלר: אנחנו מסמיכים רק לשנתיים.

<אתי פלר: המדינה דרשה שהפעם הראשונה תהיה לשנה בגלל שזה תחום חדש.

יואב קיש: רק לפעם הראשונה.

<אתי פלר: כן.

<אתי פלר: לאחר מכן לשנתיים.

יואב קיש: עוד לא התחלתם לעבוד וההסמכה נגמרה.

<אתי פלר: יפה.

יעקב אשר: אגב, זה מנגנון נהדר לשיפוי.

יעקב אשר: אתה לא צריך לתת שיפוי כשאין לך הסמכה.

יואב קיש: את אומרת שהם חייבים לעבור הסמכה מחדש.

<אתי פלר: הם יהיו חייבים לעבור הסמכה מחדש ואנחנו נהיה חייבים שוב לדאוג לאתרים.

<אתי פלר: המדינה תצטרך לדאוג שוב לאתרים שבהם הם יוכלו להראות לנו את הכשירות המקצועית כל זמן שאין להם תיקים אמיתיים ואתרי בנייה אמיתיים להראות לנו.

יואב קיש: השאלה אם זה בא לידי ביטוי רק בכסף בעניין הזה, הסיפור הזה של ההסמכה החוזרת.

<אבנר עציון: אני יכול לענות על זה?

יואב קיש: כן.

<אבנר עציון: מכון בקרה ניסים שוקר.

<אבנר עציון: אני רוצה לומר שאנחנו כפופים גם לרגולציה של מספר עובדים.

<אבנר עציון: תאר לעצמך שאנחנו במכון וולנטרי עדיין כפופים לרגולציה ויושבים עובדים - - -

יואב קיש: אבל שמעת מה אמרתי.

<אבנר עציון: לא פיצוי.

<אבנר עציון: אנשים ישבו ולא יעשו כלום.

יואב קיש: כן, מה לעשות?

<אבנר עציון: הם לא יבואו לעבוד.

<אבנר עציון: אנחנו באמת ניקח אדריכלים ומהנדסים בכירים, נשים אותם במשרד ונגיד להם שנחכה שמישהו ידפוק בדלת, האידיוט התורן?

<אבנר עציון: הרי הוא לא יגיע.

<אבנר עציון: מה אנחנו נעשה עם האנשים האלה?

יואב קיש: שאלה טובה.

יואב קיש: הוא צודק.

יואב קיש: הוא אומר שזה לא יעבוד לו.

יואב קיש: הוא אומר שגם אם הוא מקבל את הכסף, זה לא יעבוד.

יעקב אשר: שערורייה.

<אבנר עציון: תאפשר לי לעבוד עם שני בקרים, בבקשה, אז נחזיק שני בקרים.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אי אפשר.

יואב קיש: אז יש לך עלויות.

<אבנר עציון: נכון.

יואב קיש: לא נשנה, אבל הדבר היחידי שאני יכול לאפשר זה אולי לתקופה הזו לאפשר להם לעשות עבודות נוספות או משהו כזה.

<אתי פלר: לא.

<אתי פלר: הם מנועים.

<אתי פלר: אסור להם.

יואב קיש: שב אתם ונסו להגיע להסכמות.

יואב קיש: לגבי תהליך ההסמכות.

יואב קיש: אני מבין שהם יצטרכו לעבור הסמכה מחודשת זה משהו שאני לא יכול בחוק עכשיו לשנות כי אלה מחויבויות של הסכמים בינלאומיים.

<אתי פלר: נכון.

יואב קיש: את העלות, כמה שזה עולה, גם את זה צריך להכניס לעניין.

יואב קיש: יש גבול לכמה שאנחנו נתעלל בהם.

יואב קיש: עוד דבר אחד אני רוצה לומר.

יואב קיש: חצי מיליון זה סכום גבוה בהתייחס לסכום שאתה אמרת לי.

יואב קיש: שלא ישתמע כאילו אמרתי שזה הבנצ'מרק שלי.

יואב קיש: ממש לא.

יואב קיש: באוצר יודעים היטב לכמת כמה עולה לך.

<אריאל יוצר: אולי חצי מיליון לשנה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אל תגזים.

יואב קיש: את המספרים, אתם יודעים להגיע אליהם.

יואב קיש: תתכנסו לדברים ההגיוניים.

יואב קיש: אין כוונה שאתם תדממו ותפסידו בגלל מה שקורה כאן.

יואב קיש: מצד שני, אין כוונה שהרווחים יתחילו להגיע בלי עבודה.

<נעם הירש: משרד הבריאות.

<נעם הירש: יש לנו הערה לגבי אחד הסעיפים שנוספו ולא הועלו כאן.

יואב קיש: באיזה נושא?

<נעם הירש: בנושא של חובת התייעצות עם שר מאשר.

יואב קיש: היית כאן בהתחלה עת דיברנו על זה?

<נעם הירש: כן, אבל זה לעניין אחר.

<נעם הירש: זה סעיף 158כד ואתם דיברתם על סעיף אחר, על סעיף 158כב.

<נעם הירש: רק להבין.

<נעם הירש: ה-90 ימים יהיו רלוונטיים גם לגבי הסעיף הזה?

<קריאה: כן.

<מירי כהן: לא.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אומרים כאן לא.

<מירי כהן: 21 ימים.

יואב קיש: אנחנו נדון בזה מחר.

יואב קיש: אני לא יודע על מה מדברים.

יואב קיש: חברי הכנסת, אתם רוצים לומר עוד משהו לעניין?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: מחר בשעה 11:30 נמשיך את הדיון.

יואב קיש: אם לא, אנחנו נסגור כי אין זמן.

יואב קיש: תודה.