הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 227, 2018-02-20 11:00

נחמן שי: היושבת ראש ביקשה שאמלא את מקומה ואני כמובן עושה זאת בשמחה, בייחוד לנושא שעומד היום על סדר היום שהוא בעיני בעל חשיבות ממלכתית, אנושית מכל היבט שהוא, ציבורית.

נחמן שי: חשוב שנשמע אתכם, אתכן, וגם נחשוב ביחד מה אנו עושים כדי להתגבר על העניינים שביקשתם להעלות בפני הוועדה.

נחמן שי: יש לנו רשימה של דוברות ודוברים שביקשו להציג את הסוגייה, הם מטעם האגודה למען הלהט"ב אבל אנחנו נפתח את זה לדיון.

נחמן שי: חסרים לנו נציגי המשטרה - - - היא תגיע, היא בטח שומרת על המפכ"ל שנאבק פה בחברי הכנסת במקום אחר על נושאים אחרים.

נחמן שי: לא משעמם בבית הזה, כמו שאתם יודעים, ממש לא.

נחמן שי: חבל שלדיונים החשובים הם לא באים.

נחמן שי: טוב, אז נתחיל.

נחמן שי: הדוברת הראשונה תהיה תמר בן דוד שהיא מעמותת מעברים שתסביר ותציג את המצב הקיים, את המורכבות ומשם נלך.

<תמר בן דוד: שלום, אני תמר, אני פה לייצג את ארגון מעברים לשינויי בר קיימא לקהילה הטרנסג'נדרית.

<תמר בן דוד: יש לנו כמה נושאים שצריכים לעלות היום בפני הוועדה.

<תמר בן דוד: אני אשמח להתחיל בנושא של הרווחה, של מענים הולמים לקהילה הטרנסג'נדרית במשרד הרווחה.

<תמר בן דוד: אני אציג איזשהו סיכום של נייר העמדה שלנו שאני מקווה שבקרוב יפוזר פה בשולחן והוגש לוועדה מראש ואני אשמח גם להקריא עדות אחר כך של יעל רשלין שהיא חברת קהילה שלנו שחווה קשיים מול משרד הרווחה.

<תמר בן דוד: לסיכומו של דבר, בנייר העמדה אנחנו מציגים גם את המערך שאנחנו כארגון מקיימים.

<תמר בן דוד: חשוב לציין, הארגון שלנו הוא ארגון מתנדבים, התקציב היחיד שאנחנו מקבלים באופן קבוע מגיע מעיריית תל אביב.

<תמר בן דוד: הממשלה לא מקצה לנו שום תקציב למערכי הסביבה שלנו והתקציב היחיד שאנחנו מקבלים מתועל כולו למערך שנקרא מעברים עונים שהוא סיוע ישיר לחברי הקהילה שלנו.

<תמר בן דוד: מה שאנחנו מבקשים בנייר העמדה זה גם שינוי של המצב הקיים שכולל חוסר הנגשה, חוסר במענים ייעודיים.

<תמר בן דוד: כלומר, גם המענים הקיימים כלפי הציבור כולו אינם מותאמים והאנשים שעובדים בהם אינם עוברים הכשרות מתאימות, אינם יודעים כיצד לטפל בנו והרבה פעמים אפילו מפלים את חברי הקהילה באופן חורג, שהוא לא רק איך שהיינו רוצים שיקרה אלא גרוע ממה שאמור להיות.

<תמר בן דוד: במצב הקיים - - -

נחמן שי: תמר, אתם מדברים רק על משרד הרווחה ככתובת ממשלתית או גם על משרדים או גופים ממשלתיים אחרים?

<תמר בן דוד: לא, יש לנו גם נייר עמדה בנוגע להתנהלות של שב"ס, בהקשר של אסירים ועצורים מהקהילה הטרנסג'נדרית ויש לנו נייר משותף עם האגודה למען הלהט"ב בהקשר של אלימות משטרתית שנינה בקרוב תציג.

<תמר בן דוד: אז כאמור אני מבקשת להתחיל בעניין של הרווחה.

<תמר בן דוד: מה שאנחנו מבקשים, אז כמו שאמרתי, זה שינוי של המצב הקיים בחוסר במענים ייעודיים לקהילה הטרנסג'נדרית, מיוחדים, ובחוסר הכשרה במענים הקיימים.

<תמר בן דוד: שני הדברים הנוספים זה מחסור חמור בשירותי רווחה הכוללים דיור, זה משהו שחשוב לנו לשים עליו דגש.

<תמר בן דוד: קיימים כעת מעט מאוד מענים, יש התפתחות בשנתיים האחרונות בערך בנושא הזה אבל זה מאוד לא מספיק.

<תמר בן דוד: יש לנו את בית דרור, יש לנו עוד שלטר ועוד הוסטל שנפתחו עד גיל 25 על ידי עמותת אותות שמנהלת את בית דרור.

<תמר בן דוד: זה לא מספיק.

<תמר בן דוד: אין לנו מענים למעל גיל 25, אין לנו מענים מבחינת דיור ארוך טווח של דיור ציבורי באופן הכי פשוט.

<תמר בן דוד: והדבר השלישי זה העניין של הורות טרנסג'נדרית שאני אשמח עכשיו להקריא את העדות של יעל: "קוראים לי יעל רשלין ואני טרנסג'נדרית, אמא, הורה לשלושה ילדים, ולא החלפתי מילה עם שני הילדים הגדולים שלי בשנתיים וחצי האחרונות.

<תמר בן דוד: לפני שנה וחצי אחרי שיצאתי מהארון רשויות הרווחה ראו לנכון לקחת ממני את בתי הקטנה שעד לאותו הזמן הייתה איתי כמחצית מהזמן ולתת לי לראות אותה תחת השגחה במרכז קשר, מקום בו הורים נרקומנים ואלימים נפגשים תחת השגחה עם ילדיהם".

<תמר בן דוד: "אני לא מסוכנת, הם הודו, הקשר שלי עם ילדתי לא היה רעוע או פגוע, הספיק להם שיצאתי מהארון כדי לשים אותי במשך 10 חודשים תחת השגחה במרכז קשת.

<תמר בן דוד: עד היום, שנה וחצי לאחר מכן, אני מוצאת את עצמי רצה מתסקיר לתסקיר, מוועדה לוועדה בלשכת הרווחה, ממשפט למשפט כשאני מתחננת מגורמי הרווחה להחזיר לי את ילדתי.

<תמר בן דוד: יותר משנה וחצי שאני לא מבלה עם ילדתי בשבתות, בחגים או בחופשות".

<תמר בן דוד: "בסוכות האחרון ביליתי את כל חול המועד במסדרונות בית המשפט לענייני המשפחה בירושלים, התחננתי בפני השופט שיוציא צו שיאפשר לי לבלות עם ילדתי בסוכות.

<תמר בן דוד: אך השופט בהעדר הסכמה מרשויות הרווחה בחר להמנע מלהוציא פסיקה וכל מאמציי היו לשווא.

<תמר בן דוד: כבר שנה וחצי אני מוצאת את עצמי מתמודדת עם אטימות רשויות הרווחה ומשיכת הכתף שלהם.

<תמר בן דוד: אני לא מסוכנת לילדה שלי, אני גם הורה מיטבי לילדתי לפי כל חוות דעת מקצועיות והיא אוהבת אותי יותר מכל".

<תמר בן דוד: "הבעיה לא אצלי והם מודים.

<תמר בן דוד: הבעיה היא בסביבה, באווירה הרעילה והלא מקבלת, בתנאים שכרגע מונעים ממני מלהיות עם ילדתי ליותר משעתיים וחצי שבועיות, הבעיה היא לא בי.

<תמר בן דוד: אבל למרות שהבעיה לא נמצאת איתי אני עדיין חיה בעולם בו ההורות שלי נמדדת בכמה שעות בודדות בשבוע, בעולם בו הילדה שלי נמצאת איתי פחות שעות מאשר חוג בלט.

<תמר בן דוד: ההורות שלי מוחזקת בשבי רשויות הרווחה שעבורן הגורם שמערער את המערכת היא ההורה הטרנסג'נדרית בעודן מתעלמות מאלו שיוצרות, מתחזקות את הסביבה הרעילה בה חיים ילדיי.

<תמר בן דוד: לי רק נאמר שהסביבה הרעילה היא תוצאה מובנת לגמרי לאנשים טרנסג'נדרים כמוני".

<תמר בן דוד: "הסיבה שאני לא מופיעה בפניכם, למרות שבאמת רציתי, היא שפורים עוד שבוע ואני שוב נכנסת לסחרחרת המוכרת מול רשויות הרווחה והמשפט כדי לקחת את בתי לקריאת מגילה.

<תמר בן דוד: הייתי שמחה לעמוד בפניכם במקום לכתוב את הדברים הללו, אבל אני עומדת מול מאבק מוסף על החגים המתקרבים וכהורה שמשלמת מזונות על ילדיה וחייבת לתחזק מקום עבודה ולנצל את ימי החופשה שלה כדי להופיע בפני רשויות הרווחה והמשפט, הרי שלא נותר לי זמן פנוי להופיע ולומר דברים חשובים אלה בפניכם.

<תמר בן דוד: לצערי, זה נורא קשה לאישה טרנסג'נדרית לתחזק מקום עבודה וגם להלחם ברשויות המדינה על הזכות להיות הורה.

<תמר בן דוד: זכות מולדת עבור כל אדם ואדם במדינת ישראל אלא אם כן את הורה טרנסג'נדרית".

<תמר בן דוד: לסיכומו של דבר באופן כללי גם בנייר עמדה שלנו, צריך להסביר, זה לא רק המקרה של יעל, זה מקרה שאנחנו מכירים מפעמים רבות שבדיוק הדברים האלה קורים שוב ושוב.

<תמר בן דוד: עובדות סוציאליות מחליטות על דעת עצמן שלהיות טרנסג'נדר זה לא להיות הורה טוב.

<תמר בן דוד: אם אפשר אולי ש- - -

נחמן שי: טוב, רגע, יהיו לנו הרבה דברים, נתנו לך, תמר, לדבר הרבה וזה חשוב המכתב אבל אני רוצה לתת גם זמן לאחרים.

<תמר בן דוד: אז אולי ירון גל ש- - -

נחמן שי: אבל נינה מופיעה כרגע ברשימה.

נחמן שי: מי זה ירון?

<ירון גל: אני עובדת סוציאלי שעובד עם הקהילה הטרנסית, אני מנהל דירות מעבר שתמר הזכירה של - - -

נחמן שי: אוקיי, אז אתם מעדיפים את נינה או אותך עכשיו?

<ירון גל: תמיד מעדיפים את נינה.

נחמן שי: אז נינה.

נחמן שי: יופי.

<נינה הלוי: שלום, לי קוראים נינה הלוי, אני נמצאת כאן בתפקידי כרכזת תחום להט"ב במרפאה הניידת של מרפאת לוינסקי, לשכת הבריאות תל אביב.

<נינה הלוי: המרפאה שלנו מציעה בדיקות חינמיות ואנונימיות למחלות מין ומענה פסיכוסוציאלי לאוכלוסיות סיכון, ובכלל זה נשים טרנסג'נדריות וסיסג'נדריות וגברים הלכודים במעגל הזנות.

<נינה הלוי: דווקא בימים האלה של גיבוש הצעת החוק לאיסור צריכת זנות ושיקום שורדות זנות אני רוצה לתאר לכם קצת ממה שקורה בשגרת זנות הרחוב של הטרנסיות שאני מלווה.

<נינה הלוי: אז פשוט אני מתארת מקרה שקרה ממש לפני שבוע.

<נינה הלוי: מונה, בחורה טרנסית בת 27, במקור ממזרח ירושלים, ישבה בלילה על המדרגות בהר ציון, אזניות באזניים ופחית "אקסל" לידה.

<נינה הלוי: באו שוטר ושוטרת, ביקשו תעודת זהות, אמרו שרושמים לה דוח על רעש.

<נינה הלוי: אמרו לה לקום ולבוא איתם.

<נינה הלוי: קמה, נשפכה הפחית של האקסל.

<נינה הלוי: רשמו לה עוד דוח על זריקת פסולת.

<נינה הלוי: הורידו אותה מתחת למדרגות, השוטר אזק אותה והשוטרת עמדה וצילמה אותה בוידאו.

<נינה הלוי: בשלב הזה היא איבדה את זה, העיפה לשוטרת את הטלפון מהיד, רשמו לה גם דוח על תקיפת שוטרת.

<נינה הלוי: סירבה לחתום על הדוחות.

<נינה הלוי: הכניסו אותה לניידת ולקחו לתחנת שרת.

<נינה הלוי: צעירה אחרת שהייתה בזירה צילמה את כל האירוע.

<נינה הלוי: צעירות היום, איך שקורה דבר כזה מול המשטרה כולן שולפות מצלמות ומתחילות לצלם, כבוד.

<נינה הלוי: שוטר קרא לה אליו, דרש ממנה למחוק את הסרטון, היא מחקה לקול מחאות של צעירות אחרות שמכירות את השוטר ויודעות שהוא מטרטר סדרתי וידוע לשמצה בכל.

נחמן שי: הוא נשאר גם כשמוחקים אותו.

<נינה הלוי: צריך לבוא ולאסוף את זה בזמן, לי אין את המיומנות הטכנית לזה, ניסיתי להשיג, לא הצלחתי להשיג את הסרטון.

<נינה הלוי: הצרות לא נגמרות כאן.

<נינה הלוי: לקחו את מונה לתחנת שרת, גם בתחנה המשיכו לצלם ולהשפיל אותה.

<נינה הלוי: אותו שוטר שגם הקפיד לפנות אליה בלשון זכר ולקלל אותה בערבית, שם כפפות על הידיים לפני שחיפש לה בתיק ואמר מול כל העצירים והשוטרים שהיו שם שבטח יש לה מחלות אז צריך להזהר.

<נינה הלוי: מונה אומרת שאם לא הייתה מאחורי סורגים הייתה מנסה להרוג אותו ומעדיפה למות בעצמה באותו רגע.

<נינה הלוי: היו הרבה עצירים בתחנה, החליטו להעביר אותה לתחנת התקווה.

<נינה הלוי: החוקר בתקווה שמכיר אותה ויודע שהיא בחורה שקטה שלא עושה צרות שחרר אותה מיד הבייתה.

<נינה הלוי: אבל מפה לשם זה עוד טראומה לכל החיים, לא הראשונה ולא האחרונה.

<נינה הלוי: בימים שאחרי זה היא הייתה מאוד מאוד בטראומה, לא ישנה, עשתה הרבה סמים ואלכוהול, לא יכלה לשכוח את האירוע ועד עכשיו היא עוד לא חזרה לעצמה.

<נינה הלוי: וצריך להגיד שהיא פשוט יוצאת לזירה הזאת לילה לילה וחווה את הדברים האלה ממש כשהמשטרה מחליטה להתלבש וזה פשוט קורה לילה, לילה באותה צורה.

<נינה הלוי: לסיכום, אני רואה בחודשים האחרונים תהליך מדאיג שחוזר על עצמו בזירות שונות של זנות רחוב.

<נינה הלוי: כוחות של משטרה ופיקוח עירוניים ממררים במכוון את חייהן של נשים בזנות, מפיצים דיסאינפורמציה ביחס לחוק הפללת הלקוח ולמעמד החוקי של העוסקות בזנות, מטילים קנסות ומוציאים צווי הרחקה בתואנות שווא.

<נינה הלוי: נראה שלמרות שאנחנו נמצאות בתהליך של שיפור התקשורת ושיתוף הפעולה עם גורמים במשטרה, ואני חייבת לציין את זה, למשל אנחנו מעבירים עכשיו הכשרות בנושאי להט"ב בקורס חוקרי נפגעי עבירה במכללה הלאומית לשוטרים ויש שיח קונסטרוקטיבי מול תחנות שונות במרחב איילון למשל.

<נינה הלוי: בסך הכל ההבנה שאנשים בזנות זכאים להגנה משטרתית לא פחות מכל אדם אחר והבנה שיש לכבד את הזהות המגדרית של אדם, תהא אשר תהא, עדיין לא חלחלה ולא הגיעה לשוטרים שנמצאים במגע עם האוכלוסייה בשטח.

<נינה הלוי: בהקשר זה גם ראוי להקדיש זמן לסוגייה של יחס המשטרה והשב"ס לעצורים ואסירים מהקהילה הטרנסית, נושא כאוב שאנחנו מעלים שוב ושוב כבר שנים.

<נינה הלוי: עורך הדין עידו קטרי מפרוייקט גילה להעצמה טרנסית ירחיב עליו בהמשך.

<נינה הלוי: תודה רבה.

נחמן שי: תודה נינה.

נחמן שי: אני רוצה להציג בפניכם את חברת הכנסת מרב מיכאלי, היא לוחמת נועזת וחלוצה בתחום הזה של זכויות אדם בכלל ושל הזכויות של הקהילה והיא מאוד שמח שהיא הצטרפה אלינו.

נחמן שי: בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה נחמן, כבר היה שווה לי לבוא בשביל הדברים האלה.

מרב מיכאלי: אני פה מייצגת את חברותיי, אנחנו יו"ריות השדולה הגאה שמאוד מאוד מאושרות ועצובות ביחד מן התמהיל הזה.

מרב מיכאלי: לפתוח בהמון המון ועדות, רוב הוועדות של הכנסת מקיימות היום, זאת הפעם השלישית, ביום זכויות הקהילה בכנסת.

מרב מיכאלי: אני חושבת שכולכן או לפחות רובכן ורובכם הייתם שותפות להתרגשות שעדיין אנחנו עוד קצת על האדים שלה מהפעם הראשונה שהיושב ראשו והכנסת הסכימה לציין באמת בכנסת יום זכויות הקהילה.

מרב מיכאלי: ולמרבה הצער, זה עדיין מאוד מאוד מאוד נדרש.

מרב מיכאלי: נינה, צריך להגיד, שרק מהסיפור שלך מספר השכבות של הדברים שדורשים טיפול שעלה מהסיפור הזה שסיפרת ויעלה בכל אחד מהסיפורים שיסופרו כאן הוא מספר גדול מאוד של שכבות.

מרב מיכאלי: וצריך להגיד שאנחנו כל הזמן במן, איך אני אגיד, יש צעדים בכיוונים כמעט מנוגדים.

מרב מיכאלי: מצד אחד יותר לגיטימציה לקהילה בכלל, יותר מודעות ציבורית לקיומה ולייחוד שלה ולצרכים המיוחדים שלה.

מרב מיכאלי: אנחנו רואות ורואים את זה באמת בכל זירה.

מרב מיכאלי: אנחנו גם רואות ורואים שהציבור הישראלי ככלל יש לו למשל העבודה שיש תמיכה של 80% ומעלה בציבור הישראלי בנישואים גאים למשל אז מלמדת באמת שכן יש פתיחות בציבור הישראלי, אבל מצד שני דווקא הפתיחות הגדולה הזאת ודווקא הנוכחות במרחב הציבורי ההולכת וגדלה של הקהילה מעוררת גם את ההתנגדויות, את האלימות, את הפחדים, את הקשיים, שלמרבה הצער המערכות כמערכות לא עושות מספיק לא להכיל אותם, לא להתמודד איתם, לא להלחם בהם ולא לחנך כנגדם.

מרב מיכאלי: הסיבה לזה היא בחלקה זה דברים שהם באנושיות של כולנו, אבל בחלקן, וצריך לשים לזה לב ולתת לזה דין וחשבון, בחלקן הסיבות הן שבהנהגה של מדינת ישראל יושבים היום אנשים שמתנגדים באופן אידיאולוגי ובאופן מעשי ובאופן אקטיבי לתת שוויון זכויות לחברות וחברי הקהילה הגאה.

מרב מיכאלי: והן עושות ועושים את זה בחקיקה, במשאבים ואולי הדבר הכי נורא שהן עושות ועושים את זה באופן שהם מתבטאים.

מרב מיכאלי: הם מרשים לעצמם הם, בפינתנו, אם בארזים מתבטאים בצורה מחפירה בענייני הקהילה אז ברור שאחר כך אזובי הקיר למיניהם מרשים לעצמם להתנהג בצורה אלימה ולדבר כמו שמדברות וכותבות וכותבים על הקהילה.

מרב מיכאלי: ככה שהמאבק שלנו, וזה דבר שאני אומרת בכל ועדה שאני באה אליה, חברות וחברים, מהיום יותר מתמיד הקהילה צריכה להבין שזה מאבק פוליטי.

מרב מיכאלי: זה מאבק על עמדות הכוח שבהן נקבעים החוקים ובהן מחולקים המשאבים.

מרב מיכאלי: והקהילה חייבת לעבור לדבר במונחים עוד יותר פוליטיים, עוד יותר מפלגתיים מכווני הישגים לשינוי מציאות בפוליטיקה הישראלית שתשליך על כל אחת מהקומות שאנחנו מדברות ומדברים בהם.

מרב מיכאלי: הארגונים עושים עבודה מדהימה ביום יום בכל אחד מהמקומות האלה אבל בשביל לשנות את המציאות מהיסוד זה צריך להיות מהבית הזה, מהממשלה, מהמשרדים בממשלה, ולכן אני מפצירה בכן ובכם לא לבחול בפוליטיקה אלא להיפך, להכנס אליה בכל הכוח.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אני רואה שהצטרפו אלינו גם נציגים מהמשטרה וגם מהשב"ס הגיע, יפה מאוד, השב"ס מאוד עסוק בימים האלה.

נחמן שי: אני שמח שאתם פה כי כבר היו דיבורים, קודם נינה וכן הלאה, הציגו נושאים שקשורים למשטרה.

נחמן שי: טוב, אנחנו נמשיך בשיחות ונראה איך נשלב את זה.

נחמן שי: עורך דין עידו קטרי, ממרפאת לוינסקי, פעיל חברתי בקהילה הטרנסית.

<עידו קטרי: אני מפרוייקט גילה להעצמה טרנסית, אני גם נותן ייעוץ משפטי, אני נותן סיוע משפטי במרפאת לוינסקי אבל לא שייך אליהם, נראה לי הם יילחצו אם תגידו שאני שייך אליהם.

נחמן שי: אתה דווקא מכוון את הדברים לשירות בתי הסוהר אם אני מבין נכון.

<עידו קטרי: אנחנו שמענו את הסיפור של מונה עכשיו שבעצם הוטרדה על ידי שוטרים ועוכבה כל הלילה עד שהגיעה לשוטר שהכיר אותה ושחרר אותה.

<עידו קטרי: אבל בהליך הזה שהיא עוכבה ובמקרים האלה שאנחנו שומרים שיש לנו התעמרויות מצד השוטרים, ושוב אנחנו מדברים על השוטרים בשטח ולא איזה הוראה מלמעלה לפי מה שאנחנו מבינים.

<עידו קטרי: נשים טרנסיות באופן שבשגרה מעוכבות ונמצאות במעצר, לפעמים לכמה ימים - - -

נחמן שי: על איזה רקע?

<עידו קטרי: בכל מיני רקעים שקשורים למעגל החיים הטרנסיות, זנות, אלימות וכן הלאה.

<עידו קטרי: והן מוצאות את עצמן במתקנים של השב"ס וכרגע לשב"ס אין פתרונות או אין מדיניות מוסדרות ומפורסמת, אני אגיד בנושא הזה.

<עידו קטרי: אני גם אגיד שהעניין הזה כרגע גם נידון בבית המשפט העליון ואני גם מעורב בעניין הזה.

<עידו קטרי: אבל יש לנו איזה התנהלות ארוכה סביב הדבר הזה.

<עידו קטרי: בשנת 2013 זה כבר היה בבית המשפט העליון הנושא של מה קורה עם אנשים שונים מגדרית בשירות בתי הסוהר.

<עידו קטרי: בשנה שעברה הייתי פה ודיברתי בוועדת הפנים, הם טענו בפניי שאין אנשים טרנסים שנעצרים, בקשת חופש מידע שהגשנו גילתה שמדובר בעשרות אנשים בשנה.

<עידו קטרי: ובאמת קשה לנו מאוד לקבל מידע על אנשים שנעצרים ולא נאסרים.

<עידו קטרי: אבל כרגע ממה שאנחנו יודעים, וזה ממידע שאספנו ככה מחתיכות מכתבים שפורסמו על ידי השב"ס במסגרת עתירות ומהרבה תצהירים שאספתי בעצמי מאנשים שנעצרו.

<עידו קטרי: הכלל הכמעט גורף הוא שמגיעה אישה טרנסית למתקן מעצר, אם חזותה היא מאוד מובהקת בצורה נשית היא נזרקת באופן אוטומטי כמעט ישר להפרדה ולבידוד לתקופות בלתי קצובות שהדרך היחידה לצאת משם היא באמצעות, וזה אם יש לה נגישות וידע וכל הדברים האלה, זה באמצעות עתירת אסיר.

<עידו קטרי: הסיבה היחידה שהאישה הזאת נמצאת בבידוד ובהפרדה היא בגלל שונותה המגדרית.

<עידו קטרי: אנחנו ביקשנו משב"ס לתת לנו תשובות על כל מיני דברים - אחד על שאלת השיבוץ.

<עידו קטרי: באיזה מתקן שמים אנשים טרנסים ואיך אתם מחליטים מי הולך לאיזה מתקן כי באמת הדברים נראים דיי - - - אנחנו פשוט לא יודעים כי הם לא מפורסמים, אנחנו לא יודעים מה קורה.

<עידו קטרי: ושאלות נוספות ששאלנו - לא רק באיזה מתקן אלא באיזה תנאים אנשים מוחזקים.

<עידו קטרי: האם מוחזקים בהפרדה, האם מוחזקים באוכלוסייה הכללית, האם הם מוחזקים בתא נפרד בתוך האוכלוסייה הכללית, האם ניתנים להם שירותים התואמים את מצבם, כלומר, נגישות להורמונים, נגישות לטיפולים רפואיים.

<עידו קטרי: ולאנשים שנמצאים בתוך תהליך מגדרי גם כמובן המשך של התמיכה הפסיכוסוציאלית.

<עידו קטרי: שלא לדבר על הדברים המאוד מאוד בסיסיים כמו יחס מכבד מצד הסוהרים.

<עידו קטרי: ואני רק אספר לכם על דברים קטנים שאני שמעתי במסגרת תצהירים שאספתי, אני שמעתי על גבר טרנסג'נדר שנעצר ועוכב במגרש הרוסים עד תום ההליכים.

<עידו קטרי: הסוהרים שם, הוא הוחזק ביחד עם הגברים למרות שהוא מאוד מאוד פחד, והסוהרים עצמם הם שסיפרו לאסירים האחרים שמדובר בגבר טנרסג'נדר וככה חשפו אותו לסכנה.

<עידו קטרי: אני שמעתי על התעמרויות מצד סוהרים במתקנים נוספים ובמתקן נווה תרצה.

<עידו קטרי: ואני רוצה להגיד כאן ולהבהיר כאן שהדבר הזה הוא לא איזשהו, אני לא רואה את זה כמדיניות, ואני כן רוצה שתהיה איזשהי מדיניות, אבל אני לא רואה שיש פה איזה מדיניות גם נגד.

<עידו קטרי: ואני יודע שגם בתוך המתקנים האלה יש עובדות סוציאליות שמאוד מנסות לעזור ויש, כמו בכל מקום, אנשים טובים.

<עידו קטרי: אבל אנחנו עומדים במקום שבו, לצערנו, בגלל מציאות החיים הטרנסג'נדרית שהיא מציאות חיים, במיוחד שאנחנו מדברים על נשים ונשים בשוליים, נשים שהן לא אשכנזיות ולא מגיעות למוקדי הכוח, הרבה פעמים, וזה גם אנחנו הולכים לדבר הרבה על למה הן מגיעות לזה ואיך זה קשור לנגישות לשירותים רפואיים ולתעודת זהות וכל הדברים האלה.

<עידו קטרי: אבל בסופו של דבר זה נשים שהן בסכנה גדולה להיות מעורבות בפלילים ולהגיע לידי המשטרה ולהיות מעוכבות אבל המשטרה והשב"ס לא יודעים איך להתנהל מולם וזה מתחיל גם באיך שהן נבדקות, מהחיפוש על הגוף, מהדיבור, באיזה צורה מדברים לבן אדם וזה מגיע בסופו של דבר ללילות ארוכים בצינוק.

<עידו קטרי: וצריך להתייחס לדברים האלה ולפתור אותם כי אני לא חושב שזה תופעה שולית, וגם אם אנחנו לא מדברים על מספרים גדולים המצב חמור מאוד.

<עידו קטרי: תודה.

נחמן שי: גונדר משנה ריקי, אני אשמח לשמוע את תגובתך.

<ריקי: יש עקרונות בדבר שיבוצם ויש מדיניות ואני אשמח להעביר לך.

<ריקי: ברגע שהם נקלטים אז יש לנו אבחון ראשוני, הן ביחד - - -

נחמן שי: אבל את מדברת כשהם כבר מגיעים אליכם - -

<ריקי: אליי.

<ריקי: משטרת ישראל - - -

נחמן שי: - - ולא בקטע של המעצר, המעצר זה משטרת ישראל עוד אם אני מבין נכון.

<ריקי: ברגע שזה מגיע אליי יש מדיניות, יש עקרונות, הם נמצאים עם כולם ככלל האסירים.

<ריקי: אני אשמח להעביר לך את המדיניות ואת העקרונות גם החיפוש.

<עידו קטרי: אני אשמח מאוד לראות את זה כי גם בבית המשפט העליון סירבתם לתת את זה.

<עידו קטרי: את יכולה לתת לנו מה העקרונות בבקשה.

<ריקי: כן, הנה, יש לי פה: "קליטת טרנסג'נדרים בשב"ס מתנהלת על פי מדיניות ארגונית כמפורט במסמך כאשר הכלל הוא כי עניינו של כל אסיר שכזה יבחן באופן פרטני והחלטה בעניינו תתקבל על פי הנתונים הייחודיים תוך התחשבות, בין היתר, בחזותו, באופן בו האסיר מגדיר עצמו, בהנתן השלב בו הוא מצוי בתהליך שינוי הזהות המגדרית והכל ברגישות המתבקשת והראויה".

<ריקי: יש לך פה קליטה ושיבוץ של האסיר, יש על החיפוש, הנחיות ביטחון, אני אשמח להעביר לך את זה.

<עידו קטרי: אני אשמח מאוד לקבל את זה ואז אני אוכל להגיב לזה באופן ענייני.

נחמן שי: אתם מסכמים ביניכם להעביר את המסמך.

נחמן שי: הוועדה גם הייתה רוצה שיהיה לך מסמך כזה.

<ריקי: אני אעביר את המסמך בשמחה.

<עידו קטרי: ואני אשמח אם נוכל להגיב אחרי מה שנראה מה יש במסמך.

נחמן שי: בסדר, ואל תחכו לשנה הבאה, אנחנו בפוליטיקה בפרקי זמן הרבה יותר קצרים מאשר שנים, אין לנו זמן.

נחמן שי: תודה ריקי, אני שמח.

נחמן שי: היו טענות כלפי המשטרה אבל את לא שמעת אותן איילת - - -

<איילת אורנשטיין: התעדכנתי- - -

נחמן שי: את רוצה להשיב לדברים כי דובר על מעצר פה, סיפור מסוים של מונה נגיד, וכן הלאה.

נחמן שי: אז אולי גם פה נשמע גם על המדיניות ומקרים פרטניים קשה להגיב אבל חשוב לשמוע מה המדיניות ואיך אתם מדריכים וכו'.

<איילת אורנשטיין: אני כמובן לא יכולה להתייחס למקרה ספציפי אבל ככל שנעשה משהו שהוא לא תקין נא פנו אלינו, אני ראש מדור נפגעי עבירה, יש את איש הקשר מהמדור בקשר רציף עם הקהילה, הוא נציג המשטרה לכל פנייה, לכל מקרה חריג באשר הוא ובאמת המקרים האלה, ככל שהם קורים, הם חריגים, הם מנוגדים למדיניות.

<איילת אורנשטיין: ישנה הנחיה מאוד ברורה גם לגבי הקשר עם הקהילה, גם לגבי הטיפול המשטרתי.

<איילת אורנשטיין: על נושא הקהילה מועברת הרצאה בהכשרת חוקרי עבירות מין.

<איילת אורנשטיין: עכשיו אנחנו גם מכניסים ב-2018 את נושא עבירות המין לכל הקורסים הבסיסיים גם של בלשים, סיירים, בעצם שוטרי השטח שנמצאים במגע עם האזרח בפרט - - -

נחמן שי: כי הטענה הייתה שהשוטרים בשטח הם פחות סבלניים מאשר כשמתחילים לעלות בדרגות וגם במקומות.

<איילת אורנשטיין: אז גם לקורסים של שוטרי השטח אנחנו מכניסים את נושא עבירות המין ועם התייחסות ספציפית לתכנים של הקהילה.

<איילת אורנשטיין: באמת כל מקרה חריג וכל בעיה תפנו אלינו, יש לכם את הטלפונים, הכל.

<איילת אורנשטיין: והקשר, אני חושבת שהוא פורה והניב גם הנחיות ספציפיות למשל לחיפוש על גוף של טרנסג'נדר, לפנייה לטרנסג'נדר.

<איילת אורנשטיין: נעשית עבודה מאוד משמעותית בנושא הזה וכל מקרה חריג או איזשהו טיפול לא נאות באשר הוא נא פנו אלינו וזה התפקיד שלנו.

<נינה הלוי: את בעצם היורשת בתפקיד של ישראל?

<איילת אורנשטיין: לא, אני המפקדת של ישראל.

<נינה הלוי: כבוד.

<איילת אורנשטיין: לא נכון, כבוד זה כ- - - אבל היורש של ישראל נמצא פה, שמו גל, והוא כבר התחיל ליצור איתכם קשר ואנחנו נדאג שהוא ימשיך לעשות את העבודה האמונה והמדהימה שעשה ישראל.

<נינה הלוי: אני חייבת להגיד שבאמת סוג התקשורת הזה יכול לעזור הרבה מאוד כי אם מתייחסים למקרים ופותרים אותם מיידית זה מאוד מאוד חשוב ומעביר את המסר, תודה רבה.

<איילת אורנשטיין: אנחנו מבטיחים להמשיך באותה דרך, תודה לך.

נחמן שי: ואת ההוראות של המשטרה וכל זה אתם מכירים או שזה שונה?

<נינה הלוי: השאלה היא באמת לגבי יישום בשטח ואז באמת מאוד מאוד חשוב שיש תקשורת ישירה ואפשר להגיב ישירות על כל אירוע.

נחמן שי: נכון.

<איילת אורנשטיין: גם תקשורת ישירה וגם באמת בקורסים של שוטרי השטח אנחנו נכנסים ו- - -

<נינה הלוי: והכשרות, נכון.

נחמן שי: זה כנראה תמיד יהיה כך שיהיו שוטרים שלא בהכרח ימלאו את ההנחיות ואז, זה תמיד עלול לקרות, אבל זה לא מצדיק שום דבר, ולכן הציפייה היא מכם לפעול בקשיחות נגד - - -

<איילת אורנשטיין: חריגים תמיד יש, פיקוח ובקרה הדוקים גם יש, וככל שיש מקרים אני באמת קוראת לכל מקרה לפנות אלינו והוא יטופל.

נחמן שי: תודה.

נחמן שי: אצלי ברשימת הדוברים, אם יהיו עוד בקשות אני אשמח, מופיע עובד סוציאלי ירון גל, כן, אז קדימה, אתה מנהל דירות מעבר לנשים טרנסיות מטעם עמותת אותות.

<ירון גל: נכון, אז אני מנהל את דירת המעבר לצעירות טרנסג'נדריות ללא עורף משפחתי וגם את דירת המעבר לצעירים טרנסג'נדרים ללא עורף משפחתי.

<ירון גל: את הדירות מפעילה עמותת אותות אבל היא פועלת מטעם משרד הרווחה תחת הפיקוח של שירות נוצץ, השירות לנוער, צעירים וצעירות במשרד הרווחה בראשות הגברת ציפי נחשון גליק.

<ירון גל: וכמו שתמר ציינה קודם בינואר נפתח גם הוסטל לצעירים ל-18 עד 25, להט"בים בכלל.

<ירון גל: וממש בחודש הבא ממש התחיל לעבור שיפוץ גם תפתח מסגרת של הלנת חירום, שלטר לצעירים להט"בים וגם שם זה יהיה 18 עד 30.

<ירון גל: שירות נוצץ נותן בדרך כלל מענה עד גיל 25 ופה בגלל שזה מענים שמכוונים לקהילה הטרנסית עשו החרגה והחליטו עד גיל 30.

<ירון גל: ואני חושב שזה עלה בעצם בכל הסיפורים ששמענו בין אם זה קשור לרווחה ובין אם זה לא קשור לרווחה - הנושא של הסדרה של מה קורה אחרי גיל 30, השירותים שהרווחה נותנת הם שירותים שהם בדרך כלל ממוגדרים, הם או לבנים או לבנות, או לגברים או לנשים, אישה טרנסית שעדיין רשומה במשרד הפנים תחת זכר לא תוכל לפנות, אלא אם כן תמנה - - - קהילה, לא תוכל לפנות לשירותים של הרווחה.

<ירון גל: הם הגיעו גם אליי בתור מנהל דירת המעבר, היא פועלת כבר שלוש שנים, הדירה של הבנות, הגיעו אליי פניות של עובדות סוציאליות שמלוות נשים בנות 35, 40, שכרגע הבן זוג שלהן מכה אותן והן צריכות ללכת למקלט.

<ירון גל: מקלטים לנפגעות אלימות לא יקבלו אותן בגלל שהן רשומות זכר או בגלל הנראות שלהן או בגלל דברים כאלה.

<ירון גל: הסיפור שתמר שיתפה אותנו עם העדות של יעל רשלין לא מוסדר.

<ירון גל: האם ברור לפקידות סעד ודברים כאלה שזהות טרנסית אינה מהווה שום אמירה על ה- - - שלא צריכה להוות שיקול וגם לא בהתייחס לחברה, זה לא משהו שרלוונטי.

<ירון גל: אני לא יודע אם זה מוסדר, אני מאמין שלא, ואז אנחנו רואים כאלה או כמו המקרים שעידו ציין, שאולי בסופו של דבר מגיע לשיקול דעת של מישהו בשטח של אוקיי, בא לי או לא בא לי, מתאים לי או לא מתאים לי, מה עמדתי האישית על טרנסג'נדריות או על נשים טרנסיות או על נשים בזנות.

<ירון גל: לדעתי חוט השני שעובר בין כולם זה פשוט הנושא של הסדרה, שיהיו הנחיות ברורות, לא משנה גודל האוכלוסייה שלנו, הנחיות ברורות לעבודה ולמענים רחבים לקהילה הטרנסית.

נחמן שי: אתה דיברת על מענים בתחום המגורים, הדיור, שמעל גיל מסוים בעצם אין שום פתרון אבל השאלה היא - - - יש פה מישהו ממשרד הרווחה, נציג, את רוצה להתייחס לעניין?

נחמן שי: זה מאוד ישמח אותי.

<נרד בראון: אני נרד בראון, אני מפקחת ארצית בשירות לנוער צעירים וצעירות.

<נרד בראון: אני לא המפקחת הייעודית לתחום, המפקחת הייעודית ומנהלת השירות הם נמצאים היום בכנס לשלום הילד והן מרצות שם, ולכן הן נעדרות מהדיון.

<נרד בראון: אני אשתדל להביא כמיטב ידיעותי.

<נרד בראון: השירות שלנו מתקצב כ-6.5 מיליון שקלים בשנה לתחום הלהט"ב בכלל, רצף של מענים בקהילה ומענים חוץ ביתיים.

<נרד בראון: במענים החוץ ביתיים זה סדר גודל של 3 מיליון שקלים בשנה, הם כוללים שתי דירות מעבר לטרנסג'נדרים וטרנסג'נדריות.

<נרד בראון: מה שירון - - -

<ירון גל: חמש מיטות בכל דירה.

<נרד בראון: הלנת חירום שצריכה להפתח בחודש מרץ בקרוב מאוד - - -

<ירון גל: 12 מיטות.

נחמן שי: איפה?

<נרד בראון: הלנת חירום בתל אביב.

נחמן שי: לא אבל זה מקום נפרד זה לא קשור לשתי הדירות.

<נרד בראון: לא, לא, לא, זה נפרד, זה הלנת חירום לטווח קצר יותר במקרים של משבר, משהו חירומי ביותר הם יכולים להקלט שם.

<נרד בראון: והוסטל שנפתח בחולון גם כן מיועד ל-12 צעירים וצעירות.

<נרד בראון: כל סך המענים החוץ ביתיים זה 3 מיליון ויש גם מענים רשותיים קהילתיים, גם כן סדר גודל של 3.5 מיליון שקלים.

<נרד בראון: 2 מיליון הולכים לרשויות מקומיות ומתוכם גם מיליון וחצי שקלים במיזמים משותפים עם עמותות שעוסקות בתחום, זה איגי ואגודת הלהט"ב, תכנית למניעת אובדנות.

<נרד בראון: בקרוב גם יתפרסם מכרז פומבי לגבי שירותים בקהילה וזה בהתייחס למה שניתן פה שאנחנו לא מתקצבים ארגון כזה או אחר אז כל ארגון שרואה את עצמו כשיר לתת את השירותים האלה מוזמן לגשת למכרז הזה ולהתמודד, אנחנו מעודדים את זה ובאופן כללי להגיד שאנחנו מאוד קשובים למה שעולה מהשטח וכרגע אין לנו רשימת המתנה אבל במידה שתהיה אנחנו נפתח מענים ככל הניתן.

נחמן שי: הוא דיבר על המגבלה של הגיל, השאלה היא באמת מה עושים אנשים יותר מבוגרים מעל הגילאים האלה.

<נרד בראון: אנחנו נתייחס לזה גם כן.

<נרד בראון: אנחנו קשובים לזה.

<נרד בראון: כרגע המענים שאנחנו הרחבנו, כמו שירון הגדיר, האוכלוסייה של השירות שלנו היא עד 25.

<נרד בראון: לאור הצורך המיוחד אנחנו הגדלנו את זה ל-30 כרגע בדיור.

<נרד בראון: אנחנו קשובים.

<נרד בראון: אפשר לבוא ולדבר עם המפקח הייעודי, לפנות ו- - -

<ירון גל: אבל זה בדיוק העניין שאי אפשר לבוא בטענות לשירות נוצ"ץ, לשירות לנוער, צעירים וצעירות, הן באמת עושות מעל ומעבר והן תמיד כל שנה באות ומדברות וקשובות.

<ירון גל: הרווחה לא נגמרת בנוער, צעירים וצעירות.

<ירון גל: לא באים נציגים אחרים של משרד הרווחה.

<קריאה: יש פה עוד נציגים.

<ירון גל: אז חשוב לשמוע.

<מירי ספיר: שלום לכולם, אני עו"ס ארצית לעניין סדרי דין.

<מירי ספיר: כדי להכניס את כולכם לקונטקסט העו"סים לעניין סדרי דין כותבים תזכירים לבית משפט בנושא משמורת וחלוקת זמני שהות.

<מירי ספיר: אני מייצגת את המשרד בנושא של הסוגיות האלה בהורות טרנסג'נדרית.

<מירי ספיר: אני לא אתייחס, תמר, למקרה הספציפי שהעלית, אני אדבר באופן כללי.

<מירי ספיר: קודם כל צריך להגיד שרוב סכסוכי הגירושים מסתיימים בלי מעורבות של גורמי רווחה, הרוב הכולל, למרות ההד התקשורתי שיש לסכסוכי גירושים בתקשורת רוב האנשים מסתדרים, לשמחתי, בלעדינו.

<מירי ספיר: אנחנו כותבים תזכירים מנקודת מבטו של הילד, זה משהו שחשוב לי מאוד מאוד להגיד, אני מדברת באופן כללי.

<מירי ספיר: אנחנו בונים תכנית קשר או ממליצים לבתי משפט או לבתי הדין על משמורת מנקודת מבטו של הילד.

<מירי ספיר: צריך להבין שילד בתוך סכסוך גירושים אנחנו פוגשים אותו ומשמיעים לו שני דברים: א' ההורה שלך הוא הורה, זה לא משנה מה המגדר שלו, מה ההעדפה המינית שלו ומה זהותו המינית, הוא הורה שלך ולא הולך לשום מקום.

<מירי ספיר: מצד שני, אנחנו מקשיבים גם לצרכים של הילד, זה התפקיד שלנו לשמוע מהקול שלו מה הוא רוצה, מה הוא צריך.

<מירי ספיר: צריך להבין, ילד נטוע בתוך הקשרים חברתיים.

<מירי ספיר: אתם דיברתם מקודם על שינויים חברתיים שצריכים לעבור על החברה כולה.

<מירי ספיר: יש חברות סגורות, אנחנו מכירים את זה, החברות המסורתיות יותר, החברות הערביות, ששם ילד לפעמים מתוייג, יש עליו שיימינג.

<מירי ספיר: ולכן אנחנו צריכים לבנות את תכנית הקשר באופן הדרגתי כך שתתאים לצרכיו של הילד ולא לצרכיו של ההורה.

<מירי ספיר: ילדים בתוך משפחות שבהן אחד ההורים שינה את מינו עוברים תהליך של שינוי, שינוי לוקח זמן.

<מירי ספיר: כל אחד מכם יודע שהתהליך בעצמכם שאתם עברתם לקח זמן, גם ילד זקוק לזמן הזה.

<מירי ספיר: אני רוצה, זה הדבר הכי חשוב שאיתו אני רוצה שתצאו.

<מירי ספיר: יש אמירה שלנו, מקצועית, כמשרד, שאין להפלות הורה בשל המגדר שלו, בשל הזהות המינית שלו ואם קורים דברים כאלה בשטח זה חמור.

<מירי ספיר: ואני רוצה, בדיוק כמו שאמרה נציגת המשטרה שדברים כאלה יגיעו אלינו.

<מירי ספיר: אנשים שלא יושבים פה, אבל דברים כאלה הגיעו אלינו ואנחנו היינו מעורבים בתוכם וזה אסור שזה יקרה - - -

נחמן שי: איזה סוג של דברים את רוצה שיגיעו אליכם, תסבירי, מה, מקרים כמו שצויין פה.

<מירי ספיר: אם הורה נתקל באפלייה על רקע זה שהוא שינה את מינו - - -

נחמן שי: ודאי, דובר פה על מקרה מסוים שלקחו ילדים מהאמא.

<מירי ספיר: אז שוב, אני לא אתייחס למקרה הספציפי הזה, צריך גם להגיד שסכסוכי גירושים הרבה פעמים יש טענות להורים שלא קשורות לא לטרנסיות ולא לזהות מינית כחלק מסכסוך גירושין וזה בסדר.

<מירי ספיר: אבל אם היו אמירות לא ראויות של פקידי סעד, להלן העו"סים לעניין סדרי דין, אנחנו רוצים שזה יגיע לפיקוח ואנחנו מבטיחים לכם שאנחנו נתערב לזה.

<תמר בן דוד: איך זה מגיע?

<תמר בן דוד: איך אישה - - -

<מירי ספיר: אפשר דרך אתר האינטרנט של משרד הרווחה, פניות הציבור, לכתוב לנו מייל, אנחנו מתייחסים בכובד ראש לכל פנייה, אני יודעת איזה תהליך זה עובר אצלנו כל בדיקה של תלונה.

<מירי ספיר: גם העובדים מונחים מראש, גם בתהליכים הדרכה שלהם אנחנו עושים - - -

נחמן שי: זה לא דברים שהצניעות יפה להם, לכתוב לאתר פתוח של משרד הרווחה לפניות ציבור זה נראה לי קצת המוני מדיי.

נחמן שי: אני חושב שקווי תקשורת צריכים להיות יותר - - -

<מירי ספיר: אני יודעת שבפניות ציבור פונים - - -

נחמן שי: אבל את מטפלת בעוד נושאים לא רק בזה.

<מירי ספיר: דווקא בעיקר זה הגדרת התפקיד שלי, אני גם מפקחת ארצית במרכזי קשת - - -

נחמן שי: אני חושב שצריך ליצור פה איזה - - - אתם אחראים לזה במידה מסוימת, הארגונים וגם - - - של להפיץ את זה בתוך הקהילה.

נחמן שי: לכם יש קהילה קטנה, לא קטנה, אני רואה פה מספרים מאוד גדולים, אני רוצה לשמוע על זה אחר כך, אבל נראה לי - - -

<תמר בן דוד: כמה עשרות אלפים.

נחמן שי: אני לא יודע אם כולם מגיעים אליכם, בוודאי גם פה יש קושי מסויים - - -

<תמר בן דוד: אין לנו משאבים, זה בדיוק העניין של - - -

נחמן שי: ברור, ואין ספק שאנשים מחפשים קשר אבל התקשורת יכולה להסתדר באופן ישיר.

נחמן שי: אתם חייבים לדעת את התקשורת - - -

<מירי ספיר: וגם נעשית, חייבת להגיד, ונעשית, אנחנו קיבלנו פניות בעבר והתערבנו.

<מירי ספיר: אני רק רוצה להגיד עוד דבר שבתהליך ההכשרה של הקורסים שאנחנו מעבירים לפקידי הסעד לעו"סים לעניין סדרי דין הם נחשפים, בין היתר, גם לקהילה הלהט"בית ואנחנו עובדים איתם גם על חשיפה על מאפיינים וגם על עמדות פנימיות שלהם בתוך התהליך.

<מירי ספיר: אז גם בתהליך ההכשרה זה קורה.

<תמר בן דוד: אני רק אגיד שאנחנו שמחים על שיתופי פעולה שקורים ועל תקשורת שקורית בינינו.

<תמר בן דוד: אנחנו נשמח שזה יגדל, אנחנו נשמח גם לקחת חלק בהכשרות האלה.

<תמר בן דוד: יש לנו מערך של הכשרות לאנשי מקצוע שבין השאר מיועד בדיוק לדברים האלה גם לגורמי רווחה.

<תמר בן דוד: אני כן רוצה להעלות, אין לי כרגע נתונים להשיב למה שאמרת, אני כן רוצה לומר שקיים איזשהו פער בין מה שאת אומרת לבין מה שקורה בשטח.

<תמר בן דוד: כמו שאמרתי, אני באופן אישי זוכרת עוד לפחות חמשה שמות שאני לא יודע אם יש לי את הרשות להביא כאן, והארגון באופן כללי מכיר את ה- - -

נחמן שי: עם השמות לא אבל הזדמנות כזאת צריך לנצל, תרתי משמע, גם כדי לקדם את הנושא וגם כדי - - - הישיבה הזאת היא ישיבה פתוחה והיא מגיעה לעוד עשרות אלפי עיניים, זה חלק מהשירות שאנחנו עושים שאנשים יכולים להסתכל ולומר, וואו, יש פה מישהו או משהו שיכול לסייע בעדי, זה חלק מהעניין, בשביל זה יש כנסת, לשם שינוי אנחנו עושים דבר חיובי.

<תמר בן דוד: אני פשוט רוצה להגיד שהבעיה קיימת.

<תמר בן דוד: יכול להיות שקיימות הנחיות ויכול להיות שיש כבר משהו שהוא בכיוון הנכון אבל דרושה עוד הרבה עבודה ובנוגע ספציפית לשאלה של הילד ומה טוב לילד חשוב להבין שבמסגרת מקרים כאלה הרבה פעמים יש את הגורם של ההורה העוין כלפי ההורה הטרנסג'נדר שמעביר את הילדים שטיפת מוח ופשוט מלמד אותם שההורה השני הוא סוטה וההורה השני הוא לא ראוי לגדל אותם.

<תמר בן דוד: וצריך שהעובדים של גורמי הרווחה ידעו לעשות איזשהו פילטר ולזהות מה באמת הילד רוצה וטוב לילד ומה - - -

נחמן שי: מירי אמרה את זה מראש לפני שאת אמרת, היא אמרה.

<מירי ספיר: אני גם רוצה להגיד כאן תופעה שאת מציינת, תמר, שאנחנו קוראים לה בעגה המקצועית ניכור הורי והסתות, היא לא תופעה שייחודית רק לקהילת הטרנסג'נדרים.

<מירי ספיר: זה אתגר מאוד מאוד גדול עבורנו, אתגר מקצועי, אנחנו עומדים בפתחו של איזשהו טיפול בדבר הזה אבל זה בהחלט חלק מהתפקיד שלנו.

נחמן שי: אבי סופר, בבקשה.

<אבי סופר: אני מעמותת מעברים ומבית דרור.

<אבי סופר: בשבילי זה ממש דה ז'ה וו.

<אבי סופר: אני יצאתי מהארון לפני 30 שנה עם סיפור גירושין מאוד קשה, ישבתי פה, אותם סיפורים.

<אבי סופר: אלה למעלה תמיד נורא מבינים וגם יש להם את הקול המתאים לזה, באמת, ברכות ובהבנה.

<אבי סופר: זה לא עובר.

<אבי סופר: עזבו מכל המילים היפות, זה לא עובר.

<אבי סופר: עכשיו זה לא יעבור.

<אבי סופר: זה לא מגיע למטה.

<אבי סופר: אמא טרנסית בדימונה, זה לא מגיע.

<אבי סופר: אנשים עוברים גיהנום.

<אבי סופר: יש לנו מתנדב אחד שהוא מזדהה אז אני יכול להגיד את שמו, שמו ארז, הוא מתנדב במעברים, הוא פשוט יושב עכשיו בוועדה אחרת, עובר גיהנום עם העובדים והעובדות הסוציאליים מסביבו.

<אבי סופר: וכבר דיברנו והיינו והדיבור הנינוח הזה, פשוט הוא בלתי נסבל, זה כאילו שאני עכשיו ב-1986, הכל יהיה בסדר, יש לנו נהלים.

<אבי סופר: אני מתנצל, אני לא יודע אם את השתמשת במילה נהלים אבל המילה הזאת פשוט עושה לי חררה, אני שומע אותה 30 שנה עם הנהלים האלה.

<אבי סופר: זה לא יעבור בעצמו, מדובר פה על דיני נפשות.

<אבי סופר: עכשיו זה מתגלגל כי יש לנו גם ילדים טרנסים, וגם שם יש בעיות, והכל "יהיה בסדר אנחנו מעבירים נהלים" אנחנו נמתין.

<אבי סופר: חלק גדול מההמתנה, זה ככה נגמר אצלי, זה ככה נגמר עם חלק מההורים, פשוט הילדים שלי גדלו, קרה האסון והם פשוט גדלו וכל המערך יצא, אבל למה צריך לעבור את זה עוד פעם?

<אבי סופר: עוברים את זה עוד פעם.

<אבי סופר: צריך, אני לא יודע מה לעשות, לעבור בכל לשכה, לא לחכות להוציא איזה חוזר מנכ"ל ולהמתין עכשיו 30 שנה, זה לא עובר.

נחמן שי: אבל היא לא אמרה את זה.

<אבי סופר: לא, פשוט מניסיוני.

<אבי סופר: אני רוצה לראות פעולה בשטח בלשכה בדימונה, באשדוד, באשקלון, בקרית עקרון, בהתנחלות מעלה אני לא יודע מה.

<אבי סופר: אם זה לא יקרה אין לנו זמן.

נחמן שי: השאלה היא הפריסה הארצית - - -

<אבי סופר: יש לנו מערך הסברה.

<אבי סופר: צריך להבין, מה שאני אומר, אין לנו זמן.

<אבי סופר: זה דיני נפשות, אין לנו זמן.

נחמן שי: אין לנו זמן זה תמיד נכון.

<אבי סופר: גם בוועדה אין זמן.

<מירי ספיר: לא אבל הוא צודק, הוא צודק - - -

נחמן שי: לא, אבל לא אמרתי, אני אגיד כשלא יהיה זמן אבל מירי היא מפקחת ארצית.

נחמן שי: הוא שואל אבי, אם אני אסביר, מה קורה במקומות דווקא היותר מרוחקים שאיכשהו הממשלה נחלשת כשהיא מגיעה לשם.

נחמן שי: אם גם המודעות לנושא הזה קיימת שם, האם העזרה קיימת, האם הכתובת קיימת.

נחמן שי: האם הסברת אותך נכון?

<אבי סופר: נחמן, אתה הרבה יותר נחמד ממני.

<מירי ספיר: אז קודם כל העלית סוגייה שהיא סוגייה שאנחנו נפגשים בה, עוד פעם, בלי שום קשר לטרנסג'נדריות ולהקהילת הלהט"בים שזה סוגיית זמן ילד מה שנקרא, שעד שקורים תהליכים בינתיים הזמן חולף והילד נמצא שם בתוך סכסוך הגירושים והוא זה שצריך להחזיק את הקונפליקט, זה באמת סוגייה מאוד מאוד קשה.

<מירי ספיר: אני שוב חוזרת אל מה שאמרתי מקודם.

<מירי ספיר: העובדים בשטח, כולל בדימונה ובמעלה מכמש ואני לא יודעת איפה, בצפת, מונחים שבכל התמודדות שלהם עם תסקיר שהוא יוצא דופן מבחינתם, להביא את זה להתייעצות עם גורם מקצועי גבוה יותר, עם העו"ס המחוזי - - -

<אבי סופר: היא לא מביאה, היא מחליטה במקום, היא לא חושבת שזה יוצא דופן, היא שמה חותמת ותשבור את הראש.

<מירי ספיר: קודם כל אתה לא תמיד יודע כי התייעצות שלה זה התייעצות מולנו, לא תמיד זה בא לידי ביטוי במה שהיא אומרת מול ההורים.

<מירי ספיר: אגב, אני יכולה להגיד לך, אני שימשתי ארבע וחצי שנים כמפקחת מחוזית, ואני ישבתי בתוך ועדות תסקירים, ככה זה נקרא, יחד עם ההורים, כולל עם הורים טרנסג'נדרים.

<מירי ספיר: אז ככה שהרבה פעמים זה לא נגמר בעו"ס מול הורה בתוך רשות, לא רוצה להגיד נידחת כדי לא לפגוע בכבודה של אף רשות, אבל זה מובא אלינו, העו"סים המחוזיים ונעשית חשיבה עם ראש נוסף.

<מירי ספיר: ואני מצטערת שזאת החוויה שלך, באמת, לא עם קול עדין וזה, אבל אני מצטערת שזאת החוויה.

נחמן שי: האם אפשר לייעל או לקצר תהליכים כתוצאה מהמפגש הזה והדיון הזה.

נחמן שי: לא שאני מאמין שדברים נעשים הוקוס פוקוס, הבעיות היו לפני ויהיו אחרי.

נחמן שי: אבל אם יש דברים שאפשר להודיע או למסור או להעביר או לתקן אז תנצלו גם את ההזדמנות הזאת.

<אבי סופר: הכשרות שלנו בכל מקום, אנחנו ניסע לכל מקום בארץ, יש לנו את האנשים.

<מירי ספיר: אז כבר כתבתי את זה ואני מבטיחה שזה - - -

<אבי סופר: באופן מיידי, לא צריך נהלים, לא צריך - - -

נחמן שי: היא לא אמרה נהלים, אתה נדבק לנהלים, אבל היא לא אמרה נהלים.

<מירי ספיר: ממש אין נהלים.

<אבי סופר: אני יושב פה כבר שעות, אתה יודע כמה פעמים שמעתי את זה פה.

<מירי ספיר: אני לא אמרתי את המילה, זאת מילה שמסתובבת אצלך, אבל אני לא אמרתי אותה.

<מירי ספיר: אבל רשמתי את זה בפניי - - -

נחמן שי: אמרה נהלים מהשירות, אמרה נהלים וזה בסדר גמור - - -

<ריקי: לא אמרתי נהלים אמרתי מדיניות.

נחמן שי: אבל היה לך נוהל ביד, לא?

נחמן שי: זה לא נוהל נקרא?

נחמן שי: מה כתוב על הנייר?

נחמן שי: מדיניות.

נחמן שי: סליחה, על הכיפאק, תודה ריקי.

<ירון גל: מה שמטריד אותי ברמה שאני באמת חושב שיכול להיות שלא הבנו או לא הבנתי נכון, מה זה אומר ההתחשבות בסביבה של הילד.

<ירון גל: שלפעמים הסביבה של הילד היא גם לא טובה לילד.

<ירון גל: אני לא זוכר, לצערי, באיזה מדינה זאת, אבל באיזשהי מדינה, לדעתי בארצות הברית, יצאה עכשיו הנחיה לעובדות סוציאליות שבעצם חוסר קבלה של המשפחה את הילד בין אם זה על אוריינטציה מינית ובין אם זה על זהות מגדר זה נחשב למשפחה מתעללת ודרושה שם התערבות של מערכת הרווחה, בין אם זה הוצאה של הילד, בין אם זה - - - אנחנו נתקלים בעמותת אותות שמפעילה מטעם משרד הרווחה שירותים כאלה גם בבית דרור שזה מסגרת לקטינים, מתחת לגיל 18, דרושה הסכמת הורים, ויש הורים שאומרים, כן, הילדה שלנו צריכה לצאת מהבית אבל אנחנו לא נסכים להכניס אותה לבית דרור כי שם ימשיכו את הסרט הזה שלה שהיא חושבת שהיא בחור.

<ירון גל: והפקידת סעד אומרת, המשפחה היא לא מתעללת, אני לא צריכה לתת פה עכשיו איזשהו צו שצריך להכניס אותו לבית דרור בניגוד לרצון ההורים.

<ירון גל: והילד נופל בין הכסאות והילד מגיע למסגרת שהיא לא מתאימה לצרכים שלו והיא לא עוזרת לו.

<ירון גל: אז מה זה ההתחשבות הזאת בסביבה?

<מירי ספיר: אז אולי אני אדייק את מה שאולי לא דייקתי קודם.

<מירי ספיר: כשאני אומרת את זה אז אני אומרת על איך הסביבה משפיעה על הילד.

<מירי ספיר: אני לא הולכת ושואלת את השכנים מה דעתם על סוגיית המשמורת וחלוקת זמני השהות.

<מירי ספיר: אני מסתכלת על איך הילד שהוא בתוך ההקשר החברתי שלו, וכפי שציינתי, יש לנו סוגיות כאלה בתוך חברות מאוד מאוד סגורות ואי אפשר להתעלם מזה.

<מירי ספיר: אי אפשר להתעלם על מה זה עושה לילד בתוך החברה הזאת.

<מירי ספיר: אתה צריך להבין, לילד יש הרבה הרבה עולמות, יש לו עולם - - -

<ירון גל: אבל יש למערכת פתרונות, יש מרכזי קשר, יש - - - לא למנוע מהאמא לראות את הילדים שלה.

<ירון גל: אפשר שלא למנוע מהאמא לראות את הילדים שלה ולא למנוע מהילדים לראות את אמא שלהם.

<מירי ספיר: אני לא רוצה להכנס למקרה הספציפי הזה- - -

נחמן שי: היא אמרה שהיא לא תכנס פה למקרים קונקרטיים, אף פעם אנחנו לא עושים את זה בוועדות, לכם מותר, לה אסור - - -

<ירון גל: אבל אני לא מדבר על הסיפור הזה, אנחנו מדברים על סיפורים שאנחנו שומעים - - -

נחמן שי: בואו נסיים כי אני רוצה לשמוע את נציגת משרד השיכון.

<מירי ספיר: רק משפט אחרון, לא רק הורים טרנסג'נדרים נמצאים במרכזי קשר אז משפחות נכנסות לתוך מרכזי קשר מכל מיני סיבות.

<מירי ספיר: אז צריך להבין שזה הרבה הרבה יותר מורכב מזה.

<נינה הלוי: בנושא רווחה יש לי הערה מאוד קצרה.

<נינה הלוי: שתי נקודות שמאוד מאוד חשוב לי להגיד בהזדמנות הזאת ועוד פעם קשורות גם מאוד מאוד לעבודה המתקדמת על חוק הפללת לקוחות זנות.

<נינה הלוי: אחרי שפרוייקט הלב 24 של על"ם הוריד בעצם את הגיל העליון לטיפול בבני נוער וצעירים במעגל הזנות ל-21 אין היום בארץ שום מענה לצעירים וגברים בזנות.

<נינה הלוי: זה משהו שהרווחה מאוד מאוד צריכה לתת עליו את הדעת.

<נינה הלוי: אני מכירה עשרות גברים בזנות באזור תל אביב, צעירים, מבוגרים, אין להם שום מענה, אין להם שום אופק, המצב שלהם מאוד קשה, לפעמים יותר קשה מהמצב של הטרנסיות ברחוב, זה דבר ראשון.

<נינה הלוי: דבר שני, נשים טרנסג'נדריות שורדות זנות, שורדות אלימות, שורדות טראומה מינית, יש לנו מחסור חמור מאוד במענים גם של טיפול בטראומה, גם של גמילה מסמים, גם של שיקום מזנות.

<נינה הלוי: ועוד פעם, לקראת זה שמתגבש פה איזשהו חוק שכבר היום הוא מקשה את מצבם של האנשים שנמצאים ברחוב ונמצאים בזנות צריך לתת את הדעת על הנושאים האלה - - -

נחמן שי: מה זה, חוק ההפללה?

<נינה הלוי: כן.

נחמן שי: מה רע בזה?

<נינה הלוי: ההפללה היא מאוד מורכבת אבל כמו שציינתי המצב בשטח של הנשים בזנות כרגע, דווקא הדיבור על החוק מקשה את מצבן ובעצם נותן למשטרה איזשהי אמתלה לעשות להן טרגטינג, יכול להיות שזאת לא מדיניות אלא מקרים והתנהלות בשטח, אבל בפירוש יש מצוקה גדלה היום בקרב אנשים שנמצאים בזנות, זה מייצר הזדמנויות לשיקום וכו', אבל צריכים לקום מעני השיקום שיש.

<נינה הלוי: והנושא של טיפול בשורדות זנות וטראומה מינית בקהילה שלנו, של טרנסיות, שהוא מאוד מאוד קשה, לאחרונה התאבדה מישהי מהקהילה שבמשך שלושת השנים האחרונות באמת ניסינו למצוא לה מענה של טיפול נפשי וכשלנו כולנו.

נחמן שי: תודה נינה.

<אפרת לפלר: אני יכולה להגיב לנושא הזה?

<אפרת לפלר: שמי אפרת ואני ממשרד הרווחה, אני אמונה על תחום הטיפול בנשים במעגל הזנות.

<אפרת לפלר: במסגרת הסקר הלאומי שערך משרד הרווחה לבחינת תופעת הזנות במדינת ישראל באמת אנחנו גילינו ש-5% מכלל הנשים שנמצאות במעגל הזנות הן טרנסג'נדריות, זה נתון שמאוד הפתיע אותנו.

<אפרת לפלר: וכתוצאה מתכנית חומש שהכנו בגלל ממצאי המחקר אנחנו הגענו למסקנה שצריך להכין באמת תכנית ייעודית, איזשהי מסגרת ייעודית לנשים שהן טרנסיות בזנות רחוב כי הן באמת לא מצליחות להשתלב במסגרות שיש לנו היום לנשים, יש מורכבות בטיפול, יש מאפיינים אחרים, יש צרכים אחרים.

<אפרת לפלר: ובמסגרת תכנית חומש אנחנו גיבשנו מענים ייעודיים עבורן שאנחנו נמצאים במשאים ומתנים לתקצוב התכנית ואנחנו מקווים לממש אותה.

<נינה הלוי: אני חושבת שחשוב מאוד שאנחנו נהיה שותפים לזה.

<אפרת לפלר: כשיגיע הרגע שאנחנו ממש, שיגיע ה"מאני טיים" אנחנו בהחלט נפנה אליכם.

נחמן שי: מה זה 5%, כמה זה במספרים?

<אפרת לפלר: זה בערך 500 נשים.

<נינה הלוי: אני רוצה להגיד שבזנות הזנות שאני מכסה - - -

נחמן שי: 500 נשים טרנסג'נדריות שבזנות - - - תגיד שיש יותר - - -

<אפרת לפלר: יש את הסקר הלאומי, אם יתר האומדנים נכונים אז אני מניחה שגם האומדן הזה נכון.

<אפרת לפלר: הסקר הלאומי מדבר על 12,000 בכלל נשים וגברים בזנות, מתוכם 5% - - -

<נינה הלוי: אני יכולה שנייה להגיב לזה?

נחמן שי: הבטחתי לנציגת משרד השיכון.

נחמן שי: נחזור אלייך.

נחמן שי: בבקשה.

<רות מנע: שמי רות מנע, אני מנהלת האגף לטיפול בפרט וחריגים במשרד הבינוי והשיכון.

<רות מנע: אנחנו מנהלים מערך גדול מאוד של השתתפות בשכר דירה, משלמים ל-165,000 זכאים סיוע בשכר דירה.

<רות מנע: זכאים שעונים על קריטריונים מוגדרים, אני מניחה שבתוכם גם נמצאים רבים מהקבוצה.

<רות מנע: יש לנו גם מערך של ועדות חריגים שדנות בכל מי שלא עונה לאותם קריטריונים.

<רות מנע: אנחנו לפני כמה שנים נפגשנו עם אחת העמותות, אני לא זוכרת, ושיקפנו בפניהם את כל תהליך הגשת הבקשה כולל הגעה לוועדת חריגים, למדנו את העניין ובאמת בוועדות החריגים יש שימת לב מיוחדת לצרכים שעולים כתוצאה מהפניות האלה לוועדה.

<רות מנע: אנחנו בשנתיים האחרונות גם עשינו תכנית סיוע מיוחדת לצעירים וצעירות בסיכון, הזכרת את ציפי גליק, אז הייתה לנו תכנית משותפת.

<רות מנע: קיבלנו תקציב מיוחד לסיוע, סיוע בשכר דירה, לאותם צעירים וצעירות שהוגדרו על ידי ציפי.

<רות מנע: אני ממש ממש בימים האלה מחכה לתקציב חדש לשנת 2018 אז מקווה מאוד מאוד, זה הולך לכיוון חיובי וטוב, אבל בגלל שזה לא תכנית מתוקצבת אני חייבת כל שנה לחכות לתקציב שלה.

<רות מנע: זהו, בגדול, אם יש שאלות אני מוכנה לענות.

<ירון גל: צריך לדאוג שהיא תהיה מתוקצבת.

<ירון גל: עכשיו יש צעירות, לא רק מהקהילה הטרנסית - -

<רות מנע: זה כולל את כולם, נכון, לא רק מהקהילה.

<ירון גל: - - מחכות ואנחנו כבר באמצע פברואר ואין עדיין אישור לתקציב.

<רות מנע: נכון.

נחמן שי: כמה זמן לוקח, זה בטח - - -

<רות מנע: זה לא תכנית מתוקצבת ואני בשנתיים האחרונות לקחתי מתקציב ועדת חריגים איכשהו והפעלתי אותה לטובת הקבוצה הזו.

<רות מנע: השנה אני מחכה, אתמול אגף התקציבים אמר לי זה בסדר, מחכים לסגור פינות - - -

נחמן שי: בכמה כסף מדובר?

<רות מנע: אני אתחיל במיליון שקל.

<רות מנע: אנחנו סייענו ב-1000 שקל לחודש לשנה לפי אותם תבחינים שציפי בדקה ואישרה.

<רות מנע: אנחנו לא גוף שמטפל כמו משרד הרווחה אבל אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה.

נחמן שי: 1000 לחודש לשנה - - -

<רות מנע: עבור 12 חודשים.

נחמן שי: לכמה אנשים זה נותן?

נחמן שי: 60-70-80 איש.

נחמן שי: זהו.

<רות מנע: לא, המיליון שקל הזה יתן ל-83 אבל אנחנו בשנתיים האחרונות נתנו, היה לנו 3.5 מיליון.

<נינה הלוי: אני רציתי לבקש, אני אשמח להנחייה לאיך להגיש את הבקשות האלה כי יש לי כמה וכמה נשים טרנסיות - - -

<רות מנע: אני אסביר לך, אין בעיה.

נחמן שי: תודה.

נחמן שי: יש לנו פה את מאיה, בבקשה מאיה.

<מאיה ארבל: שמי מאיה ארבל ואני מנהלת תחום טרנס באיגי, ארגון הנוער הגאה.

<מאיה ארבל: נייר העמדה מחולק לכם מולכם.

<מאיה ארבל: אני בהמשך ישיר להדרה של אנשים טרנסים ממרחב אזרחי ציבורי רוצה לדבר על תקנים למשכורות- - - על צביעת תקציב לתקני משרות בארגוני קהילה וארגוני חינוך.

<מאיה ארבל: זה קצת נשען על חובת ייצוג במגזר ציבורי.

<מאיה ארבל: ארגונים שכבר עיקרם לייצר איזשהו חינוך והסברה בקהילה, פנימה זה לייצר, לשנות שיח ולהגדיל את הפעילות הייעודית והן בבחינה הציבורית לשנות את השיח הציבורי.

<מאיה ארבל: אז לייצר בעצם תקנים של צוותים של שלושה שפונים לחברים מהקהילה הטרנסית וירכיבו צוות, צוות שיכול לנהל את הפינג פונג שלו בעצמו, תוך כדי אנשים בעידוד עצמי, להגדיל את הפעילות הארגונית, לייצר בתוך הארגונים עצמם נראות טרנסית, שיח טרנסי ומכליל.

<מאיה ארבל: ובדה פקטו של הפרטים האלה זה מייצר נראות טרנסית ציבורית.

<מאיה ארבל: טרנסים לוקחים חלק בחיי משרד, חיי סטודיו, ברחוב, בבתי קפה ופתאום כל ההזרה הזאת שאנשים מהקהילה נתקלים בה בבואם לבקש את שירותי המדינה היא הולכת ופוחתת כי אנשים פשוט עובדים עם אנשים ומכירים ברמה הפרקטית.

<מאיה ארבל: ואז ההזרה הזאת יורדת.

<מאיה ארבל: וזה לא רק דמויות בתכניות טלוויזיה או איזשהו נושא שיש לטפל בו כאוכלוסיית העצמה אלא באמת אנשים דה פקטו שאנחנו מכירים שנוסעים באוטובוס, יושבים בבתי הקפה, אוכלים איתנו, שותים איתנו ואנחנו נפגשים איתם מעבר לדמות הזאת.

<מאיה ארבל: אז אני רוצה לייצר איזשהי פנייה למשרד הרווחה שאני יודעת שכבר יש תקציבים.

<מאיה ארבל: אני אישית, אני פעילה טרנסית, המשכורת שלי משולמת על ידי משרד הרווחה, אז אני מייצרת איזשהי דרישה לבקשה לייצר איזשהו תקציב, לחשוב על הדבר הזה, להבין איך אפשר לייצר אם בארגוני קהילה, אם בארגוני חינוך, אם במוסדות ציבוריים.

נחמן שי: את רוצה עובדים ייעודיים לנושא המסוים הזה, שיצבעו את התקן במשימה.

<מאיה ארבל: אני רוצה תקנים צבועים.

נחמן שי: השאלה אם זה ממלא משרה מלאה, אני לא יודע.

<מאיה ארבל: אז זהו אז כיום כבר לפני ארבע שנים ארגוני הקהילה הבינו שכדי למשוך לעצמם חברים מהקהילה הטרנסית כדי לייצר איזשהו אקטיביזם פנים ארגוני וחיצוני צריך לשלם.

<מאיה ארבל: אנשים מהקהילה הטרנסית נתקלים בחוסר פניות רגשי, לו"זי, כלכלי, קיומי, להגיע ולתרום למערך החברתי החשוב הזה.

<מאיה ארבל: וארגונים כמו חושן, כמו איגי, הבינו שכדי לייצר הזמנה וכדי להנגיש מרחב אקטיביסטי לזהויות טרנסיות יש לשלם להם באחוזי משרה, בתשלומים פר פעילות והדבר הזה הוכיח את עצמו.

<מאיה ארבל: ובארבע שנים אחוזי הנוכחות של פעילות ופעילים טרנסיים לתוך הארגונים גדלה משמעותית ועם הנוכחות גדלה הפעילות, השתנה השיח, גם פנים קהילתי, גם פנים ארגוני וגם החוצה.

<מאיה ארבל: זאת אומרת אנחנו כולנו יודעות איך השיח, אפרופו הקהילה הטרנסית, היה לפני חמש שנים והיום.

<מאיה ארבל: וזה בהכרח תוצר ישיר של אנשים שמעורבים בקהילה, שמעורבים בחברה האזרחית כאזרחים יצרניים.

<מאיה ארבל: אז אני חושבת שזה נושא חשוב ביותר הבנה של יצירת תקציב צבוע למשכורות באחוזים גבוהים.

<מאיה ארבל: אין היום דבר כזה בארגונים, אפילו לא עובד אחד ב-100% משרה.

<מאיה ארבל: אם אפשר לייצר אפילו שלושה תקנים של 60% משרה, ואפרופו קצבאות של 1000 בחודש, אנחנו כולנו יודעות שזה מעט מדיי ולא מספיק - - -

<נרד בראון: אני לא בטוחה שהבנתי נכון.

<נרד בראון: את מתכוונת לארגונים שאנחנו - - -

<מאיה ארבל: אני מדברת על ארגונים שנתמכים כבר היום על ידי משרד הרווחה ומתוקצבים לפעילות ייעודית לטרנס- - -

<נרד בראון: אגודת הלהט"ב ואיגי - - -

<מאיה ארבל: וגם חושן, אני לא יודעת אם זה משרד הרווחה תומך בהם - - - משרד החינוך.

<מאיה ארבל: חושן כדי לייצר הגעה של פעילות ופעילים טרנסיים לפעילות משלמים לאנשים טרנס על הפעילות הזאת.

<קריאה: שעה שאחרים מקהילת הלהט"ב עושים בהתנדבות.

<מאיה ארבל: עצם עניין התשלום הזה יוצר הנגשה של מרחבים, של מרחבי פרנסה, של מרחבי חינוך, של מרחבים אזרחיים ציבוריים לחברי הקהילה.

<מאיה ארבל: אם אנחנו מדברות על שילוב אזרחיות, אם אנחנו מדברים על העצמה של קהילה, פרנסה זה הבסיס לה.

<מאיה ארבל: אז אני מדברת על תקציב גדול, משמעותי שצבוע למשכורות ייעודיות לקהילה הייעודית בתפקידים ייעודיים.

<מאיה ארבל: זאת אומרת, עכשיו אני גם מדברת כרגע רק על ארגונים, מבחינתי, אפרופו, לאורך כל היום הזה גם בוועדה הזאת שמענו על נושאים שהקהילה הטרנסית נפגשת איתם בצורה הממסדית.

<מאיה ארבל: גם במגזר הציבורי בעיניי זה יכול להיות.

<מאיה ארבל: לחלוטין עיריות במוניציפלי יכולים להקצות כזאת משרה, זה כבר קורה ייצוג להטב"י, ניכנס לתוך פוליטיקה פנים קהילתית או מגדרית, ייצוג גברי, ייצוג נשי, סגרגציה של הדרה בקהילות, אז ייצוג טרנסי בתשלום ופרנסה הוא קריטי ומהותי לשינוי תפיסת האינדיבידואל והמגדר והשיח בחללי העבודה וכמובן בחברה אחר כך.

<מאיה ארבל: תודה.

נחמן שי: בסדר.

נחמן שי: יש לי עוד דוברת אחת את אפרת, ואחריה אנחנו ניכנס לסיכומים כי הזמן רץ.

נחמן שי: בבקשה אפרת.

<אפרת טילמה: שלום לכולם.

<אפרת טילמה: אני רוצה לספר לכם על העבר, על ההווה ועל העתיד.

<אפרת טילמה: אני אחת הטרנסיות הראשונות במדינת ישראל.

<אפרת טילמה: את דרכי התחלתי בשנות ה-60 המוקדמות.

<אפרת טילמה: כבר אז הכרתי את משטרת ישראל שהתעללה בי, הכתה אותי, פצעה אותי, אסרה אותי.

<אפרת טילמה: חוויתי שואה מגדרית.

<אפרת טילמה: נאלצתי לעזוב את מדינת ישראל.

<אפרת טילמה: 40 שנה התגעגעתי למקום שבו נולדתי, 40 שנה חיכיתי ליום הזה שאני אוכל לחזור חזרה למקום הזה.

<אפרת טילמה: אחרי 40 שנה גם חזרתי ארצה.

<אפרת טילמה: מצאתי מדינה לגמרי חדשה, עם אנשים חדשים, עם אנשים שרואים בזהות שלנו כאנשים.

<אפרת טילמה: אבל אנחנו, החברה הטרנסית, אנחנו תמיד נמצאים בשוליים, זה לא חשוב איפה שנהיה אנחנו נופלים בין הכסאות.

<אפרת טילמה: ואז החלטתי משהו, אני צריכה לקום ולעשות משהו שאף אחת לא הצליחה לעשות עד היום.

<אפרת טילמה: אני התנדבתי למשטרת ישראל, אני המתנדבת הטרנסית הראשונה במשטרת ישראל ואני גאה.

<אפרת טילמה: אבל אני לא גאה מפני שמשטרת ישראל אז הכניסה אותי לארון ומשטרת ישראל לפני שלוש שנים הוציאה אותי מהארון רק בכדי לעשות סרטון תדמית כמה משטרת ישראל היום היא משטרה מודרנית.

<אפרת טילמה: אבל כשאני שומעת מה שקורה בשטח ואני יודעת, אני מכירה את תחנת שרת מפני ששירתתי שם, אני נדהמת.

<אפרת טילמה: אני רואה סרט, אני רואה פלשבק.

<אפרת טילמה: זה מרגיז אותי מפני שתמיד תחנת שרת היו נוכחים בסרט הזה והם אמרו שאני עשיתי להם איזשהו שינוי, אבל איפה השינוי נשאר?

<אפרת טילמה: אומרים יש הסברים, מסע הסבר במשטרה, כן, לקורס פו"ם, פעמיים קראו לי לקורס פו"ם, פיקוד ומטה, הקורס הכי גבוה במשטרת ישראל.

<אפרת טילמה: מפקד מחוז תל אביב ביקש ממני בזמנו, אפרת אני רוצה אותך בתוך שגרירה של משטרת ישראל, בתור אישה טרנסג'נדרית, שתהיי שתדברי, שיהיה לך שיח עם השוטרים ויהיה לך שיח עם הטרנסג'נדריות, אלו גם שברחוב.

<אפרת טילמה: קורס פו"ם קיבלתי.

<אפרת טילמה: אני חושבת שמסע ההסברה של משטרת ישראל צריך להיות הרבה יותר מסיבי, אתם צריכים לשלוח אותי לשטח, שאני אהיה עם השוטרים ביחד ושאני אראה מה שקורה בשטח ושתחנת שרת, ותחנה נהדרת אני אוהבת אותה, אני אוהבת את המקום, אבל אני לא יכולה לשמוע ששוטרים מתעללים בנשים טרנסג'נדריות, ואני לא אתן לזה לקרות, בשום פנים ואופן, אני אגיע למקומות הכי גבוהים.

<אפרת טילמה: חוץ מזה, אני גם אומרת, אני כתבתי את סיפור החיים שלי, הסיפור חיים שלי היה כל כך מוצלח שתיאטרון הלאומי של ישראל, הבימה, מעלה אותו, לזאת ייקרא אישה, ואני גאה, ושם גם מראים מה משטרת ישראל עשתה בשנות ה-60 איתי, מה משרד הפנים עשה איתי בשנות ה-70.

<אפרת טילמה: הטרנסיות של שנות ה-60, ה-70, הן טרנסיות כולן פגועות.

<אפרת טילמה: היום הן חיות בעוני, אין להן לאיפה ללכת, הן כבר לא יכולות לקבל עבודה.

<אפרת טילמה: לזה צריכים לדאוג, לדור שלנו, לדור שעבר באמת את הטראומה הכי גדולה, את השואה המגדרית, תודה רבה.

נחמן שי: תודה רבה אפרת.

נחמן שי: יואל חסון, בבקשה, מהמחנה הציוני, יושב ראש הסיעה שלנו, בבקשה יואל.

יואל חסון: תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה רבה על הדיון הזה.

יואל חסון: אני כמו כל שנה ב-10 שנים האחרונות שמח שיש את היום המיוחד הזה כאן בכנסת.

יואל חסון: משנה לשנה היום הזה הופך להיות הרבה יותר עוצמתי, הרבה יותר מהותי, הרבה יותר חשוב.

יואל חסון: אני זוכרת את השדולה הראשונה שהייתי בה בסביבות 2006 או 2007, שניים שלושה ח"כים, שעה וחצי דיון ונגמר הסיפור.

יואל חסון: אתה רואה לאן זה הגיע היום, אתה רואה את היקף הטיפול בבעיות, ויש כל כך הרבה בעיות, והייתי בוועדות שונות ודיברנו על הדברים.

יואל חסון: אני אגיד ככה, קודם כל, צריך להגיד את האמת, בתחום החקיקה אנחנו עדיין לא מצליחים, אנחנו לא מצליחים.

יואל חסון: ואני רוצה שתדעו את זה, אנחנו לא מצליחים בגלל שאין רוב בכנסת לשינויים האלה, אנחנו לא מצליחים כי ההרכב הקואליציוני הפרלמנטרי של מדינת ישראל לא מאפשר לעשות את השינויים האלה.

יואל חסון: אם היו הצבעות חופשיות בכנסת היום כמעט כל חוקי הלה"טבים שאתם חושבים או מדמיינים שאתם רוצים להעביר, בוודאי החשובים בהם, יש להם רוב בכנסת, יש להם רוב בכנסת.

יואל חסון: משמעת קואליציונית לא מאפשרת את זה ואתם יודעים גם למה.

יואל חסון: אבל זה לא אומר שדברים לא משתנים.

יואל חסון: עצם הדיונים, עצם העלאת הנושאים כאן בכנסת או בזירה הציבורית משנים מציאות, נכון הרבה באמצעות בתי משפט, בתי משפט הרבה פעמים יוצרים את השינוי ויוצרים את השוויון שאנחנו כל כך רוצים להגיע אליו.

יואל חסון: אבל גם נוצרת מציאות בציבוריות, באורח חיים, ביום יום, מתגברים על יותר ויותר בעיות.

יואל חסון: אפרת, את דיברת עכשיו באמת נגעת לליבי בתיאור הזה.

יואל חסון: כל הזמן מדברים על האוכלוסייה הזאת ומדברים על אלה שאנחנו רואים באמת את הצעירים ובאמת אני אף פעם לא חשבתי כל כך רחוק ואתם באמת הדור, את הגדרת את זה, עבר את ה- - - קשה לי להגיד את המילה הזאת אפילו, אבל עבר את הדבר הקשה הזה שאת תיארת אותו כי באמת תקופה שלא ידעו איך להתמודד עם הדברים האלה ועם אנשים מהסוג הזה.

יואל חסון: והיום אני מקווה שאנחנו במקומות אחרים ודיון כזה עם המשרדים הרלוונטיים אמור לפתוח את הדלת ולמנוע את מה שאת עברת, אפרת, שלא יקרה לדור הצעיר.

יואל חסון: הנקודה המעניינת, נחמן, שהיא העלתה, שצריך לחשוב אולי כחלק מהסיכום לטפל בה, באמת על אוכלוסייה ותיקה שיש לה את הבעיות האלה עם עוני או מציאות אחרת שצריך לראות איך מטפלים בהם.

יואל חסון: אני לא יודע אם מישהו מרכז את השמות או מרכז את ה- - - אני אשמח להתגייס לזה - - -

<נינה הלוי: יש ב-14:00, יש ישיבה של השדולה וזה הנושא - - -

<אפרת טילמה: הבעיה היא גם שאין תיעוד רפואי היסטורי.

<אפרת טילמה: זאת אומרת, אנחנו היינו לוקחות הורמונים כמו שרצינו, לא היה שום דבר.

<אפרת טילמה: אנחנו סובלות גם מאיזשהם מחלות שאף רופאים היום לא יודעים מאיפה זה מגיע וזה בגלל הדברים האלה בגלל שהכל היה פיראטי.

יואל חסון: אז אם מדברים על זה היום ב-14:00 זה מצויין ואני אשמח להתגייס ותודה רבה לכם.

נחמן שי: תודה יואל.

נחמן שי: נינה.

<נינה הלוי: דקה לתקן פה את המספרים בנושא הסקר הלאומי של תופעת הזנות.

<נינה הלוי: אני אישית מכירה משהו כמו 130 נשים טרנסג'נדריות בזנות רק באזור תל אביב, רק בזנות רחוב.

<נינה הלוי: יש מאות רבות של נשים טרנסג'נדריות שעושות זנות בדירות ואני כמעט לא מצליחה להגיע אליהן וזה רק בתל אביב.

<נינה הלוי: בארץ אין כל כך מחקרים על הקהילה שלנו אבל מחקרים מארצות אחרות מדברים על משהו כמו 80% מהנשים הטרנסיות בשלב כלשהו בחייהן היו או נמצאות בזנות ומאוד מאוד חשוב להסתכל על סדר גודל התופעה וכמה שהיא בעצם נסתרת, לא מדוברת ולא נראית.

<ירון גל: מאיה העלתה את נושא ההעסקה ואנחנו יודעות שיש אפליה מאוד מאוד גדולה - - - תעסוקה דווקא האזרחית או בכלל.

<ירון גל: בעל עסק כשבאה אליו אישה טרנסית שהנראות שלה לא תואמת את הזהות שלה או כן תואמת את הזהות שלה אבל לדעתו הזהות שלה והנראות שלה לא תואמות את הנורמות החברתיות הוא יגיד, אני לא רוצה להעסיק אותה כי היא תפגע לי בתעסוקה, היא תפגע לי בהכנסה.

נחמן שי: זה בניגוד לחוק.

<ירון גל: זה בניגוד לחוק, הוא לא יגיד את זה בצורה רשמית, אנחנו לא תמיד נדע להקליט אותו גם אם הוא אומר את זה בצורה רשמית וגם אנחנו לא בטוח נלך לתבוע אותו כי זה גם דורש עורך דין ודברים כאלה.

<ירון גל: השאלה אם יש אפשרות לאיזשהו משרד, לאיזשהי חקיקה, תקינה, משהו, לעודד את המעסיקים להעסיק אנשים מגוונים מגדרית כמו שנהוג בעולם במקומות מסויימים וכמו שאפשר לעשות לגבי כל מיני אוכלוסיות.

נחמן שי: יש חקיקה שמעודדת מגזרים שונים, אני לא יודע אם אפשר להחיל את זה, כן, יש חקיקה, שלא תחשוב שמיישמים את זה בהיקפים, לגבי ערבים, לגבי דרוזים, כל פעם מחפשים איזה קריטריון אחר כדי לפתוח מקומות, אני לא יודע, אני מוכן לשאול את השאלה הזאת.

נחמן שי: אם יש לכם איזה הצעות יותר קונקרטיות אז גם נשמח לקבל אותן, שמעתם שיואל מוכן להתגייס ולעזור והוא כוח רציני.

נחמן שי: אני רוצה להודות לכולכם ולכולכן על הדיון החשוב הזה.

נחמן שי: קודם כל על היום כולו.

נחמן שי: יואל צודק בכך שהוא רואה כמוני את השינוי הגדול שמתחולל בכנסת ובציבורית, אני אומר את זה כל שנה מחדש, אני זוכר ימים אחרים שבאמת היו מצניעים ומסתירים ומתביישים ומרחיקים מהעין וחס וחלילה לא להדבק בזה.

נחמן שי: אבל אני חושב שכאן התחולל משהו מאוד חשוב בחברה הישראלית ואני חושב שכל אחד מחברי הקהילה שמופיע ומציג את עצמו הוא לוחם.

נחמן שי: הוא לוחם וכמו שאת אומרת הוא שוכב על הגדר כדי שהדורות הבאים כבר יעברו הלאה יותר מהר.

נחמן שי: ככה זה בחיים, תמיד צריך אנשים שישכבו על הגדר, ואת בדיוק היית שם בשחזור ההיסטורי ואני זוכר את הימים והשנים האלה ואת ההתייחסות הציבורית - - -

<אפרת טילמה: אבל אני רוצה עוד משהו אחרון להגיד לך - היו לי שלושה חלומות, את שלושתם הגשמתי, עברתי את הטרנספורמציה, קיבלתי את המקצוע שחלמתי עליו, הייתי דיילת אוויר 23 שנה בחברה בריטית והייתי אישה נשואה, אז עברתי את הכל, וגם גידלתי ילד, אז ככה שעברתי את הכל.

נחמן שי: יש אנשים בודדים שיכולים להגיד שהגשימו את חלומם.

נחמן שי: וזה לא כל החלומות, בטוח שיש לך עוד חלומות, אני לא מכיר אנשים שאין להם חלומות.

נחמן שי: בלי חלומות אנחנו לא יכולים לחיות.

נחמן שי: אם מיצית את אלה מהר תמציאי חדשים.

נחמן שי: החלום יהיה שכולנו נבין את הדברים.

נחמן שי: הנושא של הישיבה היה ממשק בין מוסדות המדינה לבין הקהילה הטרנסג'נדרית.

נחמן שי: אני חושב שנאמרו פה כמה דברים.

נחמן שי: אנחנו נתעד אותם אבל גם חלק מהעניין הוא ביצירת הקשרים הפורמליים והבלתי פורמליים בין הקבוצות שאיכשהו התחלקו פה משני הצדדים של השולחן.

נחמן שי: אני חושב שזה כל הזמן נותן תחושה.

נחמן שי: זה אף פעם לא יספיק ותמיד יהיו וזה יתרחב וילך ככל שהרגישות והאכפתיות יגדלו וגם ככל שהחברה נעשית יותר מגוונת ויותר פתוחה.

נחמן שי: אבל יחד עם זאת אנחנו כולנו באמת שותפים למהפכה הזאת ואני רוצה להודות לכל מי שהשתתף בדיון ואנחנו נמשיך את היום ונגלגל אותו גם במקומות חדשים.

<אבי סופר: נחמן, אתה מוכן להדגיש בסיכום שאנחנו החלטה מעשית מקבלים את נוהל השב"ס.

נחמן שי: זה לא נוהל, זה מדיניות.

נחמן שי: אמרה כבר ריקי, יש לי כבוד גדול לשירות בתי הסוהר, לאחרונה שמעתי אגב כמה ראיונות עם מפקדות של בתי סוהר שזה עשה לי תיאבון להכנס לכלא ולהכנס לתכנית הטיפולית.

נחמן שי: מאוד התרשמתי, אני לא זוכר את השמות אבל שתי מפקדות זה היה יוצא מן הכלל.

נחמן שי: אז עוד פעם, תודה רבה לכולם.