ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 575, 2018-02-27 11:30

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: אני מייד אומר את הרציונל, מה אני שואף להוציא מהדיון הזה.

יעקב מרגי: התאריך: 27.2.2018, י"ב באדר התשע"ח, השעה 11:30.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: קביעת נהלים לאישור משרד הפנים לאפשר לראשי רשויות בפריפריה לתמרץ מורים ומנהלים.

יעקב מרגי: הייתה פנייה של כמה ראשי רשויות שאמרו, שמע, אנחנו רוצים להצעיד את מערכת החינוך שלנו קדימה.

יעקב מרגי: הדרך כפי שעשית אתה בזמנו, להביא מורים מהמרכז, ממקומות שיש מורים חזקים וטובים ואיכותיים.

יעקב מרגי: אמרו, אני לא יכול היום לקחת מורה, להבטיח לו שכר איקס מעבר למה שהוא מקבל, עם כל התמרוצים והתמריצים של משרד החינוך, ואם אני רוצה לעשות את זה, אני חייב לקבל אישור משרד הפנים על כל העסקה נוספת או על כל מה שאני מוציא, ואז קיימנו דיון.

יעקב מרגי: גם איש האוצר ישב איתי פה בישיבה מקדימה והציג בפניי רשימה של תמריצים שאכן המשרד נותן.

יעקב מרגי: אמרתי לו, אדרבא, בוא תציג אותם בוועדה ונראה.

יעקב מרגי: אם זה לא עזר והציפייה היא, כדי לאתגר מורים כאלה איכותיים לבוא מהמרכז תוך כדי קביעת כללים מסודרים, רק לרשויות איתנות.

יעקב מרגי: לעשות את זה בצורה מסודרת, לקבוע גם תקרות, לא השתוללות, לא להביא כמו שעושה, ואני מברך על כך, משרד הבריאות ומנהלי מחלקות בבתי חולים, בסכומי - - -.

מאיר כהן: מקצעות בסיכון.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: אנחנו די מברכים.

יעקב מרגי: אני לא מלין על אותן חריגות שמופיעות פעם ב - - - .

יעקב מרגי: אם באר שבע לא היו עושים את זה לפני 20 שנה, עד היום לא הייתה מחלקת כירורגיית לב-חזה בסורוקה.

יעקב מרגי: אני חושב שזה טוב ונכון שעושים את זה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להעתיק את זה באותה מידה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, יש רשויות בפריפריה שמצליחות בהרבה תחומים.

יעקב מרגי: חסר להן הדובדבן שבקצפת.

יעקב מרגי: אם הייתה להן מערכת חינוך חזקה, זה היה מביא אליהם כוחות חזקים, תושבים חזקים.

יעקב מרגי: אני כאיש הנגב, מדברים על באר שבע כסיפור הצלחה.

יעקב מרגי: היום רוביק מקבל כאן בכנסת את 'אביר איכות השלטון'.

יעקב מרגי: הממשלה והמדינה עשו צעדים הכי טובים שיכולים להיות לנגב ולבאר שבע בקטע של עיר הבה"דים והסייבר וכל זה, אבל כשמודדים ובודקים, עדיין זה לא הביא את השינוי המיוחל ועדיין הרכבות מלאות מבאר שבע למרכז, והכבישים והצמתים פקוקים כי התשתיות איכותיות, אבל אני מאמין שאם הייתה מערכת חינוך, והיא טובה בבאר שבע, אני לא אומר, אבל הייתה מערכת חינוך בבאר שבע שממותגת טוב, אם לא כל מערכת החינוך, לפחות מספר בתי ספר, לי אין ספק שהמהלכים האלה שהממשלה עשתה ועוד מערכת החינוך, זה היה מביא תוצאות.

יעקב מרגי: אותם ראשי ראשויות שפנו אלי, אומרים, אנחנו רוצים ליצור מסלול כזה.

יעקב מרגי: אנא, משרד החינוך, תציגו לנו איך אתם מתמודדים עם זה.

<סוניה פרץ: סוניה פרץ, סמנכ"לית ומנהלת אגף בכיר כוח אדם בהוראה, משרד החינוך.

<סוניה פרץ: למשרד יש היום ארבע תוכניות תמריצים לעובדי הוראה.

<סוניה פרץ: אני אמנה אותן.

<סוניה פרץ: הקבוצה הראשונה היא התמריצים למורים באילת, בחבל אילות וערבה תיכונה.

יעקב מרגי: מובנים, לגיטימיים ואובייקטיביים.

<סוניה פרץ: אלה תמריצים שנקבעו בשיתוף עם הרשויות המקומיות האלה יחד עם הממונה על השכר.

<סוניה פרץ: המטרה היא לתת מענה באמת למחסור קריטי בעובדי הוראה באזורים אלה.

<סוניה פרץ: התמריצים האלה מסייעים להביא מורים מהמרכז לאזורים האלה, במקצועות שונים ובתחומים שונים, כשהמטרה היא גם שהם בסופו של דבר יתמידו ויישארו בעיר אילת ולא יגיעו לתקופה קצרה, לכן התמריצים האלה היום ניתנים לתקופה של עד עשר שנים, כמובן אם עובד ההוראה - - -

מאיר כהן: תפרטי איך זה בנוי.

<סוניה פרץ: התמריצים כוללים חבילה שלמה של הטבות שניתנות למורה.

<סוניה פרץ: הם כוללים גם מענקי חתימה, כשהוא מתחייב לעבוד בין שנה לשלוש שנים.

<סוניה פרץ: הוא מקבל השתתפות בשכר לימוד, החזר הוצאות טיסה, הוצאות מעבר דירה וגם תוספת אחוזית לשכר.

מאיר כהן: 80% ליסוד?

מאיר כהן: כמו חוזה אישי?

<סוניה פרץ: החוזה האישי זה החוזים שאני תיכף אפרט.

מאיר כהן: כלומר, זה לא נכלל?

<סוניה פרץ: התוספות האלה הן בנוסף לחוזה האישי שהמורה מקבל.

<קריאה: בצפון אין בכלל?

<קריאה: סוניה, מנית רק דרום.

יעקב מרגי: לא, היא מנתה אילת וערבה שזה ייחודי בקטע של המרחק.

<סוניה פרץ: ככל שאתה חותם על תקופה יותר ארוכה, אז המענקים הם יותר גבוהים, כשאנחנו כבר בשנה השביעית לתוכנית הזאת, אז זאת התוכנית הראשונה.

<סוניה פרץ: נהנים ממנה בערך 240 עובדי הוראה בעלות שנתית של כ-20 מיליון שקל.

יעקב מרגי: החלטת הממשלה לתמריצים למורים באזורי עדיפות ב-2013.

<סוניה פרץ: כן.

<סוניה פרץ: אני אתייחס גם לתוכנית הזאת.

<סוניה פרץ: תוכנית שנייה שהיא בעצם תוכנית שמעוגנת בהסכם שכר, זו התוכנית שנותנת תמריצים למורים שמגיעים מהצפון ללמד ביישובים בדואים בדרום.

<סוניה פרץ: פה מקבל עובד ההוראה שמגיע, השתתפות בשכר דירה.

<סוניה פרץ: אנחנו נותנים את התוכנית הזאת לכ-2,300 עובדי הוראה.

<סוניה פרץ: העלות השנתית שלה היא בערך 30 מיליון שקל.

יעקב מרגי: זה מענק או השתתפות שכר דירה?

<סוניה פרץ: השתתפות בשכר דירה, השתתפות חודשית.

יעקב מרגי: זה התמריץ היחיד שהם מקבלים?

<סוניה פרץ: והחזר נסיעות.

יעקב מרגי: את יודעת לומר לי מספר של מורים מהצפון?

<סוניה פרץ: אמרתי, 2,300 עובדי הוראה.

חנין זועבי: 2,300 – 30 מיליון מול 240 – 20 מיליון.

מאיר כהן: פה זה רק שכר דירה.

חנין זועבי: כן, כן.

יעקב מרגי: את צודקת, את יודעת למה?

יעקב מרגי: אני אסביר לך.

יעקב מרגי: הדברים על השולחן.

יעקב מרגי: לו יצויר, אני מקבל החלטות ולא היה עודף של מורים בצפון.

יעקב מרגי: כרגע יש מעל 10,000 מורים מובטלים.

יעקב מרגי: תוסיפי את ה-2,000 האלה.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אני מוכן לקחת אותם ועוד נותן לכם כדי שתעברו לדרום, לא תהיו מובטלים, תקבלו גם השתתפות בשכר דירה והחזר הוצאות נסיעה, לכן פה יחסית למספר המורים זה נמוך, את צודקת.

יעקב מרגי: לו לא הייתה אבטלה של מורים ולא היה עודף של מורים בצפון, כדי לפתור את הבעיה של הבדואים בדרום המדינה הייתה צריכה לאתגר את המורה מהצפון לעבור, ב-2,000 ₪ של שכר דירה והחזר הוצאות היא לא הייתה מצליחה, אז היא הייתה שמה 4,000, 5,000.

חנין זועבי: אז המורה משלם את המחיר של האבטלה.

יעקב מרגי: הלאה.

יעקב מרגי: סוניה, בבקשה.

<סוניה פרץ: התוכנית השלישית זו תוכנית שבעצם אין בה חדשים, אין בה נכנסים, זו אותה קבוצה שקיבלה עד החלטת בג"צ שינוי הקריטריונים לעדיפות לאומית - - -

<יהודית גידלי: את אומרת, אין חדשים שנכנסים.

<יהודית גידלי: זה אזורים או אנשים?

<סוניה פרץ: עובדי הוראה.

<סוניה פרץ: לא נכנסים חדשים.

<סוניה פרץ: זו תוכנית שבעצם כשבג"צ קבע שמפת עדיפות לאומית היא מפה לא חוקית, אז אותם עובדי הוראה שנהנו עד אז מהתמריצים, ממשיכים לקבל אותם, אבל אין - - -

יעקב מרגי: למרות שהמפה השתנתה.

<סוניה פרץ: נכון.

<סוניה פרץ: הם ממשיכים לקבל אותם.

<סוניה פרץ: התמריצים האלה הם בדמות קידום בוותק והשתתפות בחלקו של המעביד בקרן ההשתלמות.

<סוניה פרץ: בתוכנית הזאת יש היום כ-9,000 עובדי הוראה.

<סוניה פרץ: כמו שאמרתי, זו תוכנית שאט-אט מצטמצמת.

<יהודית גידלי: באיזו עלות?

<סוניה פרץ: בערך 160 מיליון שקל.

<קריאה: בשנה?

יעקב מרגי: כן, כן, הכול לשנה.

<סוניה פרץ: התוכנית הרביעית זו התוכנית שבעצם היא החלופה לתוכנית של התמריצים שבוטלו באזורי עדיפות לאומית.

<סוניה פרץ: זו תוכנית שנותנת חוזים אישיים למורים באזורי עדיפות לאומית במקומות במחסור מוכח של מורים בדגש על מקצועות המדעים, על המתמטיקה, על הכימיה, פיזיקה, ביולוגיה, מקצועות הטכנולוגיה.

<סוניה פרץ: אם יש ערים שבהם יש מחסור גם במקצועות אחרים, אז העניין הזה נבחן.

<סוניה פרץ: התוכנית הזאת היא תוכנית שניתנת למשך שלוש שנים.

<סוניה פרץ: המטרה המרכזית שלה זה להביא באמת אנשים מהמרכז לאזורי הפריפריה.

<סוניה פרץ: מכיוון שראינו שפרק זמן של שלוש שנים הוא לא פרק זמן מספיק, עדכנו את התוכנית הזאת השנה יחד עם הממונה על השכר ויצרנו תוכנית נוספת של תוכנית מענקים, זאת אומרת, מורה יכול להחליט שהוא מצטרף גם לתוכנית המענקים לפרק זמן של בין שלוש שנים או ארבע שנים.

<סוניה פרץ: תוכנית החוזים האישיים והמענקים זו תוכנית שכוללת היום בערך כ-1,000 עובדי הוראה בעלות שנתית של כ-60 מיליון שקל.

<סוניה פרץ: אלה התוכניות שיש לנו היום במערכת.

יעקב מרגי: מה סדר הגודל של התמרוץ?

מאיר כהן: 80% משכר היסוד.

<סוניה פרץ: תלוי באיזה רפורמה.

מאיר כהן: כעיקרון, עד לפני הרפורמות, היות ואני עזבתי ב-2003, אני כמנהל בית ספר בדימונה, אדוני, קיבלתי 12 חוזים אישיים.

מאיר כהן: אני התרעמתי על כך שאתה מביא מורה למתמטיקה ל-5 יחידות, נותן לו חוזה אישי, אבל בדימונה גדל אצלך מורה ל-5 יחידות במתמטיקה ואתה יוצר בתוך בית הספר שני מורים שמגישים בהצלחה גדולה מאוד, האחד מקבל את שכרו, השני מגיע מבחוץ ומקבל עוד 80% על שכר היסוד שלו, שזה בכלל לא רע.

מאיר כהן: אגב, הדבר הזה הוא מצוין.

מאיר כהן: אני מציע לכם את הכול לעשות משמש, לאגם את כל הכסף ולדבר רק בחוזים אישיים.

מאיר כהן: זה יהיה הרבה יותר טוב.

<סוניה פרץ: אז זה מה שאנחנו עושים.

מאיר כהן: פנטסטי.

<סוניה פרץ: כל מורה שפורש מהתוכנית הישנה, התקציב שלו עובר - - -

מאיר כהן: אז עכשיו אני לא יודע מה קרה עם הרפורמות.

יעקב מרגי: נראה לי, הרפורמות טשטשו את - - -

<סוניה פרץ: לא.

<סוניה פרץ: הסכום הוא אותו סכום.

יעקב מרגי: אין 'כפל מבצעים', את רוצה לומר.

<סוניה פרץ: לא, אין 'כפל מבצעים'.

יעקב מרגי: אז זה כבר לא אטרקטיבי.

<סוניה פרץ: זו תוספת שנתית של 60,000 שקל.

יעקב מרגי: תנטרלי את הרפורמה שהוא היה מקבל אותה בלי שום קשר, איפה שהוא לא היה.

מאיר כהן: בכל מקרה זה יפה מאוד.

<סוניה פרץ: בכל מקרה זו תוספת שנתית של משהו כמו 60,000 שקלים.

יעקב מרגי: 60,000 שקל שנתי - - -

<יהודית גידלי: 5,000 שקל חודשית.

יעקב מרגי: ברוטו.

יעקב מרגי: אתה רוצה להביא מורה איכותי מהמרכז.

מאיר כהן: אתה צודק, זה לא הדבר שיביא חבר'ה מהמרכז.

מאיר כהן: חבר'ה מהמרכז באו, כי אני כראש עיר קיבלתי החלטה עם מועצת העיר, אני מביא מורה מאשדוד, אני משלם.

יעקב מרגי: ושילמת לו?

מאיר כהן: כן.

יעקב מרגי: ומשרד הפנים לא נזף בך.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: משרד הפנים אומר, אם יש לך וזה חוקי, תעשה.

יעקב מרגי: משרד פנים על כל משרה נותן אישור.

מאיר כהן: זה היה אפשר לעשות רק בבעלויות.

מאיר כהן: אתה לא יכול לעשות עם מורים שיעבדו במשרד החינוך, זאת אומרת, מורה שבא מאורט, מורה שבא מעמל, כן יכולת ללכת לבעלות, להגיד, אני נותן את חלקי דרך הבעלות, אבל במשרד החינוך אי אפשר היה לעשות את זה.

יעקב מרגי: אני מחדד את זה, למה?

יעקב מרגי: כי זה מה שאותן רשויות פנו אלי.

מאיר כהן: ראש רשות היום בא ואומר, אני רוצה לפנות למשרד החינוך ולקבל כסף בכדי להביא.

מאיר כהן: אני לא חושד בכשרים.

מאיר כהן: רוב ראשי הרשויות, הייתי חותם על זה, חלקם לא, כי זה הופך להיות לאיזה - - -

יעקב מרגי: הרציונל, שזה יהיה כפוף לנהלים ולעשות סדר, עם שכל, איפה שהוכח הצורך ויקבלו כללים איך עושים את זה.

יעקב מרגי: אני חושב שאם שר החינוך היה משתתף בדיון הזה, הוא היה קופץ על זה.

יעקב מרגי: נכון, אנחנו רוצים 5 יחידות ויש עלייה וזה טוב, אבל אנחנו רוצים שזה יהיה נחלתם של הרבה רשויות מקומיות וכמה שיותר תלמידים, ואם ראשי רשויות פונים ואומרים, יש לנו את היכולת, אנחנו רוצים להצעיד את מערכת החינוך שלנו קדימה, צריך ליצור את המנגנון הזה.

יעקב מרגי: התמריצים הם חשובים, אבל זה לא תמריץ שיאתגר מורה לעזוב אזור מחייה, לנדוד לפריפריה ולתת את הנשמה שלו כשליחות עם המשפחה שלו כדי להרים את מערכת החינוך.

חנין זועבי: מה התפקיד של הרשות פה?

מאיר כהן: היא ממליצה.

חנין זועבי: היא משלמת?

יעקב מרגי: אני מודה לך על השאלה.

יעקב מרגי: בואי תקשיבי, אנחנו פה מקיימים דיונים פעמיים בשנה על פערים בחינוך ואנחנו צועקים וזועקים.

יעקב מרגי: הרי הפערים בחינוך הם לא תוצאה של פרמטר אחד או של מאפיין אחד.

יעקב מרגי: אחד הדברים שיוצר את הפערים בחינוך זה הרשויות המקומיות.

יעקב מרגי: יש רשויות חזקות שלוקחות את החינוך ומוסיפים משאבים.

חנין זועבי: אבל התקציב בא ממשרד החינוך.

יעקב מרגי: מה שבא ממשרד החינוך, הוא רוצה להוסיף הן באמצעות חוזה אישי - - -

סאלח סעד: אדוני היושב ראש, הרשות, אסור לה לשלם כסף למורים - - -

יעקב מרגי: לכן יש דיון.

סאלח סעד: התמריץ צריך להיות משותף בין משרד החינוך לבין משרד הפנים, לחלק את זה.

יעקב מרגי: תודה רבה, קלטת לכותרת של הדיון.

יעקב מרגי: מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תחילה, אני מברך על כל התמריצים, המענקים, משום שבסוף אם אנחנו רוצים מערכת חינוך מצוינת, מוצלחת, רוצים גם את הטובים שיהיו שם, אנחנו חייבים לתת להם את התמריצים האלו.

מסעוד גנאים: יש מענקים למורים לפי אחוזי הצלחה בבגרות של בתי הספר שלהם.

<סוניה פרץ: זה ניתן לבתי ספר ובתי הספר מחלקים למורים.

מסעוד גנאים: כמה מדובר?

מסעוד גנאים: כמה תקציבים יש לך?

מאיר כהן: 6,000 שקל בשנה.

<סוניה פרץ: זה תלוי ברמת בית הספר.

<סוניה פרץ: זה מתחיל מ-8,000 ועד נדמה לי 2,300.

<סוניה פרץ: זה תלוי בסוג המענק.

יעקב מרגי: זה דבר טוב, רק כדי להגיע אליו צריך את מה שאנחנו מדברים עליו, להביא כוחות הוראה חזקים, איכותיים.

מסעוד גנאים: נכון.

מסעוד גנאים: זה עניין של הרשויות, לתת לרשויות את התקציבים - - -

יעקב מרגי: החזקות והאיתנות, שמנהלות את מערכת החינוך גם טוב.

מסעוד גנאים: למה חשוב התפקיד של הרשות?

מסעוד גנאים: סוניה אולי יודעת, כל שנה אנחנו מתערבים כחברי כנסת בקשר לילדים של המורים מהצפון שמלמדים בדרום, שרוצים לשלב את ילדיהם בגנים בבאר שבע.

מסעוד גנאים: כל שנה אותה מלחמה.

יעקב מרגי: שנה אחרונה היה פחות.

יעקב מרגי: לפני שנתיים הייתה כמות.

<סוניה פרץ: קבענו כללים - - -

מסעוד גנאים: נקבעו כללים.

יעקב מרגי: בספטמבר האחרון זה עבר טוב.

מסעוד גנאים: אני חושב שתמריצים כאלה גם חשובים.

מסעוד גנאים: אני לא אומר שזה יפתור את בעיית האבטלה של המורים.

יעקב מרגי: לא, ודאי שלא.

מסעוד גנאים: אבל מורה או מורה ערבי שנותנים להם תמריץ ותמיכה כדי שיהיו בדרום או בכל מקום אחר, אני חושב שהם ישמחו על זה.

מסעוד גנאים: אני מקווה שזו כבר תהיה אחת הדרכים לפתור את הבעיה הזאת.

חנין זועבי: לפני שאת עונה, אני רוצה להשלים, כי זה באותו תחום.

חנין זועבי: היושב ראש עזר לכם אבל לא בצדק.

חנין זועבי: הוא אמר, ככה ההיגיון שלו.

יעקב מרגי: לא, זו הסברה שלי.

יעקב מרגי: אני לא עזרתי להם.

יעקב מרגי: יכול להיות שהיא כופרת בזה.

חנין זועבי: הוא אמר, יש לכם אבטלה, אתם, הערבים.

חנין זועבי: אתם תשלמו שלוש פעמים על האבטלה.

יעקב מרגי: איזו פרשנות יש לך.

חנין זועבי: פעם, אין לכם כיתות לימוד ובגלל זה נוצרה האבטלה.

חנין זועבי: פעם, המורה שלכם מובטל, כאשר אנחנו נותנים לו ללמד בנגב, אז הוא גם ישלם מחיר ולא ניתן לו תמריצים.

יעקב מרגי: לא הבנת אותי נכון, אבל מה השאלה?

חנין זועבי: אתה עכשיו לא מבין אותי.

חנין זועבי: עכשיו אני אומרת לו ככה, למה להשוות בין המובטלים לבין הלא מובטלים?

חנין זועבי: יש קריטריון של עדיפות לאומית.

חנין זועבי: גם בעדיפות לאומית למה לא להכריז על הנגב?

יעקב מרגי: זו שאלה.

חנין זועבי: זה באותם קריטריונים.

<סוניה פרץ: הקריטריונים ניתנים רק על פי המפה של אזורי עדיפות.

חנין זועבי: אדוני היושב ראש, מבחינה חינוכית הנגב הוא הכי, ב-ה' הידיעה, אזור עדיפות לאומית, לפני כולם.

חנין זועבי: עכשיו הם נשארים שם, את יודעת, עשר שנים, והם עוזבים את המשפחה או שהם סוחבים את המשפחה.

חנין זועבי: אני חושבת שדווקא בשביל לדחוף את משרד החינוך לבנות יותר כיתות לימוד וקצת לפתור את בעיית האבטלה, צריכים לתת יותר תמריצים למורים.

יעקב מרגי: סוניה, תרשמי את שתי התשובות.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת לנציגת מרכז המידע והמחקר של הכנסת.

<אתי וייסבלאי: בהקשר הזה באמת, יש מורים ערבים שמקבלים תמריצים לפי חוזים אישיים?

<סוניה פרץ: יש, אני לא יודעת להגיד לך כמה.

<סוניה פרץ: אני מזכירה שהעיקרון הוא מחסור מוכח במורים.

<סוניה פרץ: ביישובים הבדואים יש תוכנית מיוחדת.

<סוניה פרץ: נדמה לי שיש איזשהו בית ספר בדרום, אני צריכה לבדוק את זה, אבל בעיקרון מי שנהנה מהתוכנית של הבדואים לא נהנה - - -

יעקב מרגי: אין כפל.

חנין זועבי: אני לא מבינה, עיקרון המחסור, הרי יש מורים ערבים מובטלים.

חנין זועבי: מה זאת אומרת מחסור?

יעקב מרגי: בנגב יש מחסור.

חנין זועבי: היא אומרת, יש מחסור גם בבתי ספר יהודיים לאיכות הוראה או למורים, אבל יש מורים ערבים מובטלים.

חנין זועבי: למה להפריד ולהתייחס אליהם כשתי מערכות חינוכיות מופרדות זו מזו?

חנין זועבי: פה יש מחסור ופה יש אבטלה.

חנין זועבי: תתייחסי למערכת החינוך כמערכת חינוך אחת ואז את תפתרי גם את המחסור וגם את האבטלה.

יעקב מרגי: חנין, הדיון היום על שיטת התמרוץ.

חנין זועבי: זו הלוגיקה של המחסור.

חנין זועבי: אני רוצה לערער על הלוגיקה של המחסור כאשר יש עשרות אלפים מובטלים.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: זה דיון אחר, זה דיון אחר.

חנין זועבי: זה לא דיון אחר.

יעקב מרגי: בדיון אחר שקיימנו על מעקב אחר החלטת הממשלה לשלב מורים ערביים במערכת החינוך, זה דיון אחר.

חנין זועבי: ובחוזים אישיים.

יעקב מרגי: בואי נעשה סדר.

יעקב מרגי: פרסת לנו את האפשרויות לתמרוץ.

יעקב מרגי: אני חושב שברירת המחדל צריכה להיות הגבוהה מביניהן.

יעקב מרגי: אם את הולכת לקטע של המגזר הבדואי, אם הוא נמצא בפרויקט הזה של מורים מהצפון בדרום, במגזר הבדואי והתמרוץ שלו הוא איקס - - -

<סוניה פרץ: הוא פועל יוצא של הסכם שכר.

יעקב מרגי: הוא פועל יוצא של הסכם שכר, בסדר.

יעקב מרגי: הדיון היום, הבנתם אותו ומאיר חידד איך הוא עשה, אבל זה צריך להיות בצורה מוסדרת, לאו דווקא למי שיש לו בעלויות.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת קודם כול את העמדה של המשרד.

יעקב מרגי: העמדה של משרד החינוך, במידה ויתאפשר לך לייצר מסלול נוסף, לתת לרשויות חזקות בפריפריה או במקומות שאתם תצביעו על הצורך בכך, להעסיק מורים, נקרא לזה לצורך העניין, תוספתיים בחוזים אישיים כדי להרים את הרמה של אותם בתי ספר.

יעקב מרגי: קודם לך העמדה שלך.

יעקב מרגי: אם כן, אז אפשר להכין נייר עבודה.

יעקב מרגי: זה לא כסף של משרד החינוך, זה כסף רשותי שיעבור במידה ויוסכם על זה, תחת כללים מאוד קפדניים לאיתנות פיננסית וכל כללי המינהל.

יעקב מרגי: קודם כול העמדה המקצועית של משרד החינוך.

<סוניה פרץ: אני לא יודעת אם אני יכולה עכשיו להגיד משהו באופן נחרץ בעניין הזה.

<סוניה פרץ: אני חושבת שהעניין הזה מחייב בחינה ובדיקה.

<סוניה פרץ: בסך הכול התוכנית שיש לנו היא תוכנית שהיא נותנת מענה, אז אני לא יודעת להגיד לך כרגע לגבי אפשרות של כספים תוספתיים - - -

יעקב מרגי: את אומרת לי, לא ברור שאנחנו נשיג את התוצאה מכספים תוספתיים.

מאיר כהן: אני איתך לגמרי.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו מהניסיון שלי היות ושימשתי כיושב ראש הרשות לפיתוח הנגב.

מאיר כהן: א', אני לא בדעה אחת עם חנין שצריך לשים את הכול בסל אחד.

מאיר כהן: יש בעיות שהן מיוחדות למגזר הבדואי בנגב.

מאיר כהן: אני כן בדעה ששם היה צריך לשים הרבה יותר כסף.

מאיר כהן: זה אחד.

מאיר כהן: זאת התפיסה.

מאיר כהן: אני עדיין חוזר ואני אומר לך, אני מבין את הבקשה של ראשי עיירות הפיתוח וראשי המגזר הבדואי.

מאיר כהן: להערכתי, אני אז ביקשתי את זה משי פירון.

מאיר כהן: באתי ואמרתי, יש פה המון כסף.

מאיר כהן: אתה תעשה את החיבורים, זה המון כסף.

מאיר כהן: בהנחה שמורידים את ה-40 מיליון שקל של אילת ואילות, כי גם שם זה מיוחד, צריך להכניס את - - -

יעקב מרגי: אני וועדת החינוך היינו באילת לפני שבועיים, ירדנו ונכנסו לקרביים של מערכת החינוך.

יעקב מרגי: זה מביא תוצאות.

יעקב מרגי: הפער בין מערכת החינוך של אילת לבין מה שאילת נתפסת, הפערים מרשימים.

יעקב מרגי: זה מוכיח שיש תמרוץ נכון, כדאי לאנשים.

יעקב מרגי: רבותיי, אילת עם הבעיות האובייקטיביות, גם גיאוגרפיות, גם אקלימיות, גם הבידוד, ואת רואה מנהלים איכותיים, מורים איכותיים.

יעקב מרגי: גם האקדמיה שם תרמה.

יעקב מרגי: המכללה והאקדמיה תרמו לזה והתמרוץ הוא שווה.

יעקב מרגי: את רואה אנשים משתקעים שם לשנים רבות ויש תוצאות.

מאיר כהן: ברגע שמורה בא לחמש-עשר שנים, זה משנה את הכול.

מאיר כהן: אין שם נדידה.

מאיר כהן: הדבר השני שצריך לעשות ואם משרד החינוך היה מקשיב לנו, מקשיב - - -, זה לבוא לקחת את כל הכספים האלה, להכניס לקופה אחת, לייצר תוכנית אחת בשיתוף עם ראשי הרשויות.

מאיר כהן: הרשויות החזקות יקבלו דיפרנציאלי ויוסיפו את חלקן, והרשויות החלשות יקבלו את אותו סכום.

יעקב מרגי: היא אמרה לך משהו שהיא סיננה את זה בין השיניים, אבל יש לו משמעות כבדה.

יעקב מרגי: כשאני ניסיתי להיכנס לקטע של המגזר, נסוגתי אם שמת לב, בקטע של המגזר, לתת את האפשרות לקחת, אז היא אמרה לי, זו תוצאה של הסכמים קיבוציים.

יעקב מרגי: גם השינוי של מפת אזורי העדיפות הלאומית, גם אלה שהיו בה, לא שינו.

יעקב מרגי: המורים עדיין שם, מצב נתון.

יעקב מרגי: כל עוד הם לא פורשים, הם מקבלים אפילו שהם כבר לא נמצאים, כי הם לא יכולים הרעת תנאים.

יעקב מרגי: אני כן מכיר בצורך הזה.

יעקב מרגי: זו לא כמות גדולה אם ניקח בפריפריה וניקח רשויות חזקות מתוכן.

יעקב מרגי: אני מאמין שהוא ירצה לשים דגש, ראש רשות, או על כל בתי הספר או על חלק מבתי הספר, וזה במקצועות מסוימים שמצעידים, אז זה לא מי יודע מה.

יעקב מרגי: לא הולכת להיות פה איזו השתוללות.

יעקב מרגי: אתן לחברי הכנסת.

יעקב מרגי: מוטי, בבקשה.

מרדכי יוגב: אני מבקש להדגיש דבר אחד מתוך הדברים שנאמרו על ידי חברי, חבר הכנסת מאיר כהן, והוא אמר אותם גם כמנהל לשעבר וגם כראש עיר לשעבר.

מרדכי יוגב: אני כעוסק בפריפריה גם בדרום קצת, בעיקר בצפון, מוצא לנכון שלא יעלה על הדעת שאני מביא בייבוא מורה למתמטיקה או לפיזיקה מאיפה שאני מביא, ובמקום יש מורה למתמטיקה/פיזיקה.

מרדכי יוגב: החיזוק של ההישארות שלו בפנים או לצורך העניין הדרך שאנחנו מצליחים להביא, זה בנים חוזרים למקום, באוריינטציה הזאת, וגם אז אין סיכוי שיישארו יותר, כי הילדים שיגדלו להם, יהיה להם סבא על יד הבית ועוד גורמים מחזקים, ולא כעבור שלוש שנים-ארבע שנים, מענק וילכו משם.

מרדכי יוגב: לא יעלה על הדעת, אני חושב.

מרדכי יוגב: פה צריך למצוא את הנוסחה שהוא מצא אותה כראש עיר וכמנהל, שזה היה בידו.

מאיר כהן: משרד החינוך היום מאפשר בתוכנית החוזים האישיים לתת גם לבני המקום.

מאיר כהן: הוא לא מחייב אותך רק לחבר'ה שבאים.

מאיר כהן: אתה צריך למצוא את האיזון הנכון.

<סוניה פרץ: לעיתים מאפשרים גם את זה.

מרדכי יוגב: זה צריך להיות לא לעיתים.

יעקב מרגי: מה אתה אומר, שהיא עכשיו תפתח את הדלתות לכולם?

יעקב מרגי: היא אומרת לך, לעיתים.

מאיר כהן: גבירתי, זה קורה גם בירוחם, זה קורה גם באופקים, זה קורה גם בבאר שבע, תאמיני לי.

מאיר כהן: מאה אחוז, בסדר, הבנתי.

יעקב מרגי: מוטי.

מרדכי יוגב: אמרתי, הלעיתים והלא לעיתים, אם תהיה פה שחיתות בעניין, לא לזה התכוונתי.

מרדכי יוגב: התכוונתי ליושר.

מרדכי יוגב: אם אני מביא שני מורים למתמטיקה ויש לי פה מורה למתמטיקה מצוין, לא בדימונה, בערד, בירוחם ובשלומי, אז לא יעלה על הדעת שהוא בן שלומי, יסתכל ועיניו כלות והם יקבלו עוד 5,000 שקל למשכורת.

מרדכי יוגב: זה לא רלוונטי.

מרדכי יוגב: ברור לגמרי שהוא גם יברח משם.

יעקב מרגי: סליחה, עם כל הכאב והפער, יש צורך.

יעקב מרגי: הצורך הוא כרגע לחזק.

יעקב מרגי: בסוף אותו בית הספר יעלה ברמות, תהיה הישגיות, יהיו מענקים.

יעקב מרגי: זה דוחף את כל המערכת כלפי מעלה.

יעקב מרגי: אם אני אבוא ואסתכל עכשיו, לא בגלל שאני מביא מורה אחד, אני איישר קו עם כולם כלפי מעלה, זה לא יהיה.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, אני מביא אחד שהוא עוקר עם המשפחה ממקום מגוריו, ממקור המחייה שלו הטבעי, אז צריך לתמרץ אותו, מה לעשות.

מאיר כהן: קשה מאוד בחדר מורים שיש מישהו מדימונה שמגיש 20 חבר'ה ל-5 יחידות מתמטיקה וכל ה-20 עוברים בציונים טובים, ולידו יש מישהו שבא מבחוץ ומגיש 20 חבר'ה למתמטיקה ויש ציונים - - -

יעקב מרגי: קח קבוצות כדורגל, אתה רואה את הפערים, להבדיל.

יעקב מרגי: זה קורה.

יעקב מרגי: סעד.

סאלח סעד: אדוני היושב ראש, תראו, הפריפריה סובלת מהרבה תחומים, על אחת כמה וכמה עכשיו בעניין המורים הנכונים.

יעקב מרגי: אבל יש פיצוי.

יעקב מרגי: בצפון קיבלו ירוק, אנחנו קיבלנו חום.

סאלח סעד: אני מתחלק איתך בבקשה.

סאלח סעד: אדוני היושב ראש, תאמין לי, לא רק אני, כל תושבי הצפון רוצים להתחלק איתך בירוק הזה.

סאלח סעד: תביאו לנו את התעשייה הנכונה, אתן לך 70% בירוק.

יעקב מרגי: אין ספק.

סאלח סעד: העניין הזה מאוד קריטי לדעתי, העניין של החינוך בפריפריה.

סאלח סעד: גם אתה היושב ראש, מי כמוך יודע.

סאלח סעד: גם מאיר היה ראש רשות בפריפריה.

סאלח סעד: אנחנו חייבים למצוא את התמריץ הזה שייתן למורים להגיע לשם או לתמרץ אותם יותר, גם ליישובים עצמם.

סאלח סעד: להגיד לך שמאות מורים מובטלים לא רק ברמה מקומית, זה ברמה ארצית במיוחד בצפון ובנגב, בני המיעוטים.

סאלח סעד: מאות ואפילו אולי אלפים מסיימים הוראה ואין להם תעסוקה.

סאלח סעד: תאמין לי, הם מקצוענים לכל דבר ועניין, אז צריך למצוא את הדרך איך לתמרץ אותם.

סאלח סעד: אפילו אנשים שגרים במרכז הארץ יכולים גם לבוא אלינו עם מקצועות מיוחדים, מקצועות דרושים.

סאלח סעד: לתגמל אותם.

סאלח סעד: אני עדיין לא חושב איך לתגמל אותם, אבל יחד עם הרשות, עם משרד החינוך.

יעקב מרגי: הדיון היום זה שמשרד החינוך יכין את התשתית, לשמוע את עמדת משרד האוצר, משרד הפנים, אם פה.

סאלח סעד: אנחנו חייבים לעשות הכול בכדי ממש לסגור את הדברים האלה בצורה יסודית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עוד חברי כנסת?

חנין זועבי: אני לא מקבלת את כל ההיגיון בכל התמריצים האלה.

חנין זועבי: אני עדיין חושבת שזה כיוון לא נכון.

חנין זועבי: אם חבר הכנסת מאיר כהן היה כאשר הוא היה יושב ראש רשות, היה מכיר מורים ערבים מובטלים שלא צריכים אפילו תמריצים.

חנין זועבי: הוא היה יכול לחסוך כסף, הוא היה יכול להוריד אבטלה, הוא יכול לתת מענה למורים הערבים.

חנין זועבי: כל עוד אנחנו מדברים בקונספט של שתי מדינות, יש פה שתי מדינות ושני עמים.

חנין זועבי: דווקא פה אנחנו רוצים מדינה אזרחית אחת.

חנין זועבי: אין חשיבה אזרחית.

מאיר כהן: היו דברים שמנהיגי המגזר באו ואמרו, חבריה, בואו תתנו לנו, אנחנו מכירים יותר טוב מכם את מה שקורה אצלנו.

מאיר כהן: אל תשפטו אותנו לפי הקודים.

מאיר כהן: יש לנו מצוקה גדולה.

מאיר כהן: באים חבר'ה מהצפון, אנחנו צריכים לתת להם תשובה.

חנין זועבי: אני לא מדברת על זה.

יעקב מרגי: היא מדברת על השילוב של המורים הערבים.

מאיר כהן: השילוב, אין לי ויכוח איתך.

חנין זועבי: הלוגיקה של התמריצים, מחסור, ואני רוצה לתת לו תמריצים בשביל שיעבור לאילת.

חנין זועבי: אתם עכשיו תמצאו מאות מורים ערבים שבלי תמריץ.

חנין זועבי: תגידו, תבוא ויש לך משרה פה, בלי תמריץ, הוא היה מוותר על התמריץ והיינו מוותרים וחוסכים כספים.

חנין זועבי: אין חשיבה של מערכת חינוכית אחת, יש חשיבה של שתי מערכות חינוכיות, שפה מחסור ואנחנו פה לבד נחשוב איך לפתור את המחסור, ופה אבטלה ולבד נחשוב איך לפתור את האבטלה.

חנין זועבי: לא חושבים פעם אחת שיש אבטלה ויש מחסור באותה מערכת, אז צ'יק צ'ק אולי היינו יכולים לפתור.

חנין זועבי: אני מאוד כועסת על כל ההיגיון הזה.

חנין זועבי: אני לא חושבת שאנחנו בכלל יכולים להשתלב בהיגיון.

יעקב מרגי: חנין, אני מבין אותך, מתחבר, אבל לא כפתרון כולל.

חנין זועבי: זה הבסיס.

חנין זועבי: להפוך את הבסיס.

חנין זועבי: הבסיס לשלב.

חנין זועבי: אחר כך איפה שיש פערים, אנחנו נפתור.

יעקב מרגי: אני משלב את האמירה של מאיר עם התסכול שלך מהקטע - - -

חנין זועבי: הבסיס צריך להיות מערכת אחת.

יעקב מרגי: נכון.

חנין זועבי: אנחנו לא בכיוון של מערכת אחת.

מאיר כהן: חנין אומרת משהו מאוד צודק.

מאיר כהן: אגב, אני תמיד אומר את זה.

מאיר כהן: אם חסר מורה לפיזיקה של 10 יחידות באילת, יש במגזר הערבי.

מאיר כהן: השאלה אם החבר'ה מאילת או ראשי ערים לוקחים היום - - -

יעקב מרגי: למרות שנשברו לי השבוע כל מיני דברים שהסכמתי בהם וחשבתי ואני רוצה להאמין שאכן כך וזה חריג שבחריגים, אני בא ואומר, אם היה בא מורה איכותי, ואני לא רוצה לקבוע מסמרות, מהמגזר הערבי ורוצה להתמודד על משרה באילת, זה לא צבוע.

חנין זועבי: נחפש אותו.

חנין זועבי: זה שינוי תפיסה.

חנין זועבי: הוא לא יבוא, אנחנו נחפש אותו.

יעקב מרגי: חנין, תודה.

יעקב מרגי: מסכים איתך.

חנין זועבי: נחפש אנחנו מורים ערבים.

חנין זועבי: נמצא.

יעקב מרגי: בבקשה.

<דועאא ג'זמאוי: שמי דועאא ג'זמאוי, אני מזכ"ל הפורום לקידום החברה הערבית, אבל היום אני אציג את עצמי בתור מורה מהצפון שמלמדת בבאר שבע במגזר הבדואי.

<דועאא ג'זמאוי: ברצוני להתייחס, אדוני היושב ראש, לתמריצים שניתנים למורים שעוברים מהצפון, מעתיקים את מקום המגורים שלהם לבאר שבע.

<דועאא ג'זמאוי: הסכום שניתן למורים זה בכלל לא מגיע למחצית שהמורה צריך לשלם כדי להשכיר דירה, כדי לעזוב את הבית.

יעקב מרגי: כמה התמריץ שאתם מקבלים?

<דועאא ג'זמאוי: 9,000 שקל בשנה למשרה מלאה, 750 שקל בחודש, כשהמינימום של שכר דירה זה 1,500 שקל במינימום של חדר זוגי.

מאיר כהן: זה יותר מחוזה אישי שמקבל מורה בדימונה.

<דועאא ג'זמאוי: בסדר, אתה מדבר על דימונה, אין בעיה.

יעקב מרגי: המחסור של מורים במגזר הבדואי ובדרום זו לא בעיה של המורים בצפון, זו בעיה של המדינה קודם כול.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, אם אני רוצה להעביר מורה ואני אומר לו, תשכור דירה בבאר שבע בשכונות, מה לעשות, באר שבע היא עד לפי עשר שנים, בשכונות שכבר אנחנו לא רוצים לגור שם, שכר דירה הכי נמוך שאתה יכול להשיג שם לדירה קטנה לא מתוחזקת, 2,000-2,500 ₪.

יעקב מרגי: תוסיף שהמורים האלה, גם אם הם עוברים לגור, הם על הציר, כי מרכז החיים שלהם - - - .

יעקב מרגי: אתה לא יכול להגיד לו, שמע, 9,000 בשנה ו-750 בחודש - - -

<דועאא ג'זמאוי: זה רק למשרה מלאה.

<דועאא ג'זמאוי: אם אחוז המשרה יורד, אז גם השכר - - - .

<דועאא ג'זמאוי: זה מקומם.

יעקב מרגי: זה כשלעצמו דיון בפני עצמו.

יעקב מרגי: שוב, אני ידעתי שהדיון הזה יתפתח היום.

יעקב מרגי: אני רציתי לקחת את זה לאקסטרה, שראשי רשויות יכולים ורוצים, שהמדינה צריכה לאפשר להם, אבל טוב שאתם שמים את זה.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, זה שאני עכשיו עונה לך ואת משהו לא הסכמת איתי כי אני תמצתי בארבע משפטים את הרציונל הקר כשעושים תעדופים, מה שיקול הדעת.

יעקב מרגי: זה שיש מורים בצפון, מובטלים, זו בעיה בפני עצמה של המדינה.

יעקב מרגי: זה שיש מחסור בדרום, זו בעיה של המדינה.

יעקב מרגי: זה שאנחנו עושים עכשיו איגום של בעיות, נקרא לזה, ועושים אחד פותר את השני, המדינה צריכה לתת את ההעדפה הזו.

יעקב מרגי: אין פה תמרוץ.

יעקב מרגי: אין להם ברירה.

יעקב מרגי: זה קהל שבוי.

יעקב מרגי: הם הלכו, למדו, השקיעו, שאיפת חייהם להיות מורים ועכשיו הם מובטלים, הם יבואו לדרום.

מאיר כהן: אם היו משבצים אותך בצפון בבית ספר יהודי - - -

יעקב מרגי: היא לא רוצה את המענק.

<דועאא ג'זמאוי: בבית ספר יהודי?

מאיר כהן: כן.

<דועאא ג'זמאוי: למה, מה ההבדל בין בית ספר יהודי לבית ספר ערבי?

יעקב מרגי: לא, אני הולך על חנין.

<דועאא ג'זמאוי: בטח שכן.

<דועאא ג'זמאוי: למה לא?

<דועאא ג'זמאוי: למה להישאר בבית מובטל ?

מאיר כהן: כי חנין אומרת משהו נכון.

<דועאא ג'זמאוי: תשמע, אני ראיתי את המוות בעיניים פעמיים בכביש 6 כדי לנסוע ולבוא כל יום, ומשרד החינוך לא משלם לי על הנסיעות.

<דועאא ג'זמאוי: אמרתי, אני אשים את זה בצד מתוך שתי סיבות: קודם כל המצפון שלי אומר לי, הילדים צריכים אותך, אז את צריכה לנסוע ותשימי את זה בצד.

<דועאא ג'זמאוי: מצד שני, כמו שאמרה חברת הכנסת, אני לא יכולה לשבת בבית.

<דועאא ג'זמאוי: אני בת 30 ואני מובטלת ואני צריכה לחפש את הכסף מתחת לאבנים, כי כסף לא צומח על העצים.

מאיר כהן: חנין אומרת משהו צודק, שמשרד החינוך בעצם - - -

<דועאא ג'זמאוי: אז שלא יבואו ויגידו שמשרד החינוך נותן תמריצים - - -

יעקב מרגי: רגע, אנחנו איתך.

מאיר כהן: חנין אומרת שמשרד החינוך בעצם לא מציע למורים ערביים מוכשרים, מצוינים, לבוא וללמד בבתי ספר יהודיים.

מאיר כהן: מראש הוא מקטלג אותם כמורים במגזר הערבי, ואז שם יש מצוקה ושם יש מצוקה.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, וחנין, תפקידה לשים את זה בקיצוניות של זה ובצדק.

יעקב מרגי: כדי לפתור בעיה, אתה שם אותה בקיצוניות, לחשוף אותה, אבל יש גם את הבעיות האובייקטיביות של החברה הישראלית, הפערים ותפיסות העולם והרתיעה גם כן.

יעקב מרגי: אני לא בורח מזה.

חנין זועבי: אבל צריך לפתור.

יעקב מרגי: צריך להתמודד איתה, נכון, לכן הממשלה קיבלה החלטה מושכלת.

יעקב מרגי: לצערי הרב אנחנו זוחלים בה.

יעקב מרגי: את יודעת לומר לי כמה מורים במגזר הערבי השתלבו במערכת החינוך העברית?

<סוניה פרץ: במונחים של מערכת שמנהלת משהו כמו למעלה מ-180,000 עובדי הוראה, אז התוכנית הזאת היא תוכנית בוטיק, היא כוללת היום משהו כמו 800 מורים.

<סוניה פרץ: יחד עם מנכ"ל משרד החינוך נפגשנו עם קבוצה של 30 מורים.

יעקב מרגי: אין ספק שזה צריך להיות בהדרגה, בהתאמה, בשום שכל, אבל עדיין אם את שואלת אותי, אם יש מחסור בחינוך העברי וניתן, וזה סיפור הצלחה, צריך להאיץ את התהליך.

יעקב מרגי: זה מה שאנחנו קוראים לכם.

יעקב מרגי: הפסקתי אותך.

<דועאא ג'זמאוי: הבעיה פה היא לא רק בעיה של משרד החינוך אם משרד החינוך מציע למורה ערביה לעבוד בבית ספר יהודי.

<דועאא ג'זמאוי: משרד החינוך מציע לך ונותן לך כמה אופציות.

<דועאא ג'זמאוי: ברגע שאתה ניגש למנהל, זה סיפור אישי.

<דועאא ג'זמאוי: ניגשתי למנהלת והיא אומרת לי, תשמעי, אל תחשבי שאני גזענית או לא, אבל כיסוי הראש שלך יעשה לי בעיות.

יעקב מרגי: אל תדאגי, גם דתיות סובלות מזה, יהודיות.

<דועאא ג'זמאוי: תאמין לי, אני יודעת.

<דועאא ג'זמאוי: אני לא נכנסת לזה כי זה גם כן 'ים' של דברים, אבל לבוא ולהגיד שאנחנו נותנים תמריצים למורים ויש עבודות אבל המורים לא באים - - -

יעקב מרגי: לא אמרו את זה, אבל המצוקה היא מצוקה, מסכים איתך.

<דועאא ג'זמאוי: היא מצוקה.

יעקב מרגי: אדוני.

<משה אשכנזי: משה אשכנזי, סגן יו"ר ועדת החינוך של מפלגת העבודה.

יעקב מרגי: מי היושב ראש היום?

<משה אשכנזי: משה בן עטר.

יעקב מרגי: נכון, שכחתי.

<משה אשכנזי: פה אנחנו שמענו על עשרות, 800 מורים, כאשר מאות מורים במקצועות ריאליים, מתמטיקה, במקצועות פיזיקה, אנגלית, חסרים, והם חסרים בבת ים וחסרים גם ברעננה.

<משה אשכנזי: הם חסרים גם ברשויות החזקות וגם החלשות.

<משה אשכנזי: זה דבר אחד.

<משה אשכנזי: הדבר השני, כל העניין של התמריצים זה בכלל דבר שצריך לעשות בדיקה מעמיקה, כי זה מעוות את המערכת.

מאיר כהן: למה?

<משה אשכנזי: תנסה לדרבן מורים.

<משה אשכנזי: אני רואה את העיוותים בשטח.

<משה אשכנזי: אני הייתי יו"ר נציגות הורים של בית ספר דגל של בת ים, 1,300 תלמידים, חטיבה ותיכון.

<משה אשכנזי: שם אתה רואה איך המורים נדחפים על ידי המנהלים ואיזה עיוותים נוצרים בשטח בשביל להגיע להישגים.

<משה אשכנזי: אתה פה בכלל חוטא לערכי החינוך.

יעקב מרגי: לא שכנעת.

יעקב מרגי: לא הסברת לו.

יעקב מרגי: איך זה חוטא?

<משה אשכנזי: המורה יעשה את הכול בשביל שהממוצע או התלמידים שהוא מביא להישגים, ובדרכים גם לא דרכים.

יעקב מרגי: אתה מדבר כרגע על משהו אחר שהוא לא ממין העניין.

יעקב מרגי: אדוני, לא בונים עולם, מתכננים מהלכים על המעוותים או על הגנבים או על השקרנים.

יעקב מרגי: כשאתה מתכנן מהלך, אתה מתכנן על הצד הזה.

יעקב מרגי: אני יכול להסכים איתך בקטע הזה שצריך לנסות לקחת מאותם מורים מובטלים איכותיים, לשלב אותם.

יעקב מרגי: אמרה באומץ וביושר דועאא מקרה שבאה מועמדת.

יעקב מרגי: לו יצויר שסוניה לקחה את המועמדת, הפנתה אותה לבית ספר הזה.

יעקב מרגי: בסוף מי שצריך לראיין אותה זה המנהל.

יעקב מרגי: המנהל, לא בא לו טוב בעיניים כיסוי הראש.

יעקב מרגי: לא בא לו בכלל שיהיה לו בן מיעוטים.

יעקב מרגי: אנחנו מתמודדים בתוך החברה הישראלית והיא כזו, צריך להתמודד.

יעקב מרגי: כשזה שולב כבר 800, מתי קיבלנו את ההחלטה?

<סוניה פרץ: לפני שלוש-ארבע שנים.

יעקב מרגי: למרות שזה מספר קטן, אני מעודד מזה שצריך להאיץ את זה, כי זה מורכב מתפיסות עולם, ממנטליות, טריטוריאליות של כל אחד, ולכן צריך להאיץ את זה, וזה בעייתי.

יעקב מרגי: גם צריך להתאים גם עם הרמות וגם עם הניסיון.

יעקב מרגי: לרוב המורים המובטלים הם חסרי ניסיון.

יעקב מרגי: הם גמרו הכשרת מורים ועדיין לא זה, אז אי אפשר לבוא ולהגיד, 500 פה חסר ופה יש 500 עודף, קח אותם ותלביש אותם.

יעקב מרגי: ככה עשתה מלכת שבא עם השידוכים שלה.

יעקב מרגי: מה יצא מזה?

<משה אשכנזי: אני אתן רק דוגמא קטנה.

<משה אשכנזי: החוסר של המורים לאנגלית למשל, נובע בכלל שהתמריצים לא מדבירם אליהם.

<משה אשכנזי: 4,000 או 5,000 או 8,000 שקל תוספת שנתית, האנשים האלה בשוק החופשי, מי שהיום בוגר תואר ראשון או שני באנגלית, לא הולך להוראה, כי הוא בחודש עושה את כל התמריצים השנתיים שאותו משרד חינוך מנסה לתת לו, לכן בכלל צריך לעשות חשיבה שונה.

יעקב מרגי: תודה.

<חנן גינת: ד"ר חנן גינת, ראש מועצה אזורית חבל אילות.

<חנן גינת: תשע שנים ניהלתי את התיכון.

<חנן גינת: התמריצים הם הכרחיים, חשובים ביותר.

יעקב מרגי: היית בתחילת הדיון?

<חנן גינת: לא.

יעקב מרגי: הפסדת את המחמאות.

<חנן גינת: רק להתנצל, כי הייתי בדיון בוועדת הכספים.

יעקב מרגי: בסדר, אל תתנצל.

יעקב מרגי: אמרנו שהם אפקטיביים לאזור הזה.

יעקב מרגי: הם לגיטימיים.

<חנן גינת: אני חושב שכל דרך לחזק אותם, חשובה ביותר.

יעקב מרגי: כל פעם כשאני נוסע מבאר שבע דרומה לאילת, אני בדרך כלל לא עושה את זה בטיסה, אני שואל את עצמי איך אלה חיים פה.

<חנן גינת: בעיה מספר אחת שלנו זה צמיחה דמוגרפית ובין השאר צריך עוד מורים, כי חסרים מורים למתמטיקה, לאנגלית, לפיזיקה ולמקצועות נוספים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: טוב ששמת את הפן הזה.

יעקב מרגי: אני חושב ששיטת התמרוץ לערבה, לחבל אילות ולאילת הוכיחה את עצמה וצריך לאמץ אותה בהתאמות למקומות שיש לנו חוסרים.

<חנן גינת: אבל גם חייבים לחזק אותנו.

יעקב מרגי: בשמחה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו עובדים על זה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<מאיר אסרף: מאיר אסרף, הסתדרות המורים.

<מאיר אסרף: אין לנו שיח עם הרשויות המקומיות.

<מאיר אסרף: השיח שלנו בעניין תנאי עבודה ושכר מתנהל מול משרד החינוך ומשרד האוצר.

<מאיר אסרף: אני חושב ששתי בעיות צפות כאן, הבעיה הראשונה היא הטענה לגזענות ולאפליה, לא עניינית.

<מאיר אסרף: העמדה של הסתדרות המורים, שאנחנו מוקיעים כל גילוי של גזענות.

<מאיר אסרף: שמענו כאן עדות אישית של מורה שאמרה דברים חמורים מאוד.

<מאיר אסרף: אני חייב להוקיע את זה וכבר בראשית הדברים.

<מאיר אסרף: זה דבר שהוא חמור מאוד.

חנין זועבי: אז זה לא שזה לא נכון.

יעקב מרגי: הוא אמר, הוא מוקיע.

יעקב מרגי: הוא לוקח את הדברים כהווייתם והוא מוקיע.

<מאיר אסרף: זה דבר ראשון.

<מאיר אסרף: אני חושב שחלק מהערכים של חינוך זה גם לחנך לסובלנות ולשוויון.

<מאיר אסרף: אלה הערכים שהמדינה שלנו מושתתת עליהם וזה גם דבר שצריך לבוא לידי ביטוי בחינוך ואצל עובדי ההוראה.

<מאיר אסרף: בקשר לתמריצים ותוספות השכר.

<מאיר אסרף: כשאמרתי שאנחנו מנהלים את השיח מול משרד החינוך ומשרד האוצר, זה על מנת להטיב את התנאים עבור כלל עובדי ההוראה ולא רק עבור 800 מורים או 1,000 מורים.

<מאיר אסרף: אני חושב שהבעיה כאן נובעת מזה שהשכר של כלל עובדי ההוראה עדיין טעון שיפור.

<מאיר אסרף: אנחנו בדרך.

<מאיר אסרף: גברת יפה בן דוד התחילה דרך, היא תמשיך בדרך.

<מאיר אסרף: זו עבודה שהיא מתמשכת, והסכמי השכר, אני מאמין, צריכים כל הזמן בגלל שהשכר נשחק ובגלל שיש דרישות חדשות, כל הזמן צריך לשפר את השכר של עובדי ההוראה גם ללא קשר לתמריצים האלה שאנחנו מדברים עליהם, ברשויות המקומיות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אוצר.

<דועאא ג'זמאוי: אני יכולה להתייחס?

יעקב מרגי: משפט.

<דועאא ג'זמאוי: זה משהו חדש ואני לא בטוחה שזה באמת התקבל.

<דועאא ג'זמאוי: לגבי העברות מהדרום לצפון, שמורה רוצה לחזור צפונה הביתה, כי אחרי 15 שנה בבאר שבע הגיע הזמן לחזור הביתה.

יעקב מרגי: גם על זה נדרשנו ודיינו, אבל זה לא הדיון.

<דועאא ג'זמאוי: רק שאלה קטנה.

<דועאא ג'זמאוי: האם זה נכון, אם מורה רוצה לעבור מהדרום לצפון והוא ממלא טופס ההעברה, אם לא מקבל את העבודה, מוציאים אותו באופן אוטומטי לחל"ת?

יעקב מרגי: סוניה, זה נכון?

<סוניה פרץ: אם המורה קבוע במחוז דרום - - -

יעקב מרגי: והוא הגיש טופס העברה.

<דועאא ג'זמאוי: והוא לא ימצא עבודה בצפון.

יעקב מרגי: הוא לא מוצא לחל"ת.

יעקב מרגי: כל עוד הוא לא מצא עבודה בצפון, הוא ממשיך במשרה שלו.

<סוניה פרץ: ברור, אנחנו מחויבים אליו.

יעקב מרגי: אוקי, מאה אחוז.

<דועאא ג'זמאוי: תודה.

יעקב מרגי: משרד האוצר, למרות ששמעת הרבה דברים, תנסה לנושא שאליו התכנסנו היום.

<אבי פרידמן: אני אנסה ממש בקצרה.

<אבי פרידמן: אבי פרידמן, אני כלכלן באגף השכר, מטפל בשכר עובדי הוראה.

<אבי פרידמן: אני מאוד שמח על הדיון הזה, כי הדיון הזה באמת מעלה את הקשיים האמיתיים, שמצד אחד רוצים לתת תמריצים איפה שצריך, ומצד שני כמו שאמרו בהסתדרות המורים, פערי השכר יכולים ליצור לחצים, ופערי השכר זה נושא שמאוד מטריד אותנו במשרד האוצר.

<אבי פרידמן: אנחנו חושבים שהפערים גבוהים מדי.

<אבי פרידמן: מבחינתנו כשמדברים על תמריצים בפריפריה, אנחנו כל הזמן עם היד על הדופק בשיתוף עם משרד החינוך.

<אבי פרידמן: אם אתה הזכרת את עיריית אילת, רק לפני שלוש שנים לדעתי עדכנו את התוכנית באילת, הארכנו אותה, הרחבנו אותה.

<אבי פרידמן: אנחנו כל הזמן עם היד על הדופק.

יעקב מרגי: אתה מדבר איתי על אילת, עשינו, ואני נזכר שהעלמתם את התוכנית 100 מיליון, אבל לא משנה.

יעקב מרגי: היית צריך לקחת את זה בחשבון לפני שדיברת על זה.

יעקב מרגי: לימדו אותי להכין שיעורי בית, אבל זה לא הדיון.

<אבי פרידמן: אנחנו כל הזמן גם בקשר עם משרד החינוך.

<אבי פרידמן: עדכנו השנה את התוכנית.

יעקב מרגי: אבי, כל מה שאתה אומר כבר אמרת ברמה הכללית, עקרונית.

יעקב מרגי: אני מסכים איתך.

יעקב מרגי: מה העמדה שלכם ליצור אפשרות לתת לראשי רשויות חזקות, איתנות כלכלית, בפריפריה, שרוצות בתנאים מסוימים או תחת מגבלות מסוימות לגייס כוח הוראה איכותי להצעיד את מערכת החינוך שלהם קדימה.

יעקב מרגי: האם אתם מוכנים לבחון תוכנית כזו?

<אבי פרידמן: בגדול, לגבי שכר, החוק מאוד ברור.

<אבי פרידמן: יש חוק יסודות תקציב שהוא קובע שהשכר מוצע באופן מרכזי, זאת אומרת, אם יש תוכנית שרוצים לבחון, צריך לבחון אותה אצלנו באופן מרכזי.

<אבי פרידמן: צריך להעלות את הצורך.

יעקב מרגי: מעבר להסכם הקיבוצי, היא לא במסלול השכר?

<אבי פרידמן: אין דבר כזה.

<אבי פרידמן: כל תשלום שאתה משלם לעובד הוא שכר.

יעקב מרגי: לא הבנת אותי.

יעקב מרגי: צורת ההעסקה תהיה בחוזה אישי.

<אבי פרידמן: גם חוזים אישיים זה שכר.

יעקב מרגי: בסדר, אני מסכים איתך.

יעקב מרגי: אין לך חשש שתהיה פה עכשיו איזו התפרצות.

<אבי פרידמן: אין דבר כזה.

<אבי פרידמן: גם החוזים האישיים ברשויות המקומית עוברים דרכנו ודרך משרד הפנים.

<אבי פרידמן: כל שכר שמשולם ברשות המקומית זה דרך התכנון המרכזי.

<אבי פרידמן: אם יש צורך בתכנון מרכזי נוסף, בשיפור מערכת התמריצים הקיימת, אנחנו - - -

יעקב מרגי: לא, אני לא שם.

יעקב מרגי: שיטת התמרוץ הקיימת טובה ליעדים שהגדיר המשרד והם טובים ומה שהיה היה, לא רוצים לעשות הרעת תנאים ולא רוצים לשנות.

יעקב מרגי: אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: הדיון היה ממוקד, מקרים שאותם ראשי רשויות רוצים וצריכים ומרגישים את הצורך, וזו דלתא של כוח הוראה שיצעיד את מערכת החינוך, משרד הפנים יאשר להם לבצע את אותם חוזים.

יעקב מרגי: מאיפה יש להם?

<אבי פרידמן: כשאני מאשר דבר כזה, אני לא יכול לאשר לרשות אחת, להגיד שזה מותר וכל רשות תעשה את מה שאפשר.

<אבי פרידמן: צריך לראות את הבעיה באופן רוחבי.

יעקב מרגי: תחת מגבלות וכללים שהמשרד יקבע ומשרד הפנים יקבע גם כן.

יעקב מרגי: בעקבות הדיון הזה, בסיכום אני אקרא לשלושת המשרדים, גם משרד החינוך, גם משרד הפנים, גם משרד האוצר לבחון את האפשרות לאפשר לראשי רשויות חזקות, איתנות כלכלית בפריפריה, תחת כללים ומגבלות שהמשרדים הנוגעים בדבר יקבעו ביחד, לאפשר העסקת מורים או בחוזה אישי או כל דרך שתיבחר כדי לאתגר את אותם מורים לעבור לאזורי הפריפריה ולשפר את מערכת החינוך שלהם.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.