ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 688, 2018-02-07 09:30

יעקב פרי: אני פותח את הדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120) (איסור חניה באופן החוסם רכב אחר), התשע"ח-2017, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב פרי: הצעת החוק היא במקור מפניית ציבור, פנייה של גלעד יערי מנתניה.

יעקב פרי: הצעת החוק שאני חתום עליה הוצמדה להצעת החוק של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יעקב פרי: הדיון לקריאה ראשונה היה כאן ב-6 בנובמבר, והייתה אי-בהירות בדיון הקודם לגבי סמכויות האכיפה של המשטרה במקרים שבהם דנות הצעות החוק.

יעקב פרי: יפעת רווה, נציגת משרד המשפטים, אמרה לפרוטוקול כי החוק בהחלט נדרש לאור הספקות הקיימים בפרשנות של החוק הקיים.

יעקב פרי: הנוסח הנוכחי כפי שהוכן בוועדה לקראת הקריאה הראשונה לא נותן מענה לחניית רכב במקום חניה פרטי, למרות שבמקור זאת הייתה התכלית המקורית של ההצעה.

יעקב פרי: על פי נציג המשרד לביטחון פנים, חיים אמיגה – ציטוט: בסביבות 20% מהפניות למוקד המשטרה עוסקות סביב הנושא הזה של תפיסת חניות פרטיות.

מיכאל מלכיאלי: 400,000.

יעקב פרי: בא משרד התחבורה ופרסם לפני שבועיים – במחטף שהוא ברכה – תזכיר תקנות שאמור לתת תשובה, אמנם לא לגמרי מלאה, לחניית רכב בחניה פרטית.

יעקב פרי: והגיעו אחר כך מיילים, וכמובן שאף פעם לא כולם מרוצים מהכול.

יעקב פרי: נשאר לנו העניין של חניית רכב חירום, מד"א וכיו"ב, שצריך לראות אם נחריג אותם או לא; וההסמכה של פקחי רשויות מקומיות לאכוף את ההסדר המוצע.

יעקב פרי: כי עדיין קיימת התנגדות של הרשויות המקומיות ושל משרד הפנים, והועלתה אפשרות לתת לרשויות סמכות, כך שכל רשות תחליט בעצמה אם היא אוכפת או לא.

יעקב פרי: הדבר שני, הרחבת האיסור המוצע והחלתו במקרים שבהם אדם מחנה את רכבו באופן שגורם להפרעה של ממש, גם אם הדבר אינו מונע את השימוש במקום החניה.

יעקב פרי: והדבר השלישי, קביעת הסדר לעניין אכיפה במקרה של חניות בשטח בבעלות פרטית.

יעקב פרי: זאת אומרת, חניה פרטית של מישהו, בלי רשות בעל מקום החניה - - -

<איתי עצמון: זה התקנות ש - - -

יעקב פרי: יפה, אם זה מכסה אז זה מכסה.

יעקב פרי: בכלל זה תנאים והגבלות להפעלת סמכויות האכיפה.

יעקב פרי: וזה מתייתר לאור התקנות החדשות.

יעקב פרי: אבל אנחנו צריכים לקבל, גברתי חוה, סד זמנים לכניסת התקנות לתוקף; מתי התקנות יגיעו לשולחן ועדת הכלכלה.

יעקב פרי: אלה הם הנושאים.

יעקב פרי: חבר הכנסת מלכיאלי, ידידי, אתה יכול לפתוח את הדיון.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: הנקודות שהעלית הן באמת הנקודות שעדיין שנויות במחלוקת.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שבנושא של הרשויות, ההצעה שאתה הצעת, שאומרת בעצם לא לחייב את הרשויות אלא לתת לכל רשות להחליט בעצמה אם היא רוצה לקחת את זה על עצמה או לא, זאת הצעה פשרה מאוד טובה.

מיכאל מלכיאלי: בנושא של רכבי הצלה, בוועדה הקודמת הייתה איזושהי הצעה.

מיכאל מלכיאלי: ..

מיכאל מלכיאלי: זה גם בעצם נוסח החוק; זה לא שתבוא משטרה ועל דעת עצמה תיתן דוח למי שנראה לה, אלא היא תיתן רק אם תהיה תלונה, כאשר השכל הישר אומר שלא תהיה תלונה על רכבי הצלה.

מיכאל מלכיאלי: אם אפשר להחריג בחוק מראש את רכבי ההצלה.

מיכאל מלכיאלי: ..

מיכאל מלכיאלי: אני אתן דוגמה: חברת איחוד הצלה למשל, שכולנו מעריכים ומוקירים אותה, לא נמצא בחוק כמו מד"א.

מיכאל מלכיאלי: ואז אני חושש שיבוא השוטר ויגיד: למד"א אני לא נותן, אבל לרכב של - - -

יעקב פרי: לא, אם אנחנו נחריג רכבי הצלה.

יעקב פרי: .. הרי בסופו של דבר הם לא באים לחנות שם, הם באים לצורך אירוע.

מיכאל מלכיאלי: כן, זה מקובל עליי, אני חושב שזה - - -

<חוה ראובני: זה מיותר לחלוטין, יש לזה מענה בתקנות.

מיכאל מלכיאלי: בסדר גמור.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: אני רוצה לשמוע את היועץ המשפטי, שקצת יאפס אותנו, ואחר כך את חוה.

<איתי עצמון: אני רוצה להגיד כמה דברים לעניין החרגת רכבי הצלה.

<איתי עצמון: חוה אמרה כרגע שיש מענה לכך בתקנות, ואני הבנתי שהייתה גם פנייה של משרד הבריאות – והם גם העלו את זה בדיון – להתייחס לכלי רכב של כונני חירום.

<איתי עצמון: עמדתי היא, כפי שגם אמרתי לנציגי משרד הבריאות, שאין מקום בהצעת החוק הזו להתייחס באופן ספציפי לכונני חירום, מכיוון שהסוגיה היא רוחבית, היא רלוונטית לכל איסורי החניה שקיימים היום בפקודת התעבורה ובתקנות לפי הפקודה, ולכן ככל שיש מקום לקבוע הסדר כזה, הוא צריך להיות רוחבי ולא ספציפי בעניין הזה.

יעקב פרי: נטיית ליבי, אחרי שאשמע את הטענות כמובן, היא לא לאשר כונני חירום, כי אנחנו לא נצא מזה.

יעקב פרי: אבל אם יש דעה אחרת שסותרת את דעתי, אני אשמח לשמוע.

יעקב פרי: חוה, הבמה שלך, תסקרי לנו מה יש ומה אין.

<חוה ראובני: תודה, אדוני.

<חוה ראובני: קודם כול לעניין המילה מחטף - - -

יעקב פרי: אמרתי "מחטף ברכה".

<חוה ראובני: ועדיין, המילה מצלצלת לי לא טוב.

יעקב פרי: אז אני חוזר בי.

יעקב פרי: תבחרי את המילה המתאימה ואני אסכים לה.

<חוה ראובני: גם כשזה עלה בממשלה וגם פה בדיון בהכנה לקריאה הראשונה אנחנו אמרנו שבכוותנו להסדיר את הנושא הזה בתקנות, וגם דיברתי עם העוזרת של אדוני באיזשהו שלב והבטחתי לה עד סוף השנה, ופספסתי בימים אחדים.

יעקב פרי: חוה, אני רק מברך.

<חוה ראובני: הנוסח של תקנות שיסדירו את הנושא של אכיפה בחניה פרטית הועבר למשרד המשפטים עוד לפני שהוא פורסם להערות הציבור, בתחילת ינואר, והם כבר חזרו אלינו עם הערות לנוסח, ובגבול המגבלות האנושיות שלי אני מקווה שעד סוף החודש - - -

יעקב פרי: אין לך מגבלות אנושיות, אז תעשי את זה בלוח זמנים - - -

<חוה ראובני: ובמגבלות המחויבויות האחרות שלי, חוק ההסדרים וכיו"ב, אני בשאיפה שלקראת סוף החודש זה יונח פה על שולחן הוועדה.

<חוה ראובני: בוא נגיד ככה – לא יאוחר מהמושב הנוכחי.

יעקב פרי: תודה רבה.

יעקב פרי: לגבי הנקודה הזאת רצית להגיב?

יעקב פרי: בבקשה.

<איריס גוראל: אני איריס גוראל, ממונת נגישות ארצית בנציבות שוויון זכויות.

<איריס גוראל: אני ראיתי את המשפט הזה ואני חושבת שהוא לא מחיל - - -

יעקב פרי: תקריאי למה את מתכוונת.

<איריס גוראל: הנוסח שהוצע זה "מחנה את רכבו, לרבות במקום שאינו דרך, באופן החוסם רכב אחר".

<איריס גוראל: אני הייתי שמחה להוסיף "או המונע את השימוש".

<איריס גוראל: כי אנחנו לא מדברים רק על הרכבים; מבחינת נכים אזור ההיערכות בין החניות והמרחב כולו הם חשובים לא פחות מהחניה.

<איריס גוראל: כי אם הוא לא יכול לצאת מהרכב או חוסמים לו את היציאה הזאת כשהוא פותח מעלית – מבחינתי זה כאילו חסמו אותו.

יעקב פרי: יש התנגדות שנכניס את זה?

מיכאל מלכיאלי: מבחינתי זה ברכה.

<איתי עצמון: "מונע את השימוש" במה?

<איריס גוראל: באזור החניה.

<איריס גוראל: שהוא לא יכול לצאת ולעלות למדרכה.

<קריאה: הייתי כותבת - - -

יעקב פרי: רבותיי, אם אנחנו רוצים לתקן אנחנו צריכים להחליט מה מתקנים ואיך מתקנים.

יעקב פרי: כל אחד יתרום את חלקו, אבל אחד-אחד.

יעקב פרי: את מציעה רק להוסיף "או את השימוש"?

<איריס גוראל: או שאפשר לכתוב מפורשות "באופן שחוסם רכב אחר או רחבת ההיערכות של מקום החניה".

<איתי עצמון: אני לא יודע מה זה "רחבת היערכות".

<חוה ראובני: אני אציע נוסח ותגידו לי אם זה מקובל.

<איריס גוראל: בינתיים אני אגיד עוד משהו.

<איריס גוראל: הנושא השני זה הפקחים של הרשויות המקומיות.

<איריס גוראל: אני רוצה לבקש שהם יקבלו הדרכה לגבי משמעות חניית נכים, כי אני לא חושבת שהם מבינים את דרך השימוש.

<איריס גוראל: לכן אני חושבת שהדרכה היא כן חלק חשוב.

<איריס גוראל: דיברתם על זה שכל רשות תחליט אם כן או לא, אבל שלא יחליטו איך להדריך ומה להדריך, אלא שזה יהיה - - -

מיכאל מלכיאלי: יש תקנון ארצי, זה לא העירייה מחליטה.

<איריס גוראל: זה נכון, אבל על מנת שהם יעשו עבודה טובה הם צריכים להבין את המשמעות של העבודה הזאת.

<איריס גוראל: וההערה השלישית זה לגבי - - -

יעקב פרי: זה לא ספציפי רק לנכים, אלא זה מדבר על תפיסה או חסימה של מקומות חניה פרטיים, שזה יכול לחול גם על נכים וגם על לא נכים.

<איריס גוראל: כן, אבל בגלל שזה מיוחד אז כדאי להדגיש את זה.

<איריס גוראל: הנושא השלישי מתייחס למקומות חניה בבעלות פרטית, ורציתי לחדד את ההבחנה בין מקום פרטי שהוא ציבורי למקום פרטי שהוא מגורים.

יעקב פרי: אני התייחסתי לזה בתחילת דבריי.

יעקב פרי: יש לנו בעיה עם מגורים.

יעקב פרי: כלומר, אם את באה לחניון פרטי ושמה שם את האוטו, יש קצת בעיה עם האכיפה – ועל זה ניסינו לדון.

יעקב פרי: בעיקרון, אם מצלצלים למשטרה או לפקח עירוני, הם אמורים לבוא ולפנות את הרכב, אבל במציאות זה הרבה יותר מסובך.

<איריס גוראל: אז אני רוצה להעלות שוב נושא מתחום חניות הרכב לנכים.

<איריס גוראל: במסגרת התיקון לחוק הוחלט שבבנייני מגורים חדשים ההקצאה לחניות נכים תהיה בנוסף לחנויות.

<איריס גוראל: כלומר, לכל דירה.

<איריס גוראל: ואז בעצם החניה היא - - -

יעקב פרי: גברתי, את אומרת דברים מאוד חשובים, אבל עם כל הכבוד, הם לא נוגעים לחוק הזה.

יעקב פרי: חניות נכים לא נוגעות ספציפית לחוק הזה.

<אבנר עורקבי: אבל הם שייכים.

יעקב פרי: הכול שייך.

יעקב פרי: זה על כל משתמשי הדרך, נכים ולא נכים.

יעקב פרי: אנחנו מדברים פה מהצד של החניה, לא מהצד של הנגישות.

יעקב פרי: עוד משהו?

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: אדוני, בבקשה.

<אברהם רוזמרין: אני אברהם רוזמרין, מתנדב בארגוני הצלה.

<אברהם רוזמרין: אני רוצה להתייחס לקטע של רכבים של כוננים.

<אברהם רוזמרין: דיברו פה שהיום אין בכלל הסדרה לרכבים האלה.

<אברהם רוזמרין: זה נכון.

<אברהם רוזמרין: וצריך הסדרה כללית.

<אברהם רוזמרין: אבל עד עכשיו כל חוקי החניה מדברים על הפרעה לציבור, ופה מדובר בחוק שהוא נטו הפרעה לבן אדם פרטי.

<אברהם רוזמרין: אז גם אם נחליט שאין לתת לרכבים של רפואת חירום זכות להפריע לציבור בחניה - - -

יעקב פרי: לא, אנחנו מכניסים שרכב חירום יוחרג, נכון?

<חוה ראובני: לא, אדוני.

<חוה ראובני: אני מבקשת להתייחס - - -

<אברהם רוזמרין: אם לא נכניס את זה.

<אברהם רוזמרין: .. יש הבדל משמעותי בין החוק הזה לשאר החוקים.

<אברהם רוזמרין: שאר החוקים מדברים על הפרעה לציבור, ואילו פה מדובר על הפרעה לבן אדם.

<אברהם רוזמרין: בנוסף, אנחנו כבר הרבה זמן מנסים - - -

יעקב פרי: הבנתי.

יעקב פרי: אדוני, בבקשה.

<ישראל אבן זהב: אני ישראל אבן זהב, רכז תחום נגישות של פורום ארגוני הנכים.

<ישראל אבן זהב: מה הכוונה ב"מקום פרטי"?

<ישראל אבן זהב: אם אני בא לסופרמרקט או קניון, שזה שטח פרטי אבל הוא לשימוש הציבור – אני חושב שצריך לחשוב על זה, כי זה לא שטח פרטי אלא זה שטח ציבורי.

מיכאל מלכיאלי: קוראים לזה שטח פרטי פתוח, זה שייך לבעלים של הקניון.

<חוה ראובני: בתקנות התעבורה זה עונה להגדרה "דרך".

<ישראל אבן זהב: אני עוד לא מכיר תקנות של תעבורה - - -

<איתי עצמון: אנחנו חידדנו בנוסח הצעת החוק שמדובר על "לרבות במקום שאינו דרך".

<איתי עצמון: אבל ההבהרה הזאת היא למען הסר ספק, וזה גם נכתב בדברי ההסבר.

יעקב פרי: אני לא מבין את ההסבר שלך.

יעקב פרי: תסביר.

<איתי עצמון: מה שעלה, גם בדיון להכנת הצעת החוק בקריאה הראשונה, זה התחולה של ההסדר המוצע והקשיים שיש ביישום פקודת התעבורה והתקנות לפיה.

<איתי עצמון: יש היום איסורים שקיימים בתקנות, כולל איסור לחנות רכב באופן שיש בו להפריע או לעכב את התנועה, גם איסור להחנות במקום כניסה לשטח המיועד לכלי רכב וכולי.

<איתי עצמון: אני חושב שנציגת משרד התחבורה הבהירה בדיון הקודם שאין הגבלות על התחולה של פקודת התעבורה, והיא חלה על השימוש בדרך ובמקומות חניה, בלי הבחנה אם הם פרטיים או ציבוריים.

<איתי עצמון: אבל מכיוון שעלה כאן בדיון שיש קשיים גם באכיפה ובפרשנות של הוראות הדין ולא כל כך ברור על מה הן חלות, אז החלטנו להוסיף "מחנה את רכבו לרבות במקום שאינו דרך".

<איתי עצמון: ההבהרה הזאת היא למען הסר ספק.

<ישראל אבן זהב: מה שקורה בפועל זה שהמשטרה לא אוכפת - - -

איתן כבל: תכף נגיע לזה.

איתן כבל: חברים, אני רוצה להבהיר שהחוק עולה ואנחנו הולכים להצביע עליו היום - - -

<קריאה: עם התיקונים שלו.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: דבר שני, בשבילי כל נושא החסימות זה אחד הדברים הכי מקוממים, הכי לא אזרחיים שיש.

איתן כבל: אני תמיד נותן את הדוגמה הזאת שאנשים עומדים בפקק ותמיד יש את האלה שעוקפים אותך, למרות שהם רואים שזה פקק.

איתן כבל: נכון, מתוך אלף המכוניות שעומדות, זה תמיד כמות של מכוניות שאפשר לספור על יד אחת, אבל זה אחד הדברים הכי מקוממים ומעצבנים, כי עושים את זה ב"שער בת רבים", כלומר, בלי חשבון ובלי כלום.

איתן כבל: אותו דבר עם החסימות האלה – חסימות, חניות כפולות וכולי.

איתן כבל: אתה ממהר, אתה רוצה לצאת, עשית הכול בסדר, אבל אתה לא יכול לצאת, כי הוא "רק דקה".

איתן כבל: אבל אין דקה; לך זה דקה, אבל לי זה יכול לעלות - - -

יצחק וקנין: איתן, תשמע משהו.

יצחק וקנין: אתמול החניתי את הרכב בחניה במלון.

יצחק וקנין: הגיע רכב, כנראה במהירות, חנה – ולא יכולתי להיכנס מהדלת של הנהג.

יצחק וקנין: מזל שיש ארבע דלתות; נכנסתי מהדלת השנייה כדי להגיע למושב.

יצחק וקנין: הוא שם את האוטו וכלום לא מעניין אותו.

איתן כבל: חברים, אני אאפשר לכם לדבר.

איתן כבל: קודם כול עורקבי.

איתן כבל: אבל תנו לי להגיד כמה מילים על עורקבי, שאני חבר בקבוצה שלו בווטסאפ.

<אבנר עורקבי: ששש, לא הכול צריך לגלות.

<אבנר עורקבי: זה קבוצה רק של תימנים...

איתן כבל: עורקבי, הדיון הקודם, שלצערי פספסת אותו, אני חושב שדי מיצינו אותו בסוף, גם בהחלטה שהוועדה לקחה על עצמה, להוביל את השינוי הגדול בכל הנוגע לחניות נכים, החל מאכיפה לגבי חניות נכים, עבור להחמרת ענישה, עבור להסדרת חניות מיוחדות לרכבים גדולים ועוד.

איתן כבל: אני מוכרח לומר שלפני הדיון שביקשת שאני אקיים לא הייתי מודע לעוצמת הבעיה.

איתן כבל: אבנר, בבקשה.

<אבנר עורקבי: אני הוצאתי נכה מהבית בבוקר מוקדם, ו... זה סבל שגם אני סובל.

<אבנר עורקבי: הבעיה שהמשטרה לא מגיעה אף פעם.

<אבנר עורקבי: אני מוותר על זכות הדיבור שלי, אני רוצה לתת לה לדבר.

<אבנר עורקבי: בבקשה, אפרת.

<אפרת ועקנין: אני אפרת ועקנין, תושבת תל אביב, מרכז תל אביב, שמן הסתם יש בה בעיה עם חניות בכלל.

<אפרת ועקנין: כל לילה אני נתקלת בבעיה שחוסמים לי את המעלית או חוסמים לי את החניה.

<אפרת ועקנין: אנשים שגרים באזור, אנשים שמכירים, אנשים שרואים את תו הנכה.

<אפרת ועקנין: יש לי על הרכב סימן גדול, שהגדלתי אותו מעבר לרגיל, של "לא לחנות", ואפילו שמתי ציור של בחורה, שאולי יתפוס את תשומת הלב – אבל כנראה שזה לא תופס את תשומת הלב.

<אפרת ועקנין: השבוע בחניה של הבן זוג שלי, שגם לו יש תו נכה, הוא עם כיסא גלגלים.

<אפרת ועקנין: ..

<אפרת ועקנין: הזמנתי גם משטרה בשבילי וגם בשבילו, כי חסמו את שנינו.

<אפרת ועקנין: המשטרה באה... אצלו זה היה בכלל מישהו שהעביר תו נכה שהוא לא של המכונית, מישהו שבכלל לא היה לו טסט.

<אפרת ועקנין: והשוטרת נתנה לו ללכת.

<אפרת ועקנין: זה היה פשוט - - -

<אבנר עורקבי: בלי טסט.

<אפרת ועקנין: גם בלי טסט, גם העביר תו נכה – ועדיין היא נתנה לו ללכת.

<אפרת ועקנין: כתבתי את מספרי המקרה, ואני כל פעם צריכה ללכת ולהודיע.

<אפרת ועקנין: בדרך כלל אני מגיעה לתחנת המשטרה ומגלה שהם סגרו את התיק.

<אפרת ועקנין: סגרו את התיק וויתרו על הדוח, זה מה שקורה.

<אפרת ועקנין: זה קורה לי על בסיס יומי.

<אבנר עורקבי: אין אכיפה בחניות של נכים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

<גלעד יערי: אני גלעד יערי, מוועד בית בנתניה.

<גלעד יערי: הצעת החוק הזאת היא בעצם בעקבות פנייה שלי, שהתחברה עם הצעת חוק של מלכיאלי.

<גלעד יערי: אני בעצם מייצג את הציבור לגמרי, וזה המקום שממנו פניתי.

<גלעד יערי: אני קצת חושש שכל הכוונות הטובות פה של כולם מפספסות עניין ציבורי מאוד גדול ושלב העניין שבגינו פניתי קצת יתמסמס.

<גלעד יערי: יכול להיות שזה נכלל פה, אבל מכל מיני דברים שנאמרים אני חש שאולי זה מתפספס.

<גלעד יערי: תראו, אתם מדברים פה על חניות פרטיות ועל שטח ציבורי, אבל אני מדבר גם על שטח פרטי.

<גלעד יערי: אני לא רואה פה אזכור של שטח פרטי.

<גלעד יערי: עכשיו, העניין העיקרי פה.

<גלעד יערי: .. אחרי שהיינו פה בדיון של הוועדה לקריאה הראשונה, אני קיבלתי פניות, גם מחברים, גם מאנשים שלא הכירו אותי קודם – הנה, יושב לידי פה עמיחי מוועד בית בנס ציונה, שחבר אליי.

<גלעד יערי: הפניות שאני קיבלתי מחדדות יותר את הצורך המקורי שדיברתי עליו, ושאני רוצה לוודא עכשיו שמדברים עליו.

<גלעד יערי: בשטח של הבניין שלי לדוגמה, מדובר על שטח שהוא למעשה בבעלות הבניין, כלומר בבעלות ועד הבית, בבעלות הדיירים.

<גלעד יערי: זה משותף.

<גלעד יערי: המשטרה לא יכולה לקיים שם אכיפה, זה לא שטח פרטי שמישהו רכש אותו והוא בבעלותו, אלא זה איזשהו שטח ציבורי שיש לו התנהלות פרטית.

<גלעד יערי: ומה שקורה במקום כזה זה שמשטרה לא יכולה להתערב.

<גלעד יערי: עכשיו, אם אתם מדברים על חניות פרטיות, את זה אני יכול להבין, כי אז מישהו חוסם חניה פרטית ומדובר פה על עניין פרטי.

<גלעד יערי: אם אתם מדברים על שטח ציבורי – גם את זה אני יכול להבין.

<גלעד יערי: אבל המקום שאני דיברתי עליו נופל בין הכיסאות.

<גלעד יערי: זה נוגע גם לחסימה בטיחותית, כמו במקרה שלי, שרכב עומד במקום שמסכן את הציבור או כמו פנייה לא בטיחותית, שעלולה להתרחש שם תאונה כי הוא חוסם נתיב אחד.

<גלעד יערי: דבר שני, היו פניות שקיבלתי בנושא שאם מישהו חוסם את החניה, אז יש את החוסם על החוסם.

<גלעד יערי: יש איזשהו חשש בציבור שאם אני חסמתי מישהו שחסם אותי - - -

איתן כבל: הגונב מגנב פטור.

<גלעד יערי: בדיוק, את זה אנחנו אומרים, אבל השאלה איך זה מתנהל בפועל.

יעקב פרי: גלעד, סליחה שאני מפריע לך, אבל תנסה למקד אותנו.

יעקב פרי: מה אתה רוצה?

יעקב פרי: סמכויות אכיפה בתוך שטחים של חניונים ציבוריים בבתים משותפים?

<גלעד יערי: כן, זאת הנקודה.

<גלעד יערי: אבל זאת נקודה אחת שכבר דיברתי עליה, אני כבר התקדמתי לנקודה השנייה - - -

יצחק וקנין: אולי תהיה יותר מתומצת, אתה מסתובב ומסתובב, זה לא טוב.

<גלעד יערי: הנושא השני שדיברתי עליו זה חסימה על חסימה.

<גלעד יערי: שמישהו חסם חניה שהיא - - -

איתן כבל: אוקיי, הבנו.

איתן כבל: חוה, הוא מעלה פה נקודה.

איתן כבל: .. אני לא יודע איך אפשר להתמודד עם זה, זאת שאלה משפטית - - -

יעקב פרי: סבוכה.

איתן כבל: לא סבוכה, אבל היא לא פשוטה.

<גלעד יערי: אבל זה עיקר העניין הציבורי.

איתן כבל: גלעד יקירי, אני למדתי שהעניין הכי חשוב זה בעיני המתבונן.

איתן כבל: זאת אומרת, מה שחשוב לך – לאחרים אולי חשובים דברים אחרים.

איתן כבל: ואנחנו מנסים למצוא את התכלול.

<גלעד יערי: עוד מילה אחת.

<גלעד יערי: הנושא הזה הוא לא נושא של בעלי אינטרסים, של שטחים - - -

איתן כבל: לא, לא, לא - - -

<גלעד יערי: הוא לא נושא של בעלי שטחים פרטיים גדולים, כמו למשל חניונים גדולים – אלא מדובר פה על ציבור פרטי מאוד, שלא יכול לעמוד על שלו ולא יכול לייצג את עצמו.

<גלעד יערי: וזו הסיבה שאני פניתי.

<גלעד יערי: בעלי חניונים ואנשים כאלה יכולים להילחם על מקומם, אבל אנשים פרטיים.

<גלעד יערי: .. ולכן חשוב לי שכן יהיה לזה מענה.

מיכאל מלכיאלי: זו קבוצה מוכשרת ומוצלחת מאוד.

איתן כבל: זה לקחת חבר'ה חרדים שישתלבו בתפקידים שונים בשירות הציבורי.

איתן כבל: תבורכו ושיהיה לכם בהצלחה.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

<מוטי אורנג': שמי מוטי אורנג', אני עורך דין תעבורה.

<מוטי אורנג': אני מייצג הרבה כוננים ואני מדבר בשם הכוננים של ההצלה.

<מוטי אורנג': עכשיו אני מייצג מספר כוננים במקביל, במספר בתי משפט לתעבורה בארץ.

<מוטי אורנג': דיברתי עם כונן לפני חודש והוא אומר לי, מוטי, תשמע, אם זה ממשיך ככה אני לא אצא יותר לאירועים.

<מוטי אורנג': מה שקרה זה שהבן אדם יצא לאירוע, הוא חזר ממנו, ושוטר נותן לו דוח.

<מוטי אורנג': הוא אומר לשוטר, תשמע, הלכתי להציל חיים, והשוטר אומר לו, כבר רשמתי את הדוח.

<מוטי אורנג': אותו כונן הוא גם רופא - - -

יעקב פרי: זה הכוננים עם הווספות?

<לאה ורון: מי זה הכוננים ובאיזה חברה מדובר?

<מוטי אורנג': הכוננים – כל אחד מהם יש לו תעודת כונן וכל אחד עבר את ההכשרה - - -

יעקב פרי: אבל איזה ארגון - - -

<מוטי אורנג': מגן דוד אדום, איחוד הצלה - - -

איתן כבל: אני אסביר.

איתן כבל: כוננים זה איחוד הצלה ועוד כל מיני ארגונים.

איתן כבל: אבל אני אגיד לך מה נשמע לי מופרך.

איתן כבל: הרי בסוף זה כמו שוטר שמפעיל סירנה כשאין לו פעילות משטרתית אמיתית.

איתן כבל: גם זה קורה.

איתן כבל: הוא היה בפקק ולא רצה לאחר לעבודה.

יעקב פרי: זה מביא אותו יותר מהר הביתה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: עכשיו, אני חס וחלילה לא מבקש להטיל דופי, אבל אני כן רוצה להגיד משהו, ואני מבקש שעל זה אדוני יענה לי - - -

<מוטי אורנג': חשוב לי להגיד עוד נקודה אחת.

<מוטי אורנג': כשהיה את הפיגוע בהר אדר לאמבולנסים לקח 18 דקות להגיע.

<מוטי אורנג': 18 דקות.

<מוטי אורנג': אני לא יודע למה זה לקח כל כך הרבה זמן.

<מוטי אורנג': לעומת זאת, כוננים שנמצאים בקרבת השטח, בדרך כלל לוקח להם שתיים-שלוש דקות.

<מוטי אורנג': עכשיו, בהצלת חיים אין הזדמנות שנייה - - -

איתן כבל: ברשותך, עשה לי טובה, אנחנו לא נזקקים לשכנוע - - -

<מוטי אורנג': לכן אני אומר שחשוב ביותר כן להכניס - - -

איתן כבל: יקירי העורך דין, נכון, אתה הגעת עם הנאום, אבל תן לנו ללכת לקראתך.

איתן כבל: בוא נתמקד.

איתן כבל: אם יש איזה באג שצריך לסגור אותו בתהליך הזה - - -

<חוה ראובני: זו סיבה לביטול דוח.

<חוה ראובני: גם אם זה לא כונן אלא מישהו אחר שבא להציל חיים.

איתן כבל: נראה לי, במחילה, שכשיש אירוע - - -

<יפעת רווה: אני יפעת רווה, ממשרד המשפטים.

<יפעת רווה: בזמנו, בתקופה של הפיגועים הקשים בירושלים, היו תלונות של אנשים שעזרו או משהו כזה והרכב שלהם נשאר והם קיבלו דוח – והוא בוטל.

<יפעת רווה: זאת הדרך לעשות את זה, לא כל דבר צריך - - -

<מוטי אורנג': אני נהג אמבולנס, אני מכיר את הדברים - - -

<קריאה: הלוואי והמצב היה ככה.

איתן כבל: מה הסיבות שאתם באים ולא פותרים לכם את זה?

איתן כבל: מה, אתה לא יכול לתת את האישור מהמפקד או האחראי שלכם?

<מוטי אורנג': בבתי משפט כל הזמן רבים איתי על זה.

<מוטי אורנג': אני מגיע לתביעות, הם אומרים לי, תשמע, אנחנו נבדוק את המצב.

<מוטי אורנג': אבל זה לא עובד בצורה הפשוטה שאני מגיע, מוציא את הפרוטוקול, קצין המשמרת רושם - - -

איתן כבל: הבנתי, הבנתי, העניין ברור.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

<יאיר חברוני: אני יאיר חברוני, מנהל תחום פיקוח ורישוי אמבולנסים במשרד הבריאות.

<יאיר חברוני: אני זה שנותן את הרישיונות לאמבולנסים ולגופי ההצלה ולאופנועים וכולי.

<יאיר חברוני: בואו נעשה סדר בבלגן.

<יאיר חברוני: קודם כול מי שמגיע לאירועים בתגובה הראשונית הם כמובן אותם אמבולנסים ואופנועים שמוכרים לכולנו.

<יאיר חברוני: הם מוגדרים ברישיון הרכב "אופנוע עזרה ראשונה", והם כלי חירום, רכב ביטחון לכל דבר ועניין.

<יאיר חברוני: הם נבדקים על ידנו, נבדקים על ידי משרד התחבורה לפני שהם עולים לכביש, והם מקבלים את האישור לנוע ככאלה.

<יאיר חברוני: יש עליהם ציוד רפואי, ומי שרוכב עליהם הם חובשים, פרמדיקים או רופאים.

<יאיר חברוני: אלה הם בעיקר הכוננים של איחוד הצלה ומד"א, שעושים עבודה נאמנה.

<יאיר חברוני: מעבר לכך, יש את אותם כוננים שהם כוננים שרשומים באותם ארגונים, שגם הם חובשים, רופאים או פרמדיקים, והם נוסעים ברכבם הפרטי.

<יאיר חברוני: הרכב הפרטי הוא אינו רכב ביטחון, הוא אינו רכב רפואי דחוף, וכל מה שאמרה עמיתתי בדיון הקודם זה שכל מה שאנחנו מבקשים במסגרת הצעת החוק הזאת זה שברגע שהם מגיעים לאירוע שהם לא יקבלו דוח על חסימת מעבר או על חניה, ובלבד שהם יהיו מזוהים בשלט שהוא כונן רפואי או כונן חירום.

<יאיר חברוני: הרכב הזה גם יוזז אחרי.

<יאיר חברוני: מעבר לכך, אין שום פריבילגיה מיוחדת לרכבים כאלה או אחרים, אלא אם כן הם מוגדרים כאמבולנסים, אופנועי עזרה ראשונה - - -

יעקב פרי: אבל למה אי אפשר לסכם את זה עם המשטרה?

<חוה ראובני: אני מבקשת להגיב על זה.

<חוה ראובני: קודם כול, צודק מר חברוני, שעושה את ההבחנה בין רכב ביטחון לרכבי כוננים.

<חוה ראובני: לגבי רכבי ביטחון, אלה שיש להם את הסירנות והצ'קלקות – הם מסודרים, כי תקנה 94 קובעת במפורש שמותר להם לחנות או לעמוד שלא בהתאם להוראות שניתנו על פי דין.

<חוה ראובני: כלומר, כל איסורי החניה לא חלים עליהם אם זה לצורך מילוי תפקידם.

<חוה ראובני: כך שנשארנו עם הרכבים של הכוננים.

<חוה ראובני: לרכבים של כוננים אין הסדר חוקי משום סוג שהוא; הם לא רכבי ביטחון, הם לא מקבלים פנס מהבהב וצ'קלקה, אני חושבת שבדין הם לא מקבלים.

<חוה ראובני: זאת קבוצה שנועדה למענה ראשוני, הם לא מקבלים הכשרה של נסיעת חירום וכולי.

<חוה ראובני: יכול להיות שצריך לתת להם פתרון, אבל זה אומר שלא רק איסור החניה החדש הזה לא יחול עליהם, אלא כל 20 איסורי החניה הקיימים כבר בתקנות התעבורה לא יחולו עליהם.

<חוה ראובני: היום כל אותם איסורים חלים עליהם גם כן ומעוררים בדיוק את אותה בעיה.

<חוה ראובני: אז א', אני לא חושבת שנכון כאן בשליפה לעשות הסדר שמצריך לראות את התמונה הכוללת, למשל איך מזהים אותם, באיזה תנאים, באיזה מצבים, מה המגבלות ומה הזכויות.

<חוה ראובני: דבר שני, עלול להיגרם נזק, כי אם אני אקבע שרק את איסור החניה הזה מותר להם להפר, זה הופך להיות הסדר שלילי שלפיו את כל האחרים אסור להם להפר.

<חוה ראובני: יהיה אסור להם לעצור באדום לבן, יהיה אסור להם לעמוד במדרכה – כי יהיה להם פטור רק על לחסום גישה למקום פרטי.

מיכאל מלכיאלי: אבל את מצביעה על משהו חמור מאוד – שאין הסדר לאותם אנשים - - -

<חוה ראובני: עד הצעת החוק הזאת אני לא מכירה פנייה אלינו לסדר את העניין הזה.

איתן כבל: חוה יקירה, תודה.

<אברהם רוזמרין: אנחנו מבקשים כבר הרבה זמן ממשרד התחבורה - - -

איתן כבל: אייבי, בבקשה, סיימת.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

<יוחאי וג'ימה: אני יוחאי וג'ימה, ראש מינהל ביטחון וחירום, מרכז השלטון המקומי.

איתן כבל: וגם שכן שלי.

<יוחאי וג'ימה: אני רוצה לדבר רק על הרכבים של הכוננים שהם לא מזוהים.

איתן כבל: זה מה שהוא אמר.

<יוחאי וג'ימה: רק על זה אני רוצה לדבר.

<יוחאי וג'ימה: נעשתה פנייה של משרד הבריאות למרכז השלטון המקומי בנושא הזה.

<יוחאי וג'ימה: אנחנו שלחנו מכתב חזרה שאנחנו מוכנים לקיים ועדה יחד איתם, כדי לקבוע ממונה בכל ארגון כזה, שברגע שמגיע דוח שלהם אנחנו נוכל לפנות אליו ולשאול אותו אם היה אירוע או לא היה.

<יוחאי וג'ימה: עדיין לא קיבלנו מהם תשובה או מענה.

איתן כבל: אני רוצה לסכם את העניין הזה.

<מוטי אורנג': אני רק רוצה מילה אחרונה.

<מוטי אורנג': יש איזה קונוטציה שלילית על הכוננים, שהם - - -

איתן כבל: חס וחלילה.

<מוטי אורנג': יש כוננים שהם רופאים - - -

איתן כבל: יקירי, עזוב, אני לא שם.

<אברהם רוזמרין: לפני שהיית פה, כשפרי החליף אותך, אמרנו שיש הבדל מאוד רציני בין שאר חוקי החניה, שהם הפרעה לציבור - - -

איתן כבל: יקירי, אתה רוצה שאני אעזור לך או שאתה רוצה להפריע לעצמך?

איתן כבל: תקשיב, אין מצב...

איתן כבל: זה גם לא תקין שאני אדחוף אתכם לחקיקה ככה בדרך אגב.

איתן כבל: אין סרט כזה.

איתן כבל: ויכול להיות שאתה צודק וגם הנחת העבודה שלי היא שאתה צודק במאה אחוז, אבל יש כאן פתח רחב מדי - - -

יצחק וקנין: איתן, צריך למצוא לזה פתרון שלא בדרך החקיקה.

איתן כבל: נכון.

<יוחאי וג'ימה: השלטון המקומי אמר - - -

איתן כבל: אני מבקש שאתם תעבירו אליי – כדי שלא יגידו, העביר/לא העביר, קיבל/לא קיבל, החזיר/לא החזיר...

איתן כבל: תראו כבר באיזה רזולוציות.

איתן כבל: .. אני כבר קובע לממשלה מתי נושאים שלהם יעלו לסדר היום.

איתן כבל: מה שאני מבקש זה שתוציאו אליי פנייה מסודרת שנוגעת לאותם כוננים שאין להם את האישור, ואנחנו - - -

<מוטי אורנג': איך אנחנו עושים את זה כדי שבאמת נקדם את זה בצורה - - -

<חוה ראובני: שמשרד הבריאות יפנה.

איתן כבל: חוה, עשי לי טובה, אני לא מתערב לך בדברים.

איתן כבל: למה אני אומר את זה?

איתן כבל: כי הטענה פה היא שכל אחד בא לפה עם ה...

איתן כבל: זה אומר "שלחתי", זה אומר "קיבלתי", זה אומר "העברתי".

איתן כבל: ..

איתן כבל: לכן אני רוצה שזה יעבור דרכי.

איתן כבל: שיעבור דרכי כדי שתנוח דעתי.

איתן כבל: זה נושא חשוב ואינני מזלזל בו, ואם נראה שצריך, אולי נגיש הצעת חוק.

איתן כבל: אבל בשלב הזה כל מה שאני מבקש.

איתן כבל: .. לדעתי זה עניין טכני לחלוטין, זה מסוג אותם דברים שצריך את המישהו המסוים שאומר שאכן היה אירוע.

איתן כבל: אז אני מבקש שאתם תכתבו לי את המכתב, אני אעשה פנייה מסודרת למרכז השלטון המקומי, למשרד התחבורה ולמשרד הבריאות.

<אברהם רוזמרין: אבל זה לא רק עניין טכני - - -

איתן כבל: יקירי, די.

<מוטי אורנג': איך אנחנו יודעים שאנחנו באמת תופסים את אדוני?

איתן כבל: אתה תפנה אליי ותדע.

<אברהם רוזמרין: אפשר להיפגש איתך?

איתן כבל: לא, אי אפשר להיפגש איתי, אפשר לכתוב לי, והכול יהיה בסדר.

איתן כבל: חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שני דברים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחד, כמו שאמרתי גם בפעם הקודמת, זה שחסמו אותו לשעתיים או שלוש – מה יצא לו מזה שיש דוח לזה שחסם אותו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה שמישהו קיבל דוח אבל אני התעכבתי שעתיים או שלוש – מהסבל הזה לא יצא לי שום דבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, יש מוסדות ציבור שנותנים שירות בזמן מסוים, ואנשים באים עם הרכבים שלהם וחוסמים כניסות לבניינים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי בקופת חולים בשעה שמונה בבוקר, כשיש את הבדיקות דם וכולם באים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים באים עם הרכבים שלהם וחונים, אפילו כדי לקבל תור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש גם אנשים רוצים לצאת מהבתים שלהם, וכמה פעמים ראיתי אנשים שבאים ושואלים "מי בעל הרכב הזה והזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: שיבוא ויזיז אותו".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל בינתיים ההוא נמצא אצל הרופא - - -

<קריאה: לגרור, לגרור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מדבר על כניסה לחניה של בניין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שם אסור לו להחנות את הרכב - - -

איתן כבל: זה ברור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה אם בחוק הזה נוכל להכניס גם את הדבר הזה.

<חוה ראובני: לחסום את הכניסה זה כבר אסור.

<גלעד יערי: וגם השאלה מה גובה הדוח שנקבע.

איתן כבל: חוה, אני מבקש שתשיבי לנו על השאלות שהפנה הנציג מנתניה.

<חוה ראובני: ראשית, חבר הכנסת חאג' יחיא, רק רציתי לציין שהתקנות דהיום כבר אוסרות לחסום כניסה לחניה.

<חוה ראובני: כלומר, אם יש מגרש חניה, כבר היום אסור לחנות ברחוב ולחסום את הכניסה לתוך הבית המשותף, ולא צריך את החוק הזה בשביל זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל השאלה מה עושים עם זה.

איתן כבל: לא, אין מה... מה נגיד?

<חוה ראובני: לגבי השאלה שהועלתה פה לגבי השטח הפרטי-ציבורי.

<חוה ראובני: הצעת החוק הזאת התחילה בדיוק עם השטחים האלה, ולמעשה הדיון בנושא החניות הפרטיות הוא איזושהי הרחבה של זה.

<חוה ראובני: כתוב כאן במפורש "שאינו דרך" - - -

<איתי עצמון: "במקום שאינו דרך".

<חוה ראובני: החניה של בניין משותף, גם אם החניות לא מוצמדות לדירות ספציפיות אלא זה כל הדייר הקודם זוכה או משהו כזה – זה עדיין שטח פרטי של הבית המשותף, אבל זה "אינו דרך" וזה כבר כלול בתוך ההצעה.

<גלעד יערי: אוקיי, זה מה שרציתי לוודא.

<גלעד יערי: וגם רציתי לברר לגבי גובה הדוח, כי לא ראיתי שום אזכור של זה.

<חוה ראובני: גובה קנסות על עבירות תנועה באופן כללי ועבירות חניה בכלל אינן נקבעות לא בפקודת התעבורה ולא בתקנות, אלא בדבר חקיקה נפרד: צו התעבורה (עבירות קנס).

<חוה ראובני: רוב עבירות החניה שם הן בסביבות ה-250 שקל.

<חוה ראובני: חניה כחול לבן זה 100 שקל, חניית נכים זה 1,000, אבל רובם זה 250 שקל.

<חוה ראובני: צריך יהיה לתקן שם כדי להפוך את זה לעבירת קנס.

<איתי עצמון: אבל ברגע שזאת תהיה עבירת תעבורה, כפי שמוצע לקבוע כאן, ניתן לפי סעיף 30 לפקודת התעבורה לקבוע אותו כעבירת קנס בצו שמגיע לאישור ועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: כלומר, יש כאמור השלכות משפטיות שנובעות מקביעת האיסור הזה כעבירת תעבורה.

<גלעד יערי: כי אני מאוד מתחבר למה שנאמר לגבי רכב שנשאר חמש שעות תקוע כי חסמו אותו.

<גלעד יערי: אם גובה הדוח לא יחנך את הציבור לא לחסום אז לא עשינו בזה שום דבר.

<איתי עצמון: כשתגיע ההצעה לתקן את צו התעבורה (עבירות קנס) ניתן יהיה לשמוע את השיקולים לגבי קביעת סכום הקנס.

<חוה ראובני: אני חייבת לומר שלעניין גובה הקנסות התפיסה שלי היא שההרתעה היא פועל יוצא של גובה הקנס כפול הסיכוי להיתפס.

<חוה ראובני: קנס של 100 שקל בכחול לבן הוא מאוד מרתיע בגלל שאנשים יודעים שלא יעברו חמש דקות וכבר יהיה להם דוח כזה.

<חוה ראובני: בעוד שלמרבה הצער ה-1,000 שקל שיש על פלאפון הוא הרבה פחות מרתיע, כי לאנשים עדיין יש תחושה שהם יכולים לצאת מזה בידיים נקיות מבלי לחטוף.

<חוה ראובני: לכן, אם תהיה אכיפה של הדבר הזה אז לא צריך קנס גבוה.

איתן כבל: תקשיבו, בואו נניח את הסיפור על השולחן כמו שצריך.

איתן כבל: אנחנו כמובן נעביר את החוק, נתקן אותו, נשדרג אותו, אבל החוק יקום וייפול, כמו הרבה דברים, על אכיפה.

איתן כבל: יש חוקים שבהם אכיפה היא הכול.

איתן כבל: הכול.

איתן כבל: ולכן אני רוצה לגעת בנקודה שמתייחסת לאכיפה.

איתן כבל: אני מבין, ותקני אותי חוה, שנכון לרגע זה אכיפה מן הסוג הזה מתבצעת אך ורק על ידי המשטרה.

<חוה ראובני: אני אסביר.

<חוה ראובני: גוף אכיפת החוק במדינת ישראל הוא משטרת ישראל, לפי פקודת המשטרה.

<חוה ראובני: כלומר, אם לא אמרנו כלום ואם לא עשינו שום דבר, אז ברגע שקבענו עבירה, למשטרה יש סמכות לאכוף אותה.

<חוה ראובני: יחד עם זאת, סעיף 77 לפקודת התעבורה מסמיך כל רשות מקומית לקבוע חוקי עזר בדבר העמדת רכב וחנייתו.

<חוה ראובני: הם יכולים במסגרת הזאת לקבוע בתוך חוק העזר העירוני שלהם, אם רצונם בכך, גם את העבירה הזאת – כי זאת עבירה של העמדת רכב וחנייתו.

איתן כבל: ללא שום קשר לחקיקה שלנו?

<איתי עצמון: לא, רק ברגע שזאת תהיה עבירה.

איתן כבל: אה, אוקיי, ברור.

<חוה ראובני: ואז גם הפקחים של הרשויות המקומיות יוסמכו לאכוף את זה, כפי שהם אוכפים עבירות חניה אחרות.

איתן כבל: גברתי מהמשטרה, רצית להוסיף?

<דנה ימינחה: כן.

<דנה ימינחה: אני דנה ימינחה, היועצת המשפטית של אגף התנועה.

<דנה ימינחה: כל הנושא של מתן סמכויות לפיקוח העירוני באמת מבוסס על עבירות של איכות חיים.

<דנה ימינחה: המשטרה מקבלת - - -

איתן כבל: דרך אגב, אנחנו כאן בוועדה הסמכנו פקחים ברשויות המקומיות לאופנים חשמליים, וכבר רואים תוצאות.

איתן כבל: יש ירידה בהיפגעות מאופניים.

איתן כבל: למשל, בראש העין ראיתי שהרשות כבר נכנסה; כבר יש שלטים בכל ראש העין שאופניים חשמליים הם מגיל 16; העירייה כבר לוקחת את העניין הזה כפרויקט והיא גם מבינה שזה נוגע לאיכות החיים של התושבים.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<דנה ימינחה: אכן יש רשויות מקומיות שהרימו את הכפפה, ואנחנו רואים נתונים יפים של אכיפה.

<דנה ימינחה: ובהקשר של הסעיף הספציפי הזה, חשוב שהרשויות תוכלנה לבצע אכיפה ולסייע למשטרה, כי המשטרה מטפלת בעוד דברים.

איתן כבל: אנחנו תכף נשמע את הרשויות המקומיות.

איתן כבל: אדוני, בבקשה - - -

<גלעד יערי: בפועל - - -

איתן כבל: לא, לא אתה, אתה כבר דיברת בשביל כל הדברים של הבניין שלך.

איתן כבל: ..

<גלעד יערי: אני אדבר גם בשביל עוד כמה.

<גלעד יערי: בפועל מה שקורה בשטח זה שאם אתה פונה למוקד 100 מפנים אותך לפיקוח העירוני, והפיקוח העירוני הרבה פעמים מחזיר את זה למשטרה בגלל איזשהו חוסר בהירות לגבי מי אמור לטפל בזה.

<גלעד יערי: דבר שני - - -

איתן כבל: אה, יקירי, די.

<גלעד יערי: עוד משהו בעניין - - -

איתן כבל: לא, אתה לא מבין איך זה עובד, נשמה.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

<עמיחי אופיר: אני עמיחי אופיר, גם נציג של ועד בית, בנס ציונה.

<עמיחי אופיר: ברגע שהתפרסם העניין הזה אני חברתי לגלעד מתוך אינטרסים משותפים, וגם שלחתי מכתב לחבר הכנסת פרי.

<עמיחי אופיר: אנחנו מרגישים שאנחנו מייצגים פה מאות אלפים שגרים בבניינים משותפים ועד היום היו מוזנחים מבחינת פיקוח של גורמים מדינתיים באכיפת חוקי החניה.

<עמיחי אופיר: הניסוח שמופיע פה, וגם בעקבות ההבהרות של הגברת חוה, הוא בהחלט ניסוח שעונה על העניין.

<עמיחי אופיר: אבל הוא מדבר ספציפית; ההגדרה "החוסם" זה עניין ספציפי.

<עמיחי אופיר: זאת אומרת, אם אנחנו נזמין משטרה, היא יכולה להגיד לנו "הוא לא חוסם, הוא עומד בצד".

<עמיחי אופיר: מה הבעיה בחניונים של בתים משותפים?

<עמיחי אופיר: שיש חניות מסומנות, ויש את העקומות - - -

איתן כבל: אלה שנכנסים בכל מיני פינות.

<עמיחי אופיר: נכון.

<עמיחי אופיר: וזה מפריע.

<עמיחי אופיר: ולכן אני מציע להוסיף "באופן החוסם או המפריע לרכב אחר" – זה יכסה את כל הדברים.

איתן כבל: תכף נראה אם זה אפשרי.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

<דניאל סטרק: שמי דניאל סטרק, אני לא מייצג אף אחד, אני מייצג את עצמי.

<דניאל סטרק: כל ההסדר של נכה שאין לו חניה ויש מקומות פנויים שמסומן בהם אזור 6 ואזור 3 ולמוניות – אנחנו לא יכולים לחנות בהם, ואז אנחנו נתקעים בלי חניה.

<חוה ראובני: מה זה אזור 6 ואזור 3?

איתן כבל: אני לא הבנתי.

<דניאל סטרק: יש בירושלים, אולי בעוד מקומות, שבאזור 6 יכול לחנות רק מי שיש לו את המדבקה - - -

<חוה ראובני: תו חניה אזורי.

<דניאל סטרק: אסור לו לחנות שם.

<חוה ראובני: לרכב עם תו נכה מותר לחנות בכל מקום שהחניה אינה מותרת.

<חוה ראובני: אם החניה שם אסורה לכולם - - -

איתן כבל: זה לא קשור לאזור; חניה שאסורה לכולם אסורה לכולם.

<חוה ראובני: אבל לנכים לא.

<דניאל סטרק: אבל אני קיבלתי על זה דוחות.

<ישראל אבן זהב: לא, במוניות אסור לחנות.

<דניאל סטרק: במוניות אסור לחנות, באזורים - - -

איתן כבל: חוה, מה את אומרת?

<חוה ראובני: אני לא הבאתי איתי את חוק חניה לנכים, אבל הכלל לגבי חניות נכים זה שרכב שנוסע עם תו נכה, מותר לו לחנות במקומות שהחניה אסורה.

<חוה ראובני: נכה רשאי לחנות את רכבו הנושא תו נכה במקום שאין החניה מותרת בו כל זמן שאין בזה הפרעה לתנועה.

<חוה ראובני: יש מספר איסורי חניה שאסור להם לחרוג מהם, אבל הסדר חניה עירוני לפי תווי חניה הוא לא אחד מהם.

<חוה ראובני: תחנת מוניות כן אסורה בחלק מהמקומות - - -

<אבנר עורקבי: גם ברכב ציבורי, באוטובוסים.

<חוה ראובני: כי זה כבר מראש, בהגדרה, מפריע לתנועה.

<חוה ראובני: אבל בתו חניה אזורי מותר.

<חוה ראובני: אם קיבלת דוח אז אתה זכאי לבקש לבטל אותו.

איתן כבל: אם קיבלת דוח שהוא בניגוד למה שעורכת הדין חוה ראובני הקריאה אתה יכול לערער או לפנות אלינו.

איתן כבל: מי עוד רוצה להתייחס?

איתן כבל: אני רוצה לשמוע את המרכז לשלטון המקומי.

<מירה סלומון: אני מירה סלומון, ממרכז השלטון המקומי.

<מירה סלומון: בתחילת הדיון אנחנו נשאלנו לגבי מתן אפשרות וולונטרית לרשות מקומית לקחת על עצמה את האכיפה.

<מירה סלומון: זה משהו שהוא מקובל מבחינתנו, אנחנו לא מתנגדים לדבר הזה.

<מירה סלומון: אני גם מזכירה לאדוני שגם את האכיפה כנגד אופניים חשמליים עשינו באופן וולונטרי.

<מירה סלומון: רשות מקומית לקחה את זה על עצמה באישור המועצה שלה, וכמו שנאמר הרגע, יש תוצאות של ממש.

<מירה סלומון: עורכת הדין ראובני הסבירה לפני כן שרשות מקומית יכולה לחוקק את הנושא הזה בחוק העזר שלה, וזה נראה לנו מתווה נכון וראוי.

<מירה סלומון: בנוסף לזה, יש עכשיו את הטיוטה של התקנות, שעורכת הדין ראובני הזכירה בתחילת הדיון, תקנות שנועדו להשלים ולפרט את האמירה המאוד קצרה יחסית שיש בחקיקה הראשית.

<מירה סלומון: ושם יש גם הסמכה לפקחים.

<מירה סלומון: בעניין הזה אנחנו נדון ונוודא שאכן - - -

איתן כבל: גברתי, בשורה התחתונה איך הוועדה יכולה היום לצאת מפה עם ידיעה שאנחנו מאפשרים לכם - --

<מירה סלומון: שוב, יש שתי דרכים.

<מירה סלומון: הדרך הראשונה היא בחקיקה הראשית, בעצם קביעת העבירה, דבר שמסמיך את הרשות המקומית לחוקק חוק עזר לעצמה - - -

איתן כבל: אני אגיד לך מה הבעיה שלי.

איתן כבל: אני יודע שנקודת המוצא של רשויות מקומיות זה שאיפה שאפשר לקחת כסף, הן שם.

איתן כבל: וזה בסדר גמור, אינני - - -

<מירה סלומון: דווקא אנחנו התנגדנו נחרצות לאכיפה ב - - -

איתן כבל: לא, לא, אני לא אמרתי את זה.

איתן כבל: אתם עושים את עבודתכם, אינני ציני.

איתן כבל: אבל אני רוצה לייצר מצב – ואולי אני לא יכול – שבו רשות מקומית יודעת שהיא צריכה לעשות את זה.

איתן כבל: אם אני רק מניח את זה לפתחה, שהיא תתכנס ותחליט, אז 80% לא יעשו את זה.

איתן כבל: אולי עיריית תל אביב, אולי נתניה, ראשון.

איתן כבל: אלה ערים שעושות את זה, ערים שהנושא הזה מאוד מפותח בתוכן.

איתן כבל: אצל רשויות מקומיות ערביות, בחלקן הגדול זה בכלל לא עד סדר היום.

עיסאווי פריג': צר לי מאוד לשמוע את זה.

איתן כבל: זאת האמת.

איתן כבל: זה כמו שבראש העין, כשהתחילו החניות – פתאום אוכפים במקומות שהיית רגיל לזרוק את האוטו ולצאת.

איתן כבל: אבל זה עשה שינוי גדול, כי היום בראש העין הוותיקה מי שמגיע ביום שישי בצהריים, לא יכול להיכנס ולצאת בתוך העיר.

איתן כבל: עניין החניות בראש העין קיבל משמעות מאוד דרמטית.

איתן כבל: ואם אתה יודע לתת לפקחים את האפשרות לבצע אכיפה, זה גם הכנסה לרשות וגם עניין אזרחי מהמדרגה העליונה.

עיסאווי פריג': אבל אתה מקפיד על ראש העין כי במנטליות שלהם - - -

איתן כבל: לא, אתה טועה, המנטליות המקומית היא כמו אצלכם.

איתן כבל: ובגלל זה זה קשה.

איתן כבל: אבל אין מה לעשות.

עיסאווי פריג': אבל אני חייב לציין לפרוטוקול שבנצרת יש חניה מוסדרת, יש פקחים, וזה עובד.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<מירה סלומון: אני מתנגדים נחרצות לחיוב של רשויות מקומיות, אנחנו לא חושבים שזה נכון.

<מירה סלומון: אנחנו חושבים שנבחרי הציבור שברשות המקומית הם אלה שיודעים את הצרכים של אותה קהילה והם יקבעו עבורה.

<מירה סלומון: כפי שאמרתי כבר בראשית דבריי, בסוגיה של האכיפה של האופניים החשמליים זה וולונטרי, והתוצאות מראות שינוי - - -

איתן כבל: למה אתם מתנגדים?

<מירה סלומון: אנחנו מוכנים לוולונטריות, אנחנו לא נתנגד לאפשר לרשות מקומית – שמעוניינת בכך – לאכוף.

<מירה סלומון: אנחנו מתנגדים לכפייה של רשות מקומית שלא מעוניינת בכך לבוא בנעלי המשטרה, לצד המשטרה, בנוכחות פחותה של המשטרה.

<מירה סלומון: אנחנו לא מקבלים את הרעיון הזה - - -

איתן כבל: אתם לא רוצים לעשות טוב יותר ונוח יותר לתושבים הגרים ברשות המקומית?

איתן כבל: זה הכי אזרחי שיש.

<מירה סלומון: חבר הכנסת פרי, זה לא שאנחנו לא רוצים, זה שאנחנו סבורים שקברניטי הרשות המקומית צריכים לקבל את ההחלטה הזו עבור ציבור הבוחרים שלהם.

<מירה סלומון: זה סוגיה - - -

איתן כבל: סליחה, הבנו.

איתן כבל: את יכולה לשנות את הפנים הרציניות שנהיו לך, זה לא איזו סוגיה הרת גורל.

<מירה סלומון: אבל חשוב להבהיר את הנקודה הזאת.

יעקב פרי: אנחנו לא רוצים שתיקחי את זה קשה.

יעקב פרי: ..

<מירה סלומון: חלילה.

איתן כבל: אל תדאג, היא מקרקסת פה את כולנו.

איתן כבל: ..

יעקב פרי: איתן, סליחה שאני קוטע אותך, אבל הממשלה הולכת להגיש בחוק ההסדרים, לשולחנה של הוועדה הזאת לדעתי, הפיכת ארבעה מטרופולינים - - -

<קריאה: שניים.

איתן כבל: לא, זה יהיה יותר.

יעקב פרי: שהשרות המקומית תהיה - - -

איתן כבל: חברים, יש נקודה נוספת שכולם טועים בה.

איתן כבל: זה מתחיל עם, אבל לא תידרש חקיקה מחודשת, הסמכות תינתן לשר בצו, להכריז.

איתן כבל: .. כמו שעשינו, דרך אגב, עם האזורים שאסור להכניס אליהם רכב מזהם.

איתן כבל: סיימנו את חיפה, עכשיו ירושלים כבר אמרו לי שהם מוכנים, ואמרנו להם שיביאו לנו את זה.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<נאוה אושר: אני נאוה אושר, ממשרד הפנים.

<נאוה אושר: אני רוצה להתייחס להצעה האחרונה שלך, ששר הפנים יחליט אילו רשויות.

<נאוה אושר: אנחנו מתנגדים גם לזה - - -

איתן כבל: אני לא אמרתי את זה, אבל זה רעיון לא רע...

איתן כבל: שדרגת לי את הרעיון, זה דווקא יכול להיות לא רע.

<נאוה אושר: אז כנראה שסייג לחוכמה שתיקה.

<נאוה אושר: .. לקחתי לתשומת ליבי.

<נאוה אושר: אנחנו מתנגדים לחיוב, אנחנו חושבים שיש פה משהו שהוא שונה, משהו שהוא כבר פלילי, משהו שהוא עתיר סיכון, עם חשש לאלימות, ולכן אנחנו לא סבורים שזה נכון לחייב רשויות מקומיות בדבר הזה.

איתן כבל: זאת אומרת שהחוסם גם ייתכן מכות לנחסם.

<נאוה אושר: לפקח שבא לעזרה.

<נאוה אושר: כמו שנאמר, ככל שזה בהסכמת הרשויות אנחנו לא נתנגד.

איתן כבל: תודה, העניין ברור.

איתן כבל: אדוני היועץ המשפטי, הערותיך.

<איתי עצמון: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

<איתי עצמון: הנקודה הראשונה, שכבר ציין חבר הכנסת פרי בראשית הדיון, נוגעת לתפיסת מקומות חניה פרטיים.

<איתי עצמון: אכן משרד התחבורה פרסם טיוטה של תקנות התעבורה, שאמורות להגיע לאישור ועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: אבל – וזה אבל די גדול, וחשוב לומר זאת – ההסדר המוצע טעון אישור של ועדת הכלכלה מכוח העבירה הפלילית שקבועה לצידו, כלומר, לפי סעיף 2(ב) לחוק העונשין, מכיוון שאלה תקנות שיש לצידן סנקציה פלילית.

<איתי עצמון: אלא שאין לנו ערובות לכך שברגע שיהיה רצון לשנות את אותן התקנות הן יחזרו לאישור ועדת הכלכלה, מכיוון שלמשרד המשפטים יש פרשנות – שאנחנו בלשכה המשפטית של הכנסת לא מסכימים לה – ולפיה ברגע שמדובר על הקלה בעבירה פלילית שהתקנות שקבעו אותה הובאו לאישור הוועדה, אין צורך לחזור לאישור הוועדה.

<איתי עצמון: אז זו נקודה אחת.

<איתי עצמון: כלומר, התקנות, ככל שיובאו לאישור הוועדה והיא תאשר אותן – לא בטוח שלאחר מכן כל תיקון באותן תקנות יגיע שוב לוועדה.

איתן כבל: הם לא מביאים אפילו את מה שהם חייבים.

<לאה ורון: כנראה שהם מאוד אוהבים את הפיקוח של נבחרי הציבור.

<איתי עצמון: דבר נוסף, עיינתי בטיוטת התקנות וראיתי שמדובר בהוראת שעה לשלוש שנים בלבד.

<איתי עצמון: זה המתווה שאתם מציעים.

<איתי עצמון: אז גם את זה לזכור.

<איתי עצמון: כלומר, לא מדובר בהוראה שתחול מעתה ואילך, אלא - - -

יעקב פרי: אבל אחר כך אנחנו יכולים להאריך אותה, נכון?

<איתי עצמון: לא בהכרח.

<איתי עצמון: היוזמה לקביעת התקנות היא של שר התחבורה, של הממשלה, ואם ירצה, יביא, ואם לא ירצה, לא יביא.

<איתי עצמון: מה שכן, חברי הכנסת כן יוכלו לחוקק שוב הצעת חוק.

יעקב פרי: זאת אומרת, יכול להיות שהתקנות האלה יקרמו עור גידים למשך שלוש שנים – ואז ייעלמו?

<איתי עצמון: נכון מאוד, זאת המשמעות.

יעקב פרי: זה נורא.

<חוה ראובני: אני יכולה להסביר מדוע.

<איתי עצמון: אני פשוט רציתי לשים את הדברים על השולחן, כדי שיהיה ברור שלא מדובר כאן על מתן מענה מוחלט לסוגיה שעלתה כאן בוועדה לעניין תפיסת מקומות חניה בבעלות פרטית.

<איתי עצמון: מדובר על הסדר שיגיע לכאן לוועדה והיא תדון בפרטיו, אבל מדובר על הוראת שעה ומדובר על הסדר שקבוע בתקנות, ולאחר מכן יכול מאוד להיות שיהיה צורך לשנות אותן או שיפקע תוקפן, ואז לחברי כנסת כבר לא תהיה יכולת להשפיע על ההסדר המוצע.

איתן כבל: יש לי הצעה.

איתן כבל: בדיון הקודם, טרם כניסתך לקחנו על עצמנו שדרך הטיפול בחניות נכים נכניס גם חסימה של כלי רכב, בעיקר של נכים, ואולי דרך זה נעשה גם את ההרחבה.

<איתי עצמון: אני יכול להציע משהו.

<איתי עצמון: ככל שיש בוועדה בכל זאת רצון לעגן את ההסדר הזה בחוק, אז בסעיף 70, בפקודת התעבורה, סעיף ההסמכה, אפשר לכתוב הוראה לעניין תקנות שנוגעות לתפיסת מקומות חניה בבעלות פרטית, ולכתוב במפורש שהן טעונות אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת.

<איתי עצמון: לא מכוח ההוראות הפליליות, אלא אישור מהותי.

<איתי עצמון: זה דבר שניתן לעשות במסגרת החוק הזה.

איתן כבל: אני בעד.

יעקב פרי: אני מאוד אתמוך בזה.

<חוה ראובני: אני חוששת שאם נכתוב.

<חוה ראובני: ..

<חוה ראובני: קודם כול אני אסביר - - -

איתן כבל: מה הבעיה, חוה?

<חוה ראובני: אני אסביר למה הוראת שעה.

<חוה ראובני: היה דיון פנים-ממשלתי בשאלה מה הדרך הנכונה לטפל בבעיית החניות הפרטיות.

<חוה ראובני: אני אומרת בגילוי שאני חשבתי שהמסגרת של דיני התעבורה איננה המסגרת הנכונה, כי בסופו של דבר רכה שחונה במקום פרטי איננו יוצר בעיה בטיחותית ואיננו יוצר בעיה בזרימת התנועה, כי הרי זה מקום שמיועד לחניה.

<חוה ראובני: אני חושבת שזו בעיה יותר במישור הקנייני האזרחי.

מיכאל מלכיאלי: אבל לפעמים גם לתנועה זה מפריע - - -

יש לזה השלכה גם לרחוב.

מיכאל מלכיאלי: השלכה לכל מי שאמור לנסוע לשם.

<חוה ראובני: לא, אני מדברת על מי שתופס מקום פרטי, מי שעומד במשבצת חניה - - -

אבל זה בוודאי משליך, כי אנשים יחנו ברחוב.

אם עשרה אנשים תפסו להם את המקום שלהם - - -

<חוה ראובני: אבל זה מישהו תפס לי את החניה הפרטית שלי, זה לא נותן לי רשות לחנות במקום אסור.

איתן כבל: היא צודקת, גם אם אני לא אוהב את זה.

אבל בפועל זה מה שיקרה.

איתן כבל: לכן העניין של התוספת של הבחור מנס ציונה, שגם ביקש להגיד "הפרעה בתנועה" – הפרעה בתנועה הופכת להיות דבר שהוא בעיני המתבונן, כי הרי יש מישהו שיותר קל לו לצאת, יש אחר שיותר קשה - - -

<איתי עצמון: הפרעה לתנועה כבר קיימת היום בתקנות התעבורה.

<גלעד יערי: אבל לא בשטחים הבעייתיים.

<עמיחי אופיר: לא בשטחים הפרטיים, לא בחניונים של בתי משותפים.

<גלעד יערי: גם מדובר במשהו שמסכן את הציבור.

איתן כבל: שמע, התוספת הזאת היא לא...

איתן כבל: אני מבין את זה ואני רוצה את זה, אבל - - -

<גלעד יערי: לא, היא אמרה שהיא קיימת בהצעת החוק.

איתן כבל: בסדר, אבל היא לא יכולה להתכתב עם זה.

<חוה ראובני: אבל בסופו של דבר, מכיוון שאנחנו מודעים למצוקה האמיתית שקיימת – ברור שיש עשרות ואולי מאות אלפי פניות למשטרה בעניין הזה - -

מיכאל מלכיאלי: 400,000 פניות בשנה.

<חוה ראובני: - - אז בינתיים, כעזרה ראשונה, נעגן בתקנות התעבורה - - -

יעקב פרי: זאת אומרת ששלוש השנים זה עזרה ראשונה?

<חוה ראובני: זה עזרה ראשונה, וזה נועד לתת מענה עד לעיצוב פתרון שלדעתי הוא יותר מהותי.

<חוה ראובני: בעיניי הפתרון צריך להיות יותר בכיוון של השלטון המקומי; איזשהו רישום של מה הן חניות פרטיות.

<חוה ראובני: ..

<חוה ראובני: אנחנו בתקנות הצענו שאדם ישים שלט ויצהיר שהשלט הזה הוצב בדין, שבוא נגיד שזה לא מונע אנשים שישתלטו על המרחב הציבורי ויסמנו חניות ציבוריות לחלוטין כחניות פרטיות.

איתן כבל: אנשים סוגרים כניסות, אתה רואה של האיש עומד בחניה של הבית שלו, וההוא סוגר לו את השער.

איתן כבל: זה לא שהוא יכול להגיד שזה נראה נטוש, שגדל עשב...

איתן כבל: הוא רואה את האוטו עומד ועדיין חונה לו בחניה.

איתן כבל: רואים את זה כל יום.

הוא כבר הלך לישון, הוא כבר לא יהיה צריך לצאת.

..

<חוה ראובני: זה מה שאנחנו יכולים לעשות במסגרת דיני התעבורה.

<חוה ראובני: אני חושבת שעיריות יכולות לנהל איזשהו מרשם מסודר, הן הרי נותנות - - -

<מירה סלומון: למה לא לסגור - - - למה דווקא אנחנו - - -

<חוה ראובני: שנייה, שנייה - - -

יעקב פרי: חוה, אני רוצה להבין.

יעקב פרי: את אומרת - - -

<מירה סלומון: מה הפרופסיה שלך להגיד לנו - - -

יעקב פרי: סליחה רגע - - -

איתן כבל: לא להפריע לרשויות המקומיות בעבודה החשובה שהם עושים...

הם מעבירים את הקוף.

<מירה סלומון: ממש לא - - -

<חוה ראובני: לא, זה לא עניין של קוף.

<חוה ראובני: מכיוון שהן אלה שנותנות תווי חניה אזוריים, הן אלה שנותנות - - -

<מירה סלומון: אבל לא בחניה הפרטית שלהם.

<חוה ראובני: נכון, ולכן אני אומרת - - -

<מירה סלומון: עם כל הכבוד, בית ב - - -

<חוה ראובני: תרשי לי להשלים, תרשי לי להשלים - - -

<מירה סלומון: - - - למה את חושבת שזה צריך לבוא לפתחנו?

<מירה סלומון: אנחנו - - -

<חוה ראובני: אני אומרת רעיון, אני אומרת אפשרות, ואפשר לחשוב גם על אפשרויות נוספות.

<חוה ראובני: אגב, בתגובה לתקנות עיריית ראשון לציון כתבה משהו ברוח הזאת.

<חוה ראובני: כך שזה - - -

<מירה סלומון: בסדר, אז שעיריית ראשון לציון - - -

איתן כבל: חברים, בוא נפסיק את קרב הגלדיאטורים הזה.

<חוה ראובני: אני לא כופה שום דבר על אף אחד, אני רק אומרת שצריך לחשוב על פתרון שאיננו בפקודת התעבורה.

איתן כבל: סליחה, חברים, זה באמת נהיה קוף, כל אחד מעביר... זה כבר נהיה צער בעלי חיים, כל אחד מאיתנו מעביר את הכדור הזה ממנו ומרחיק עדות מעצמו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לרשום רשות דיבור במליאה.

איתן כבל: אין שום בעיה.

<איתי עצמון: רק לך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

<איתי עצמון: בסדר גמור.

איתן כבל: אוקיי, בואו קודם כול נעבור להקראה.

<קריאה: אני ביקשתי תיקון.

<קריאה: עשיתם?

<איתי עצמון: תכף נגיע להקראת הצעת החוק ונראה איך נשלב את התיקון.

איתן כבל: דרך אגב, אף אחד מאלה שביקשו רשות דיבור לא יהיו כשיגיע החוק.

איתן, אני לא הייתי כאן כשדיברו על הנושא של רכבי הצלה.

לגבי הנושא של רכבי הצלה, למה אי אפשר לכתוב "רכב הצלה בזמן מילוי תפקידו", בלי להיכנס למי ולמה?

איתן כבל: אדוני, התקיים דיון, הייתה החלטה - - -

ו-?

איתן כבל: ויהיה בסדר.

<אברהם רוזמרין: התקיים דיון?

<מוטי אורנג': הולך להיות מאוד לא בסדר?

איתן כבל: התקיים דיון פה, שמענו אתכם, קיבלו את הסיכום, ונסדיר את זה.

<אברהם רוזמרין: אנחנו כבר שנה - - -

איתן כבל: אה, אה, אה, זה שהגיע אחד עם כיפה שחורה נוספת זה לא סיבה להתנפל עליי...

<מוטי אורנג': בהצלת חיים זה לא משנה - - -

אותי שלחו מהכיבוי אש בכלל.

מה אני קשור אליהם, אני מהכיבוי אש.

<חוה ראובני: לכיבוי אש אין שום בעיה.

איתן כבל: חוה, חוה, קלקלת הכול...

<חוה ראובני: אני לוקחת הכול ברצינות רבה מדי.

איתן כבל: אבל יינתן לזה פתרון.

לא במסגרת החוק הזה?

איתן כבל: לא, לא במסגרת הזו.

איתן כבל: אי אפשר לפתור את זה במסגרת הזו, כי יש בזה מפתח יותר מדי רחב לעניין מאוד נקודתי.

איתן כבל: הקראה בבקשה.

<איתי עצמון: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120) (איסור חניה באופן החוסם רכב אחר), התשע"ח- 2017 אני מזכיר שמדובר על תיקון סעיף 62, שהוא סעיף שקובע את העבירות לפי פקודת התעבורה, והעובר את אחת העבירות האלה, דינו מאסר עד שנתיים או קנס עד 75,300 שקלים חדשים, והאם העבירה היא עבירת קנס שדן בה בית משפט – קנס של עד 18,000 שקלים חדשים.

<איתי עצמון: וכמובן שלפי סעיף 30 לפקודת התעבורה שר התחבורה יהיה רשאי להביא תיקון לצו עבירות קנס ולקבוע את העבירה הזו כעבירת קנס.

<איתי עצמון: זו נקודה אחת.

<איתי עצמון: אני רוצה להתייחס כאן להערות שנשמעו לעניין שימוש ברכב של אנשים עם מוגבלות.

<איתי עצמון: להבנתי ניתן יהיה להוסיף תוספת לאיסור, כך שיהיה מדובר גם על חניה באופן שאינו מאפשר לאדם עם מוגבלות בניידות לעשות שימוש ברכבו.

<יפעת רווה: צריך שיהיה ברור מבחינת הניסוח שמדובר בנכה על כיסא גלגלים.

<איתי עצמון: כתבתי "אדם עם מוגבלות בניידות".

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, זה רק עניין של ניסוח.

<חוה ראובני: "אדם עם מוגבלות" זה גם אדם חירש.

איתן כבל: את צודקת, גברתי, אבל הוא אמר עם מוגבלות בניידות.

<איריס גוראל: לא, אבל זה יכול להיות הליכון, זה יכול להיות - - -

איתן כבל: חברים יקרים, חוה, כולנו הבנו את זה.

איתן כבל: לא צריך ללמוד ארבע שנים משפטים בשביל להבין שאפשר לסדר את המשפט הזה, אז באמת, בואו לא ניסחף, הכוונה ברורה.

איתן כבל: איתי תותח על, הוא עשה דברים קצת יותר מורכבים מהעניין הזה, ואנחנו מסמיכים אותו לקבוע את הנוסח בתיאום איתכם - - -

<איתי עצמון: אבל אני כן רוצה להבהיר את זה כאן, כי ההצעה שקיבלתי כרגע בפתק מנציגי הממשלה מדברת גם על פירוט של העלאת כיסא גלגלים.

<איתי עצמון: אבל אני לא חושב שצריך להיכנס לפרטים האלה בחקיקה ראשית.

<איתי עצמון: אנחנו אומרים שמדובר על חניה באופן שמונע מאדם עם מוגבלות בניידות לעשות שימוש ברכבו, בין במקומות ציבוריים ובין במקומות פרטיים.

<חוה ראובני: "אדם עם מוגבלות" זה בעיה, כי זה לא בעיה.

<חוה ראובני: ולכן זה צריך להיות רכב שנושא תג נכה.

<חוה ראובני: אדם עם מוגבלות, אם אין לו תג נכה, איך יודעים שזה רכב שמשמש אותו?

איתן כבל: חוה, חוה, הסמכתי את איתי להגיע איתכם לניסוח.

יעקב פרי: האם אפשר לקבוע לשר התחבורה סד זמנים מתי הוא יקבע לנו את העבירה על העניין הזה של הקנסות?

<חוה ראובני: זה לא רק בשליטת שר התחבורה, זה עובר שלב - - -

<איתי עצמון: אבל אתם יכולים כאן להצהיר שאתם מתכוונים בכל זאת לקדם את ההסדר.

<חוה ראובני: אנחנו בוודאי נקדם את זה.

<חוה ראובני: אנחנו לא רואים שום סיבה שזאת תהיה עבירה של הזמנה לדין - - -

<איתי עצמון: ותביאו בהקדם תיקון לצו התעבורה?

<יפעת רווה: אצלי זה יהיה הכי מהר שאפשר.

<חוה ראובני: זה התהליך, אבל הוא תלת-שלבי.

איתן כבל: תנו לאיתי לסיים.

איתן כבל: פרי, חשוב שתקשיב.

<איתי עצמון: לעניין סוגיית תפיסת מקומות חניה בבעלות פרטית, הנושא שאמור להיות מוסדר בתקנות כפי שהסברתי קודם לכן – השאלה אם הוועדה מבקשת שגם סעיף 70 לפקודת התעבורה, שהוא הסעיף שמסמיך את שר התחבורה להתקין תקנות יתוקן כך שיובהר בו שהשר רשאי להתקין תקנות לעניין תפיסת מקומות חניה בבעלות פרטית, ולקבוע ברחל בתך קטנה שהתקנות האלה טעונות אישור ועדת הכלכלה, ללא קשר לסנקציה הפלילית בצידן.

איתן כבל: אנחנו תומכים בזה.

יעקב פרי: אנחנו תומכים.

<חוה ראובני: כל זמן שאומרים שמדובר על חניה פרטית, שלא ישתמע כאילו אין היום סמכות להתקין תקנות בעניין חניה.

יעקב פרי: לא, זה לא סותר.

<איתי עצמון: זה בעצם תיקון מבהיר שהעיקר שלו זה לקבוע שהתקנות האלה טעונות אישור ועדת הכלכלה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: מי בעד, כולל התיקונים התוספות, התיקונים, כולל ההנחיה לעשות תיקון ניסוח בנושא רכב של אדם עם מוגבלות בניידות?

איתן כבל: בעד ההצעה – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: מלכיאלי מצביע במקום מי?

<לאה ורון: במקום חבר הכנסת וקנין.

איתן כבל: מלכיאלי מצביע במקום חבר הכנסת וקנין.

איתן כבל: החוק אושר לקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: אני רוצה לסכם שתי נקודות שעדיין לא מחודדות.

איתן כבל: אני מזכיר לחבר'ה מאיחוד הצלה: אתם צריכים להוציא אליי את הפנייה, כדי שאני אטפל בה בצורה מסודרת.

איתן כבל: אתה תיתן לנו את הפרטים שלך אחר כך - - -

<קריאה: וגם מד"א.

איתן כבל: כן, כולם.

כל ארגוני ההצלה.

איתן כבל: זו נקודה אחת, ואנחנו ניקח אותה על עצמנו.

איתן כבל: אני חושב שזה עניין טכני לחלוטין, ואפשר לקבוע איזושהי הסדרה שלכל אחד יהיה שלט כזה - - -

תוך כדי אירוע בלבד.

איתן כבל: בוודאי.

<קריאה: יש שלט כזה.

איתן כבל: חברים, אני יודע.

איתן כבל: כל השאלה היא מה קורה כשהאירוע חוזלש ובא פקח... תהיה הסדרה, אנחנו נטפל בזה.

כולל סמכות לפקחים.

איתן כבל: כן, על זה אנחנו מדברים.

איתן כבל: זה מאוד מאוד חשוב, זאת בקשה אישית שלי כיו"ר הוועדה ושל החברים – כדי להפוך את זה למשהו עם יעילות ממשית.

<גלעד יערי: מה לגבי המעבר שדיברנו.

<גלעד יערי: .. לא רק חסימה פיזית של כלי רכב.

<גלעד יערי: לא התייחסת לזה.

איתן כבל: יקירי, שני דברים.

איתן כבל: אחד, הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית, וחשבתי שכבר הבנתם שאין לי כוונה לפתוח את העניין הזה, כי זה היה גורם לזה ש-א', לא היינו מסיימים את הדיון היום - - -

<גלעד יערי: אתם מפספסים פה חלק מאוד חשוב - - -

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אתה יודע כמה דברים אנחנו מפספסים?

<גלעד יערי: זה באותה הצעת חוק, זה חלק בלתי נפרד.

<עמיחי אופיר: חבר הכנסת כבל, אפשר לשאול את נציגת - - - ?

<גלעד יערי: אתם כבר מנסחים חוק שעושה טוב, ואפשר עוד מילה אחת להכניס לסיפור הזה - - -

איתן כבל: תודה, תודה רבה, תודה.

<עמיחי אופיר: חבר הכנסת כבל, שנייה בבקשה.

איתן כבל: כן.

<עמיחי אופיר: בהזדמנות זאת שאנחנו יושבים פה, אחרי שאני מבין שהתיקון שהצענו לא התקבל - - -

איתן כבל: זה לא שהוא לא התקבל.

איתן כבל: עם כל הכבוד, הבעיות שמתקיימות בעניין הזה הן כל כך סבוכות.

איתן כבל: מה אתה חושב, שאותי זה לא מעצבן?

איתן כבל: שרק את הדיירים בבניין שלך בנס ציונה ושלו בנתניה זה מעצבן?

איתן כבל: אבל ההבדל ביני לבינכם הוא שאתם יושבים על הטריבונה ואומרים "מה הבעיה?

איתן כבל: תרשום בחוק, תרשום".

איתן כבל: אבל מה קורה אחר כך?

איתן כבל: אתה מגיע לבית המשפט והוא הופך לחוכא ואטלולא.

איתן כבל: הוא אומר, סליחה, בדקת?

איתן כבל: שקלת?

איתן כבל: ההוא יבוא ויגיד, לא עשיתי שום דבר, לא חסמתי, לא אשמתי שההוא לא יודע לנהוג.

איתן כבל: כלומר, ההפרעה היא מושג מאוד נזיל.

איתן כבל: אני רואה את זה כבר מתברר בבתי המשפט, זה העניין.

<עמיחי אופיר: חבר הכנסת כבל, הכעס שלך עלינו מיותר.

איתן כבל: אני לא כועס עליך, אני כועס על הדווקנות.

<עמיחי אופיר: אני מבקש לשאול את נציג המשטרה האם על בסיס זה שכתוב "באופן החוסם", אני כדייר בבית משותף יכול להתקשר למוקד עירוני בנס ציונה ולומר שרכב נכנס למגרש חניה ועומד בעקומה או משהו כזה, ושוטר יבוא לתת לו דוח.

<דנה ימינחה: זה בדיוק מה שהסביר היושב-ראש.

<דנה ימינחה: אמרת שתתקשר למוקד נס ציונה, אז השאלה היא אם עיריית נס ציונה - - -

<עמיחי אופיר: לא, לא לעירייה – למשטרה.

<דנה ימינחה: הנוסח שעבר מדבר על חסימה, לא על הפרעה.

<דנה ימינחה: יש הבדל בין הפרעה לבין חסימה, ולא בכדי.

<דנה ימינחה: ככל - - -

<גלעד יערי: ההפרעה מתקיימת בדרך, אז למה לא - - -

איתן כבל: יש את החניה שהיא חניה מוסדרת ויש את אלה שכשאתה במעבר הם עומדים לך בצד, אני מכיר את זה - - -

<גלעד יערי: אבל במה זה שונה מדרך?

<גלעד יערי: הרי כל מה שאנחנו עושים פה - - -

איתן כבל: תראה מה שאתה עושה, אדוני.

איתן כבל: עכשיו, תקשיב טוב טוב, אתה יותר חכם, אני שם לב.

איתן כבל: אני מתנצל בפני כבודו.

איתן כבל: אני מנסה לומר לאדוני את הדבר הבא: אני לא יודע לפתור בחקיקה כאן ועכשיו את כל הבעיות.

איתן כבל: אבל אנחנו הולכים כבר לקראתכם, נכנסים לתוך החניון, דבר שעד היום לא היה...

איתן כבל: דרך אגב, אל תתבלבל, אם רצינו להיות דווקנים הייתי מכריח אותם עכשיו לייצר...

איתן כבל: אבל זה כל כך לא פשוט.

איתן כבל: אתה גר בבניין ומה שבעיניך נראה פשוט, "מה הבעיה לשבת ולכתוב".

איתן כבל: .. יבוא אדם, יגיד לך, סליחה, מי אתה בכלל?

איתן כבל: זה בניין, יש לי זכות קניין, הוא סגר אותי בשבוע שעבר אז אני סגרתי אותו היום.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אתה מתחיל להיכנס לריב בין שכנים ופתאום אתה מוצא את עצמך מנכ"ל מרכז הדיור.

<גלעד יערי: אני רק שואל את עצמי מה הבדל בין סכנה לציבור בדרך לעומת סכנה לציבור במקום שמוגדר שאינו דרך.

איתן כבל: עזוב, עזוב, אני סיימתי.

איתן כבל: זאת דוגמה מצוינת לאי-הכרת הטוב.

איתן כבל: אבל לא עשינו את החוק בשבילך, עשינו את זה כי הרעיון שהבאת הוא נכון.

איתן כבל: ומה שהיה נכון – טיפלנו בו, ואני מקווה שעשינו אותו כמו שצריך.

איתן כבל: אין דבר כזה חקיקה שלמה, אין חקיקה שלמה.

איתן כבל: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה לברך את ידידי חבר הכנסת מלכיאלי על הצעת החוק המצוינת הזאת ועל האישור שלה.

אם זה לא היה החוק שלו עוד הייתי מנסה להתעקש קצת על הזה, אבל קיבלתי - - -

איתן כבל: לא, לא, יש הסכמה, זה לא היה יכול להיות פה.

רגע, תן לי, אני מדברר אותך יותר טוב ממה שאתה עושה.

אני קיבלתי את הודעת היושב-ראש – ואני יודע את יכולותיו ואת עמידתו מאחורי הדברים שהוא אומר – שתיפתר הבעיה של ארגוני ההצלה כולם.

אני מברך אותך על ההצעה הזאת וכל הכבוד שאת מעיפים דברים קדימה.

אני מברך גם את משרד התחבורה על שיתוף הפעולה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה גם לחבר הכנסת פרי וכמובן לחבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: איתן, אני רוצה להודות לך שלקחת מהתחלה את החוק הזה בצורה רצינית, ואני רוצה להודות לך גם על הסיפור של ארגוני ההצלה.

איתן כבל: נטפל בזה.

<אבנר עורקבי: איתן, אני רק רוצה לבקש לעשות מעקב אחרי זה.

<אבנר עורקבי: אם אדוני יכול לקבוע תאריך לעוד חצי שנה, לעוד שנה - - -

איתן כבל: אני בטוח שאדוני יבלבל לי את המוח בבוא העת...

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.