ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 570, 2018-02-27 11:30

ניסן סלומינסקי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

ניסן סלומינסקי: זו ישיבה יחידה ומיוחדת במינה, שבדרך כלל בימים אחרים היא לא מתקיימת, אבל אחרי שנה וחצי של דיונים על חוק, רגע לפני שהוא עולה למליאה, אני, יושב-ראש הוועדה, מבקש רביזיה על החוק.

ניסן סלומינסקי: רביזיה ספציפית על 7 נקודות.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה היא רק על הסעיפים האלה, וזה לאור כך שהמומחים , באמת המומחים – גור וספי ומיכל, המומחים בחוק חדלות פירעון שבשבוע הבא ב"ה הוא עולה, בדקו ומצאו שיש כמה דברים שכדאי לחדד אותם, לא דברים מהותיים אבל כדאי לחדד, כי החוק הזה יהיה לפחות ל-50 שנה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים –אין

ניסן סלומינסקי: הבקשה לרביזיה אושרה פה אחד.

<גגור בליי: אז פתחנו את הסעיפים שבהם היושב-ראש ביקש דיון מחדש.

<גגור בליי: אני אסביר את השינויים בסעיפים השונים שנמצאים לפניכם.

<גגור בליי: הסעיף הראשון שבו מוצע לעשות שינוי הוא סעיף 167 שעוסק בהפטר לאלתר.

<גגור בליי: מוצע להוריד את סעיף קטן (ד) שבו כתוב: "הפטר לאלתר לא יינתן ליחיד שניתן לו הפטר בשבע השנים שקדמו למועד מתן הצו לשיקום כלכלי".

<גגור בליי: אחרי שעשינו איזושהי בדיקה מסתבר שזה מיותר כי כבר סעיף קטן 167(ב) אומר שלא יינתן הפטר לאלתר ליחיד שמתקיים תנאי מהתנאים שבשלם אפשר להאריך תקופת תשלומים, ואחד התנאים זה שבשבע השנים שקדמו הוא פתח הליכי חדלות פירעון.

<גגור בליי: זאת אומרת – יש חפיפה רבה ויכולה להיווצר חוסר קוהרנטיות.

<גגור בליי: אז מכיוון שממילא במהות זה כבר הוחל בסעיף (ב) וסעיף (ד) עושה את אותו הדבר רק עם שינויים מסוימים, ובלי האפשרות בכל זאת לאפשר בהתקיים נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת, מתן הפטר לאלתר שיש בסעיף (ב) יש פה הצעה להוריד את סעיף קטן (ד).

<גגור בליי: להשאיר רק את (א), (ב) ו-(ג).

<גגור בליי: ב-268, בנוסח שאושר, מדובר על זה ש "תפקידו של הממונה לגרום לשמירת התקינות, היעילות וההגינות של הליכי חדלות פירעון.

<גגור בליי: .. וגו'.

<גגור בליי: הליכי חדלות פירעון לא כולל בתוכו הסדרי חוב וזה בסיס לכמה שינויים נוספים שאנחנו מבקשים לעשות פה.

<גגור בליי: זה רק ממועד בקשת הגשה לצו לפתיחת הליכים, אז זה לא חל על הסדרי חוב, למרות שהממונה אחראי על תקינות, יעילות והגינות גם של הסדרי חוב.

<גגור בליי: לכן ההצעה היא לשנות את זה מ "הליכי חדלות פירעון" ל- "הליכים לפי חוק זה".

<גגור בליי: אותו הדבר ב-270.

<גגור בליי: הממונה יצא לכל הליך המתנהל בבית המשפט במסגרת – היה כתוב: "הליכי חדלות הפירעון", ומוצע שזה יהיה: הממונה יצא לכל הליך המתנהל בבית המשפט לפי חוק זה, והוא רשאי לנקוט עמדה בכל הליך כאמור.

<גגור בליי: זאת אומרת, הממונה יכול להביע דעה, הוא יהיה צד בכל הליך של הסדרי חוב, נכון?

<ספי זינגר: נכון.

<ספי זינגר: זה גם ב-280 וגם ב-353.

<ספי זינגר: זה אותו הדבר.

<גור בליי: נכון.

<גור בליי: גם 289 ו-353 שעוסקים בבתי המשפט, אז מוצע בעצם – זה גם ברישה, אני רואה: "...

<גור בליי: הדן בהליכים לפי חוק זה", שתאגיד מוסמך לצרף להליכים אלה הליכים לפי חוק זה של יחיד שהוא חבר התאגיד וגו'.

<גור בליי: ב-353(א) אותו הדבר.

<גור בליי: גם לשנות בכותרת של הסיפה – בית משפט השלום שידון לא בהליכי חדלות פירעון אלא: בהליכים לפי חוק זה, של יחידים בכל מחוז, יהיה בית משפט השלום שבו יושב נשיא בית המשפט.

<גור בליי: זאת אומרת, זה גם לגבי הסדרי חוב של יחידים שיחול עליהם הסעיף, וזה משתנה אותו הדבר גם ב-353(ב).

<גור בליי: במקום "בהליכי חדלות פירעון" יהיה: "בהליכים לפי חוק זה".

<גור בליי: בסעיף 361, התיקון העקיף לחוק ההוצאה לפועל בעצם היא להחיל את הגנת בית המגורים שנכללה בסעיף 229 להצעת החוק גם במסגרת חוק ההוצאה לפועל, בשביל ליצור קוהרנטיות בין שני החוקים האלה.

<גור בליי: באיזה מובן?

<גור בליי: כמובן שאין בזה כדי לגרוע בכל הסעיפים הקטנים פה שעוסקים בהסדר המיוחד של ביצוע של משכנתה או מימוש של משכון, או סעיפים אחרים.

<גור בליי: בעצם מוצע רק לשתי נקודות, בעצם.

<גור בליי: אחת זה כאשר בהקשר של חוק ההוצאה לפועל רשם ההוצאה לפועל רוצה לקבוע מה הוא מקום מגורים סביר ומה הוא הסדר חלוף – הוא יילך להסדר שבחוק חדלות פירעון.

<גור בליי: הוא לא יישאר בהסדר החסר שיש בחוק ההוצאה לפועל, אלא בעצם מפנים אותו להשתמש בהסדר המלא וההרבה יותר מבנה את שיקול הדעת שנכלל בחוק חדלות פירעון.

<גור בליי: החלק המשלים לזה זה שבעצם, במצבים האלה, כשרשם ההוצאה לפועל הולך ל-229 וכבר יש לו הסדר יותר מקיף לגבי מה זה דיור חלופי – לא יחולו ההוראות של חוק הגנת הדייר.

<גור בליי: שוב, זה רק בהקשר שהוא הולך ך-229.

<גור בליי: אין בזה כדי להשליך על 38(ג) וכל ההוראות המיוחדות לגבי משכנתה או לסעיפים הקטנים האחרים שאנחנו פשוט לא רוצים לנגוע בהם.

<ספי זינגר: - - - אחת, שלא חל חוק הגנת הדייר, לא חל לא לגביו ולא לגבי בן זוגו, כמו שאומר סעיף קטן (ד) או (ה) בחוק חדלות פירעון.

<ספי זינגר: זאת אומרת, אי התחולה היא - - - אנחנו בעצם - - -

ניסן סלומינסקי: מה שיניתם עכשיו לעומת מה שהיה קודם?

<ספי זינגר: לא שינינו.

<ספי זינגר: כל מה שאמרנו ש - - חל באופן מלא בחוק חדלות פירעון וגם דיברנו על זה כל הזמן, איכשהו לא מצאנו את זה בפרוטוקולים – חל באופן זהה גם בהוצאה לפועל, כי אחרת זה יוצר פער לא הגיוני בין החוקים.

<גור בליי: זה חל גם ב-229(ו), שזה חל גם על השותף של בעל הזכות, כפי שזה מנוסח שם.

- דאש: - - -לקבוע בהליך של מימוש משכנתה או משכון שזה ברור מה - - -?

<גור בליי: לא נוגעים בסעיף 38(ג), שזה הסעיף בעצם שעוסק בנושא הזה של ביצוע של משכנתה, מימוש של משכון.

<גור בליי: הוא נשאר כפי שהוא, לרבות העובדה שהוא כפוף לחוק הגנת הדייר.

<גור בליי: גם ההגנה מפניו לפי חוק הגנת הדייר – גם חלה, אבל ההסדר עצמו לא מושפע מהתיקון המוצע.

<גור בליי: זה באמת רק להשתמש בקונקרטיזציה שנעשתה בחוק חדלות פירעון לעניין חוק ההוצאה לפועל, ובמקביל להוריד – שוב, בהקשרים האלה, לא בהקשר של המימוש, משכנתא – את ההגנה של חוק הגנת הדייר.

<גור בליי: הדבר האחרון – 374.

<גור בליי: יש פה שני תיקונים מוצעים.

<גור בליי: זה הסעיף של התחילה והתחולה.

<גור בליי: קודם כל, גם פה אנחנו מציעים שזה יחול על "הליכים לפי חוק זה, ולא על הליכי חדלות פירעון.

<גור בליי: זאת אומרת, גם הסדרי חוב שהתחילו לפי הדין הישן ימשיכו לפי הדין הישן.

<ספי זינגר: להחיל את כל החוק ולא לעצור את זה - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שבשנה וחצי עד שחוק חדלות הפירעון החדש יחול אז נוהגים לפי החוק הישן.

ניסן סלומינסקי: מזה מתחיל החוק החדש.

ניסן סלומינסקי: מה קורה לדבר שהתחיל לפני וממשיך, מתארך לאחרי?

<ספי זינגר: העיקרון הוא שהוא צריך להמשיך לפי הדין הישן.

<ספי זינגר: רק בניסוח כתבנו את העיקרון הזה שמה שהתחיל לפני ימשיך כמו הדין פני – כתבנו את זה רק על הליכי חדלות הפירעון.

<ספי זינגר: כשחידדנו את הניסוחים ראינו שהליכי חדלות פירעון לא כולל את חלק (י) של הסדרי חוב.

<ספי זינגר: לכן אנחנו מחדדים את הניסוח שזה חל גם על הסדרי חוב.

<ספי זינגר: התיקון הראשון – אני מבין שאתם מוותרים עליו, נכון?

<גור בליי: פנו אלינו כמה וכמה גורמים.

<גור בליי: חשבנו לקבוע מועד תחילה קשיח תחילת חודש.

<גור בליי: לא 18 חודש אלא 18 חודש אם החוק יאושר – נניח בשאיפה בשבוע הבא בקריאה שנייה ושלישית, אז מועד הפרסום ייצא מתי שהוא בראשית ספטמבר, 19, כשהוא ייכנס לתוקף.

<גור בליי: אז במקום להשאיר את זה 18 חודש לקבוע פשוט תאריך – 1 לספטמבר 2019.

ניסן סלומינסקי: כבר קרה לנו שעשינו חוק אחד שקבענו שתחולתו תהיה מיום אישור החוק, לא מרגע הפרסום.

ניסן סלומינסקי: , לגבי סגן שר הבריאות.

ניסן סלומינסקי: אז חוק התחיל מהרגע שהוא אושר בכנסת, לא מהפרסום ברשומות.

ניסן סלומינסקי: שם זה היה נפקא מינא בגלל דיוני התקציב.

ניסן סלומינסקי: פה אין נפקא מינא עוד יום, פרסום ברשומות צריך להיות - - -

<גור בליי: לא דיברנו על פרסום, אמרנו – לכתוב תאריך מדויק.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע באיזה יום זה יעלה בכנסת?

<גור בליי: אז אני אומר – בסטייה של כמה ימים.

ניסן סלומינסקי: אז אני אעלה את ה ואשאיר מקום ריק שימלאו בכתב יד?

<גור בליי: אפשר לקבוע את זה בצורה קשיחה עכשיו.

<גור בליי: אבל אני חושב שלאור העובדה שקיבלנו הרבה הערות בדבר הזה נשאיר את זה ל-18 חודש, זה לא ישתנה.

<גור בליי: זה יישאר 18 חודש מיום פרסומו.

ניסן סלומינסקי: אז לא נכנסים לזה.

ניסן סלומינסקי: 18 חודש.

ניסן סלומינסקי: גם אם תהיה שנה מעוברת בשנה הבאה, אז זה יהיה חודש לפני כן.

<ספי זינגר: לפי הלוח המקובל.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: זה כל כך ברור שזה הולך לפי התאריך העברי שלא יעלה על הדעת בכלל מהו אחר.

ניסן סלומינסקי: לא חשבנו על מה יכול לקרות ברביזיהי

<גור בליי: אז אנחנו נשארים עם 18 שנים מיום פרסומו ומשנים את "הליכי חדלות פירעון" ל – "הליכים לפי חוק זה", ב-374(א).

<גור בליי: אלה השינויים.

ניסן סלומינסקי: משרד המשפטים בעד?

ניסן סלומינסקי: יש מישהו שרוצה לומר משהו?

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את השינויים בסעיפים כפי שדובר עכשיו?

ניסן סלומינסקי: בעד – 1

ניסן סלומינסקי: נמנעים –אין

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: השינויים מאושרים.

ניסן סלומינסקי: אם אתם צריכים עוד שינויי נוסח תעשו את זה ובתנאי שהכל עולה - - -

<ספי זינגר: מחר מונח.

<גור בליי: השאיפה היא להניח מחר.

ניסן סלומינסקי: אז תודה לכולם, הישיבה נעולה.