ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 940, 2018-01-30 13:45

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, הצעה לסדר בבקשה.

מיקי רוזנטל: אתמול בערב נחתו במיילים שלנו סוגיות ההתאמות.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד שלושה דברים: אחד – זאת ממשלה עבריינית, כהרגלה, כי בחוק התקציב לשנים 2018-2017 שאנחנו אישרנו, כתוב בסעיף 3(ג):

מיקי רוזנטל: הממשלה תביא לאישור ועדת הכספים של הכנסת, לא יאוחר מיום כ"ב בכסלו התשע"ח (10 בדצמבר 2017), את הצעת הממשלה לשימוש בתקציב ההתאמות ולהקצאתו – והיא לא עשתה כן.

מיקי רוזנטל: אם הממשלה מצפצפת על החוק, מה היא מצפה מהאזרחים שיעשו?

מיקי רוזנטל: אדוני, אם לא היה מדובר בכספים של נכים, אני הייתי מפוצץ את הישיבה והייתי פונה לייעוץ המשפטי של הכנסת ולא יודע מה הייתי עושה.

מיקי רוזנטל: זה פשוט לא יתכן – לא יתכן.

מיקי רוזנטל: דבר נוסף, שהוא חצוף שבעתיים, כי בכל העברה אנחנו מבקשים את החומר לפני, הרי התאמה יותר מהעבר, אני לא מדבר עוד על הסכומים פה שהם מיליארדים, ולא מביאים לנו את החומר בזמן – לא לפני, לא אכפת בוועדת הכספים אם אין איזה חותמת גומי.

מיקי רוזנטל: אני מציע לאדוני שבפרוטוקול ייאמר שזה נעשה באופן חד-פעמי, כי כאמור אנחנו לא רוצים לעכב את הכספים של הנכים.

מיקי רוזנטל: אני מציע להעביר רק את הכספים של הנכים ובשום אופן לא להעביר את כל הסעיפים פה, רק את הכסף של הנכים, כי בסוף צריך לרסן גם את אגף תקציבים.

מיקי רוזנטל: אם לא היה מדובר בכסף הקונקרטי הזה – וגם הכסף האחר הוא למטרות חשובות, אבל אם לא היה מדובר בכסף של הנכים – אני לא הייתי נותן להעביר את זה פה, הייתי עושה מהומת אלוהים.

מיקי רוזנטל: אני מקווה שאדוני גם ינזוף בהם וגם יודיע להם שהדבר הזה לא יישנה, כי אחרת אנחנו עושים צחוק מעצמנו ומהחוק.

אילן גילאון: קודם כל, איך המערכון של הגשש אומר?

אילן גילאון: הרי תקציב ההתאמות היה צריך להיות 3.5 וחסרים 300 מיליון שקלים – זה אל"ף.

אילן גילאון: בי"ת, התקציב שהובטח לנכים זה 2125, זה מה שדובר בפרק של העניין שאנחנו לא הסכמנו לו, פה על כמה?

אילן גילאון: על 1.25, איך ההפרש?

אילן גילאון: זאת אומרת, זה רבע מתוך 4.2, הפרוצדורה הזאת מטריפה את הדעת.

מיקי לוי: יש לי שאלות לאנשי האוצר.

משה גפני: אם אתה בשלב של שאלות, אנחנו בשלב של הצעות לסדר.

משה גפני: על פי הסעיף של תקציב ההתאמות, בתקציב דו-שנתי, במעבר בין תקציב 2017 לתקציב 2018, היה צריך להתאים דברים שהתגלו במעבר הזה והיה צריך לדבר עם הוועדה, עם יושב ראש הוועדה.

משה גפני: היה צריך לדבר עם האנשים, מה הולכים לעשות עם תקציב ההתאמות.

משה גפני: אתי לא דיבר אף אחד.

משה גפני: אני קיבלתי את הנושא הזה עכשיו ממש ביום האחרון.

משה גפני: אני חושב שבאגף התקציבים סבורים שבסוף בסוף בסוף אני מאשר הכול, בסוף אני מאשר.

משה גפני: אני יכול לדבר, אבל בסוף אני מאשר.

משה גפני: זאת שערורייה שאין כדוגמתה.

משה גפני: ב-11 לחודש זה היה מוכן, למה לא הבאתם לנו את זה?

משה גפני: למה לא אמרתם לנו שזה מה שאתם הולכים לעשות?

משה גפני: למה אני צריך לעמוד מול חברים בוועדה, ששומעים בקולי בסוף ומצביעים אתי?

משה גפני: למה אתם מעמידים אותי פעם אחר פעם אחר פעם במצב הזה?

משה גפני: לאיזה צורך?

משה גפני: למה לא אמרתם לי שזה מה שאתם הולכים להביא?

משה גפני: אולי היו לי השגות?

משה גפני: אולי הייתי אומר שבדיונים בוועדה ב-2017 צריך לעשות התאמות אחרות?

משה גפני: ואני אומר כל הזמן לחברים: יהיה סעיף התאמות, נתקן.

משה גפני: אני לא מקבל את הדבר הזה.

משה גפני: אני גם לא מקבל שבסופו של דבר הנכים הם בראש מעייננו ואנחנו לא נעשה שום דבר שיפגע בהם.

משה גפני: אז אם הממשלה רוצה להביא את זה היום, אנחנו נאשר את הנכים.

מיקי רוזנטל: ורק את הנכים.

משה גפני: ורק את הנכים.

מיקי רוזנטל: מצוין אדוני, כל הכבוד, אני מצדיע לך.

<נדב שיינברגר: נמשוך הכול.

מיקי רוזנטל: תמשכו – מה, אתם מאיימים עלינו?

מיקי רוזנטל: הזמן שלכם אזל - אזל.

משה גפני: נדב, אתה צריך להיות אתי, אני אגיד לך למה אתה צריך להיות אתי – בגלל שאני משרת אתכם פה בוועדה, ואתם לא יכולים לבזות אותי פעם אחר פעם.

משה גפני: אתה לא צריך אלי לדבר כך, מה זה הדבר הזה?

משה גפני: אני יושב ראש הוועדה?

משה גפני: אני פעם הפרעתי לכם?

משה גפני: לא עזרתי?

משה גפני: למה אתם לא אומרים לי את זה?

משה גפני: למה לא ב-11 לחודש?

משה גפני: למה?

משה גפני: בבקשה, תסבירו מה אתם מבקשים.

<איליה כץ: כבוד הוועדה, מה שמונח פה בפני הוועדה זה למעשה הצעת ממשלה לחלוקת תקציב ההתאמות בסך 3.2 מיליארד שקל.

<איליה כץ: כמו שנאמר פה, תקציב ההתאמות זה מנגנון שנקבע בהתאם לסעיף 3(ג) לחוק התקציב לשנים 17' ו-18'.

<איליה כץ: זה מנגנון שהוא מעבר למנגנון הפניות הרגיל.

מיקי רוזנטל: למה לא הבאתם את זה בזמן?

<איליה כץ: אני עונה על הכול.

<איליה כץ: ההצעה פה – ככל שהיא תאושר על ידי הוועדה, היא לא מחליפה פנייה תקציבית.

קארין אלהרר: אז מה המטרה שלה?

<איליה כץ: למעשה, ככל שהוועדה תאשר את השימושים שמופיעים פה, מבחינת הממשלה זה אומר שניתן להמשיך בפרוצדורות הממשלתיות לטובת קידום הנושאים המופיעים בהחלטה, בין היתר להתקדם בחקיקה ככל שנדרש או באמצעות קידום של קולות קוראים וכו', ולאחר מכן, לאחר שכל אחת מהפרוצדורות יקרו, גם תבוא פנייה תקציבית לוועדה, בהתאם לחוק יסודות התקציב, בהתאם לכל הנהלים של הוועדה, לרבות זמן שנדרש להניח את הפנייה התקציבית לפני שחברי הכנסת מצביעים עליה, דברי הסבר, היסטוריה תקציבית, בהתאם לכל הנהלים.

קארין אלהרר: חקיקה חדשה, לא ידעתם עליה?

מיקי רוזנטל: אז בשביל מה באתם היום, אם אתם לא צריכים אותנו?

מיקי רוזנטל: אם אתם לא צריכים, למה באתם?

קארין אלהרר: לא, הוא אומר - - -

מיקי רוזנטל: לא, הוא אומר כשתהיה התאמה תקציבית, נבוא אליכם וניתן לכם הסבר – בהעברה תקציבית; בהתאמה הוא לא צריך אותנו.

מיקי רוזנטל: אז לא צריך, לך הביתה.

קארין אלהרר: לא, הוא לא אומר את זה.

משה גפני: לא, הוא לא אמר את זה.

משה גפני: איליה בבקשה תסביר.

<איליה כץ: חבר הכנסת רוזנטל, להפך, המצב הוא בדיוק הפוך.

<איליה כץ: הממשלה לא רשאית להתחייב על תקציב ההתאמות, לפני שיש אישור של ועדת הכספים.

קארין אלהרר: אבל איליה, לא ראיתם שהוא הגיע קודם?

קארין אלהרר: אדוני היושב ראש, הם עושים צחוק מהעבודה?

מיקי רוזנטל: המחוקק קבע לכם תאריך.

<איליה כץ: הממשלה לא רשאית להתחייב על תקציב ההתאמות, לפני שיש אישור של ועדת הכספים.

<שגית אפיק: ברור, זה החוק.

<איליה כץ: זה החוק.

מיקי רוזנטל: מה אתה אומר?

מיקי רוזנטל: אני שואל אותך למה לא עמדת בחוק, ואתה מספר לי את זה?

אילן גילאון: Yes minister זה נקרא.

מיקי רוזנטל: יש לי הרבה בעיות, אבל בעיות בהבנת הנשמע לא היו לי אף פעם.

<איליה כץ: אני אנסה להמשיך להסביר.

<איליה כץ: בתאריך המקורי, ב-10 בדצמבר, שבו היינו צריכים לבוא ולהביא את תקציב ההתאמות, אכן הממשלה לא עמדה.

דוד ביטן: נגיד שלא עמדו, מה הבעיה?

דוד ביטן: היתה סנקציה.

מיקי רוזנטל: אין שום בעיה, הכול בסדר - - -

<שגית אפיק: לא בטוח שהיא יכולה להביא.

מיקי רוזנטל: התשובה היא שאם אני עכשיו אפנה ליועץ המשפטי לממשלה, לא בטוח שאתם זכאים בכלל להביא את זה, אבל אני רוצה להעביר את הכסף הזה.

אילן גילאון: הוא עצמו התלונן על כך.

אילן גילאון: דוד, לך בעצמך היו טענות על זה.

אילן גילאון: היו לו טענות על זה.

מיקי רוזנטל: אני לא בטוח שהם רשאים להביא את זה עכשיו.

<שגית אפיק: החוק אומר:

<שגית אפיק: הממשלה תביא לאישור ועדת הכספים לא יאוחר מיום 10 בדצמבר את הצעת הממשלה לשימוש בתקציב ההתאמות.

<שגית אפיק: מעבר לבעיות הנוספות, לא בטוח שאם חלף המועד, היא אולי לא יכולה להביא יותר את תקציב ההתאמות, אני לא יודעת.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה שאנחנו נפנה עכשיו ליועץ המשפטי לממשלה ונשאל אותו?

מיקי רוזנטל: שנתקע את הכספים לנכים?

מיקי רוזנטל: מה, אתה עוד מגן עליהם?

מיקי רוזנטל: דוד, זה לא בסדר.

דוד ביטן: לא מגן עליהם, אני רק שואל.

מיקי רוזנטל: הם לא עומדים בחוק, ואנחנו עוד לא בסדר?

דוד ביטן: אני לא מגן על אף אחד.

<שגית אפיק: אסי, תתייחס גם לזה שפרסמתם תזכיר, שאתם מבקשים בו לתקן את המועד 10 בדצמבר ל-29 במרץ.

<שגית אפיק: פרסמתם תזכיר בעקבות – בין היתר זאת היתה התשובה שנתתם לנו, כשאנחנו פנינו בסמוך ל-10 בדצמבר, למה אתם לא מביאים את תקציב ההתאמות.

<שגית אפיק: השבתם לנו, שאתם מפרסמים תזכיר, ואכן פרסמתם תזכיר כזה, שתקציב ההתאמות יובא ב-29 במרץ.

<אסי מסינג: לא, לא ב-29, בוא נדייק, עד ה-29.

<שגית אפיק: לא יאוחר מיום.

<אסי מסינג: נכון.

<שגית אפיק: התזכיר לא קודם.

<אסי מסינג: התזכיר קודם, הוא אושר בממשלה.

<שגית אפיק: הוא לא אושר לקריאה ראשונה, הוא לא אושר לחקיקה.

<אסי מסינג: הוא אושר בממשלה והוא אושר בוועדת השרים בשבוע האחרון, והוא חלק מן החקיקה שאנחנו נניח בכנסת.

<שגית אפיק: כחלק מחוק ההסדרים?

<אסי מסינג: כן.

מיקי לוי: אז הוא קשור להתארגנות הכלכלית?

<אסי מסינג: המועד האחרון שנקבע בחקיקה לתקציב ההתאמות, כזכור, נקבע בטרם היתה ידיעה בכלל שממשלת ישראל ביקשה להכין את תקציב המדינה לשנת 2019 במועדים – בהינתן המצב הזה, שיש דיוני תקציב ותקציב ההתאמות הוא משול לדיוני תקציב, אמנם בקטן אבל הוא בכל זאת דומה במהותו לתקציב, חלוקה של מה שנשאר מתקרת הרזרבה הקיימת שהיתה של 3.5 נותר 3.2, 300 מיליון שקל נוצלו לצורך מימוש הפרשים שהיו בתחזית.

משה גפני: לא הבנתי את זה, מה זה ה-300 מיליון?

<אסי מסינג: הרזרבה לפי החוק עומדת על 3.5, בהתאם למנגנון שקבוע בחוק – אותם 3.5 נועדו בין היתר גם לענות על דרישות פיסקליות.

<אסי מסינג: אותו דוח הפרשים שהוגש גם בפני חברי הוועדה ממזמן והוגש במועד, במסגרתו וכתוצאה ממנו נגרעו 300 מיליון שקל מאותם 3.5 מיליארד שקל לצורך עמידה בדרישות הפיסקליות לשנת 2018.

משה גפני: של מה?

<איליה כץ: זה בעיקר תקציבים לניצולי שואה בעקבות הערכת חסר שהיתה לגבי - - -

משה גפני: אתם לא מביאים את זה אלינו?

משה גפני: אתם עושים את זה לבד?

<אסי מסינג: הדוח הוגש בהתאם למנגנון הקיים בחוק.

משה גפני: אתם הבאתם לנו?

<אסי מסינג: כן.

משה גפני: טוב נו, אין מה להתייחס, בסדר.

<שגית אפיק: זה לא דורש אישור ועדה, אבל ה-300 מיליון דורשים אישור ועדה.

משה גפני: שגית, תני לי, אין מה לקיים את הדיון הזה, תעשי לי טובה.

<קריאה: הוא לא דורש - - -

משה גפני: הוא לא דורש – אז לא דורש.

משה גפני: בסדר, אני אדע להבא שזה המצב.

מיקי רוזנטל: אסי, לא כדאי לך שאני אבדוק את זה.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך, אם אני אבקש חוות דעת, אנחנו תוקעים את כל הכסף ואני לא רוצה, וגם אתה לא רוצה.

משה גפני: מיקי, הדיבורים האלה לא בסדר.

משה גפני: תשמעו לי, אני היושב ראש – באופן זמני, אבל אני היושב ראש.

משה גפני: זה לא בסדר כל התהליך הזה, לוקחים כסף כדי לתקן פיסקלית את הנושא של ניצולי שואה – בסדר.

משה גפני: מישהו צריך לבוא אלי ולהגיד לי: תשמע, יש רזרבה ויש תקציב התאמות של שלושה מיליארד וחצי שקל, מתוך זה אנחנו לוקחים 300 מיליון שקל בשביל המטרה הזאת.

משה גפני: לבוא ולהגיד לי, לבוא ולהגיד לוועדה, הוועדה הזאת שמאשרת לכם תקציב, מאשרת לכם העברות, מאשרת לכם את כל הנושאים.

<אסי מסינג: אולי לא הובנו נכון, אז אני אחזור שוב.

משה גפני: אתם לא הובנתם, לא נכון ולא לא נכון, לא הובנתם בכלל.

<אסי מסינג: אז אני אחזור.

<אסי מסינג: חוק יסוד תקציב המדינה לשנים 2017 ו-2018 קובע הוראות מיוחדות והוראת שעה לעניין ביצוע תקציב המדינה לשנים 18-17.

<אסי מסינג: בסעיף 3 לחוק הזה קבוע מנגנון ההתכנסות, שכזכור עבר פה דיונים שונים בוועדה.

<אסי מסינג: בסעיף 3(ב) כתוב כך: הממשלה לפי הצעת שר האוצר תגיש לכנסת עד יום אחד בנובמבר 2017 דוח לעניין קיום או אי-קיום הפרש הוצאות או הפרש גירעון; ועדת הכספים של הכנסת תקיים דיון בדוח לא יאוחר מהמועד האמור; הוראות לעניין הגשת הדוח ייקבעו בחוק.

משה גפני: יפה, מכירים.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה לקרוא גם את סעיף (ג)?

מיקי רוזנטל: אני כבר קראתי אותו.

<אסי מסינג: המשמעות של הסעיף הזה בעקבות אותו דוח שאושר בכנסת והובא לממשלה והובא לכנסת, ש-300 מיליון שקל - - -

משה גפני: איפה זה נקבע?

<אסי מסינג: באותו דוח.

משה גפני: איפה הוא הובא?

<אסי מסינג: הוא הובא במועד הזה לכנסת.

משה גפני: למי בכנסת?

<טמיר כהן: ליו"ר הכנסת.

<איליה כץ: הוא הוגש על ידי מזכיר הממשלה.

משה גפני: למי?

<איליה כץ: הוא הוגש לכנסת ישראל.

משה גפני: למי בכנסת?

מיקי רוזנטל: כתוב בחוק לוועדת הכספים, אתה רואה?

מיקי רוזנטל: ועדת הכספים זה לא הכנסת.

מיקי רוזנטל: ועדת הכספים זה ועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: אתם לא יכולים לעשות בדיחה מהחוק.

<איליה כץ: אנחנו יכולים לבדוק עם מזכיר הממשלה.

מיקי רוזנטל: זה מזכיר לי את השיחות שלנו, גם אז הייתם בטוחים שאתם צודקים, תגידו שטעיתם - - -

<אסי מסינג: טעינו במה?

מיקי רוזנטל: מה זאת אומרת?

מיקי רוזנטל: למה לא הבאתם את זה עד אז?

מיקי רוזנטל: לא הבאתם את זה.

משה גפני: לאן זה הובא?

משה גפני: מה זה בכנסת?

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: כתוב בחוק ועדת הכספים, לא הכנסת.

<אסי מסינג: הוא הובא.

<אסי מסינג: הממשלה, כשהיא מגישה את הדברים לכנסת, מזכיר הממשלה מתכתב עם מזכירת הכנסת, זו הפרוצדורה, זו הידיעה.

משה גפני: אני מציע שגם את זה תעבירו למזכירת הכנסת.

<אסי מסינג: לא, זו הידיעה.

משה גפני: לא?

משה גפני: למה?

<אסי מסינג: כי זה מסלול אחר.

מיקי רוזנטל: אבל זה לא מה שכתוב בחוק, אתה לא מתבייש?

<אסי מסינג: אבל אני עוד לא השלמתי, זאת רק היתה ההתחלה.

משה גפני: לא חשוב, אין צורך.

<יהודה דורון: אנחנו רוצים לדעת ב-2019-2018, מה הוא הסכום שאנחנו נקבל לפי המתווה.

<שמחה בניטה: הבנו שמתוך הסכום ששר האוצר הקצה לנו, שר הרווחה חילק לעוד כמה מגזרים שנמצאים תחת קורת הגג שלו, ואנחנו כמובן אומרים שאנחנו נלחמים בדבר אחד, אנחנו רוצים שהכסף המוגדר הזה יהיה צבוע לנושא של קצבת נכות.

<יהודה דורון: קצבת נכות בלבד.

משה גפני: אני רוצה להגיד את ההחלטה שלי.

משה גפני: דיבר אתי שר האוצר כחלון ביום ראשון בישיבה אצל ראש הממשלה.

משה גפני: הוא אמר לי שהחוק צריך לעבור, הוא לא דיבר אתי על הפרטים האלה.

קארין אלהרר: אתה יודע כמה זמן שומעים את זה?

משה גפני: אני מספר את הסיפור, במיוחד כשיש פה נציגות של הנכים.

משה גפני: הוא אמר: אני מביא את החוק, הוא באמת נסחב יותר מדי זמן.

משה גפני: הוא אמר לי ביום ראשון בצהרים: אתה יכול להגיד את זה בוועדה ביום שני, והדיון הזה של החוק, אם הוא אכן עובר במליאה היום, הוא הולך לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ושם יהיה הדיון האמיתי על מה שצבוע בכסף הזה ומה שלא צבוע.

משה גפני: זאת לא ועדת הכספים שדנה בעניין הזה, ושם יהיה הדיון, בגלל שאני שומע גם על שינויים לטובה שהוא רוצה לעשות.

משה גפני: בסדר, אז זה יהיה שם.

אילן גילאון: מי רוצה לעשות דברים טובים?

משה גפני: שר האוצר.

משה גפני: הוא אמר לי דברים טובים, שהוא רוצה לעשות.

אילן גילאון: אה, ברוך השם...

משה גפני: אני חושב שחלק מהדברים אתם גם יודעים.

משה גפני: הוא לא אמר לי שהולך להגיע לפה כל הסיפור הזה של התקציב ההתאמות.

משה גפני: אני רוצה להגיד לגבי תקציב ההתאמות, נכון שלא למדתי ליבה.

משה גפני: אני לא מקבל את כל הדברים שאמרתם פה.

משה גפני: זאת פשוט פגיעה באינטליגנציה, הייתם צריכים להביא את תקציב ההתאמות בזמן, לפחות מתי שזה היה אצלכם מוכן.

<אסי מסינג: אני לא השלמתי.

משה גפני: "העברנו לכנסת".

משה גפני: ..

<אסי מסינג: אבל מה שהעברנו לכנסת זה לא תקציב ההתאמות – זה הדוח.

משה גפני: העברתם לכנסת את הדוח.

<קריאה: לא, זה דיון אחר, זה משהו אחר, זה לא קשור לתקציב הנכים, זה קשור למקורות התקציביים.

<שגית אפיק: אבל הוא הביא להפחתה של 300 מיליון מתקציב ההתאמות, זה מה שאתה מסביר לנו?

<שגית אפיק: אז זה קשור לתקציב ההתאמות.

מיקי רוזנטל: נו, וזה לא היה צריך להגיע לוועדת הכספים?

מיקי רוזנטל: אסי, תגיד: טעיתי – זה בסדר, כולנו טועים, אבל להגן על משהו כזה?

משה גפני: למה הדיבורים האלה?

משה גפני: למה זה?

משה גפני: זה פשוט לא לעניין.

<אסי מסינג: אבל זה עבר, ממש לא - - -

מיקי רוזנטל: אני לא מבין אתכם, אתם ממשיכים להגן על דבר שהוא לא נכון.

משה גפני: אתה טועה ומטעה, מכיוון שאם יורד מהשלושה מיליארד שקל וחצי 300 מיליון שקל, הוועדה כאן צריכה לדעת את זה, אתם צריכים לדווח לה על זה.

משה גפני: לתת את זה לירדנה מלר, מזכירת הכנסת – זאת בושה, זאת בושה.

משה גפני: מישהו עושה דבר כזה?

משה גפני: ירדנה יודעת מה זה הדוח?

משה גפני: מאיפה היא יודעת?

משה גפני: מאיפה היא יודעת למי להעביר את זה בכנסת?

משה גפני: אנחנו לא בקשר?

<אסי מסינג: תיכף נמצא את המכתב.

משה גפני: אני לא צריך את המכתב.

משה גפני: אני רוצה לקיים דיון על תקציב ההתאמות ביום שני.

משה גפני: נקיים דיון נורמלי, מסודר, עם כל מה שאתם אומרים עכשיו, הכול בסדר, ומכיוון שנאמר לי שהממשלה רוצה להביא את החוק על הנכים כדי שהוא יעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות היום, ביקשתי מחברי הוועדה שנתכנס באופן בהול, מכיוון שאנחנו לא מקיימים כך ישיבות.

משה גפני: נטען – אני לא יודע למה, אבל אנחנו חיים היום בעולם שאי אפשר לדעת בדיוק מי אומר מה – שבלי שאנחנו נאשר את המקור, כשבמקרה הזה המקור הוא תקציב ההתאמות, הם לא יכולים להביא את זה לקריאה ראשונה, ומכיוון שלא יכולים להביא את זה לקריאה ראשונה, ייצא שכאילו ועדת הכספים מעכבת.

קארין אלהרר: אבל זה נכון משפטית?

משה גפני: אני לא יודע, מה זה משנה בכלל?

משה גפני: הרי לא היא קובעת בזה, בגלל שהיא יועצת משפטית של הכנסת, היא לא יועצת משפטית של הממשלה.

משה גפני: אני יודע מה היועצים המשפטיים של הממשלה?

משה גפני: אם יכולים להעביר את תקציב התאמות למזכירת הכנסת, אז אני לא יודע בכלל מה זה הייעוץ המשפטי של הממשלה.

משה גפני: אני מבקש לקיים את הדיון ביום שני, ואני מבקש לאשר עכשיו רק את תקציב הנכים, כדי שהכול יוכל להתקדם – מי בעד האישור?

מיקי לוי: רגע אדוני, יש כאן ניצולי שואה.

משה גפני: אני לא נוגע בשום דבר, ביום שני.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין ההצעה נתקבלה.

משה גפני: ניתן אישור לתקציב הנכים, אפשר להעלות את זה למליאת הכנסת, ואז זה יבוא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.