ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 572, 2018-02-26 12:00

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 26 לפברואר 2018, י"א באדר התשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא: הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון מס 11), התשע"ח.

יעקב מרגי: לפני שניגש להצעת החוק, אני רוצה לומר, הצעת החוק לבדה, כפי שהיא עכשיו, אין לה סיכוי שהיא תעבור, כי צריך לומר מה שלא רואים כאן.

יעקב מרגי: מה שלא רואים כאן זה מה בא ביחד - לא רוצה לומר בתמורה לשינוי, כי אין פה משהו שהורדנו בתמורה - ומה בא בנוסף בגלל ההסדר שאנחנו עושים כאן, אם התנסחתי יותר נכון.

יעקב מרגי: אני אומר בדברי הפתיחה שלי, הצעת החוק הזו מגיעה בזכות זה שמשרד החינוך קשוב, היה קשוב לרחשי הלב של הציבור, של ההורים, של חברי הכנסת בדיונים שהיו כאן.

יעקב מרגי: זה נולד, אם אפשר לומר, אחרי, לקראת סוף העבודה שלנו על התקנות להסעות ילדים עם צרכים מיוחדים ונושאים אחרים שהיו על הפרק.

יעקב מרגי: בא משרד החינוך ואמר לי, וזה הלשון שנקט מנכ"ל משרד החינוך: "עם כל הכבוד, סף הרגישות שלך גבוה, וטוב שכך, אבל אני כמשרד לא יודע לעבוד מול האוצר במנות, הוא נפגש איתי פעם בשנה על התקציב.

יעקב מרגי: בואו נשים את הדברים על השולחן, נראה איך אנחנו מתקדמים, נראה את המאסה כולה בבת אחת, ונתקדם".

יעקב מרגי: חשבנו שזה ייקח שבועיים, אבל ככל שצללו אנשי המקצוע הם ראו שצריך לעשות שינוי מהותי, יסודי, משמעותי.

יעקב מרגי: אני חושב שלקח אולי חודשיים וחצי, לא שבועיים.

יעקב מרגי: הצעת החוק הזאת נולדה בשיתוף פעולה ובהידברות עם מרכז השלטון המקומי.

יעקב מרגי: אני יודע שחלק מהארגונים זכו למפגש ושמעו את הדברים, גם מה שלא מופיע בהצעת החוק, לקראת הדיון.

יעקב מרגי: אני חייב לומר שמבחינתי זה תיקון חלקי.

יעקב מרגי: אם מישהו חושב שמחר אני לא מקיים יותר דיונים בנושא החינוך המיוחד, הוא טועה.

יעקב מרגי: לא בגלל שיהיו בעיות, אני שואף שלא יהיו בעיות, אלא כי אנחנו שואפים לשיפור .

יעקב מרגי: דודי מזרחי לא נבהל, הוא יודע שתמיד יש עוד תקציב ועוד דיון שנה הבאה.

יעקב מרגי: תמיד צריך לקיים דיונים, לשפר כמה שאפשר.

יעקב מרגי: אני אומר במפורש, זה לא במקום דורנר.

יעקב מרגי: אם מישהו חושב שזה בא במקום דורנר, הנחת העבודה שלו שגויה.

יעקב מרגי: זה לא במקום דורנר.

יעקב מרגי: השינויים שהמשרד הולך לעשות, ואני אתן למשרד להציג את כל השינויים, מדברים בחלקם עם המלצות דוח ועדת דורנר.

יעקב מרגי: ייתכן מאוד שגם בקטע המצומצם שטעון שינוי חקיקה יהיו שאלות ויהיו דיונים.

יעקב מרגי: נצטרך לקבל תשובות, כי אני לא בצד שמספק תשובות.

יעקב מרגי: צריך יהיה לקבל תשובות.

יעקב מרגי: אני מציע שבשלב ראשון, אלא אם כן היועצת המשפטית חושבת אחרת, ניתן למשרד החינוך להציג את מהות השינויים, הן במסלול של החקיקה, הן במסלול של הסל הנלווה.

יעקב מרגי: יש לי תהיות.

יעקב מרגי: אני חושב שזה צריך להיות כתוב.

יעקב מרגי: לא ייתכן שמבחינת החקיקה אנחנו נלך לחקיקה בחקיקה, שהסל לא יהיה מעוגן בשום מקום אחר.

יעקב מרגי: זה מפחיד אותי.

יעקב מרגי: זה גם לא הוגן כלפי המשרד.

יעקב מרגי: המשרד מביא פה שינוי משמעותי, מהותי, שאני די רוצה, די דוחף לו, דחפתי לו ואדחף, אבל אני חושב שזה חייב להיות מעוגן באיזה מסמך כלשהו.

יעקב מרגי: אני הולך מחוק לתקנות, להוראות.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לזנב משהו פחות מההיררכיה הזאת.

יעקב מרגי: תוך כדי דיונים אנחנו נתקדם.

יעקב מרגי: אני חושב שהכי נכון שהמשרד - -

<מירב ישראלי: כן, לגמרי.

יעקב מרגי: מי מציג?

יוסי יונה: תגיד משהו על התערוכה.

יעקב מרגי: חברי חבר הכנסת פרופסור יוסי יונה שאל על התערוכה הזאת.

יעקב מרגי: הבוקר אמרתי את זה בדיון על הצעת חוק שאישרנו.

יעקב מרגי: הבוקר אישרנו לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק להצבת מכשירי החייאה במוסדות החינוך, הצעת חוק שלי ושל חבר הכנסת אחמד טיבי שהתמזג עם החוק שלי.

יעקב מרגי: ברצון טוב של המשרד נתחיל עם בתי ספר מעל 500 תלמידים.

יעקב מרגי: אמרתי למישהו ששאל משהו כשהיה הדיון בקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: אמרתי שבדרך כלל כששואלים את הרב שלי שאלה שמחזירה אותו אחורה, הוא אומר "תבוא פעם הבאה לדיון הראשון".

יעקב מרגי: מאחר והייתה פתיחה חגיגית שלנו היום, ואני לא דן אותך כי בטח היית עסוק בנושאים חשובים - - מנהלת הוועדה רוצה?

<יהודית גידלי: בשמחה.

יעקב מרגי: ניתן לה את הפריבילגיה, היא מובילה את התערוכות.

<יהודית גידלי: כמסורת הנהוגה בוועדה שהתערוכות מתחלפות, אנחנו משתדלים שהתערוכות יהיו קשורות לאירועים או לתאריכים.

<יהודית גידלי: התערוכה הזאת היא לכבוד יום האישה הבינלאומי שיחול בשבוע הבא.

<יהודית גידלי: כמו שאתם שמים לב, רוב הציורים הם של נשים, וזו ציירת.

יעקב מרגי: עשו איתנו חסד ומידי פעם הכניסו - -

<יהודית גידלי: לא הדירו את הגברים.

<יהודית גידלי: התערוכה נפתחה בשבוע שעבר.

<יהודית גידלי: הציירת היא מירי קדמיאל.

<יהודית גידלי: לקראת יום העצמאות תהיה תערוכה חדשה, בהתאם ליום העצמאות.

יעקב מרגי: אני יכול לציין שהאמנית הזאת היא אישה צנועה מאוד.

יעקב מרגי: הייתה לה במה מאוד מכובדת פה לפתח, אבל היא לא רצתה להשתקף.

יעקב מרגי: היא אמרה: "אני אסתפק במילות התודה והברכה".

יעקב מרגי: אני חושב שזו תערוכה מרשימה.

יעקב מרגי: דודי, בבקשה.

<דודי מזרחי: אני מנהל אגף תקציבים במשרד החינוך.

<דודי מזרחי: בחצי השנה האחרונה הייתה לי זכות לשבת לצד רחלי אברמזון בצוות משימה שמינה מנכ"ל משרד החינוך, שמואל אבוהב, שבחן יחד עם כל אנשי המקצוע של המשרד וגופים נוספים, ואני אציג את זה, את הבעיות המערכתיות של החינוך המיוחד במדינת ישראל.

<דודי מזרחי: למה עשינו את זה?

<דודי מזרחי: משום שלצד הישגים בולטים, ויש הרבה כאלה, אנחנו היינו עדים לכך שבשנים האחרונות משרד החינוך השקיע תקציבי עתק בחינוך המיוחד.

<דודי מזרחי: כדי לסבר את האוזן, תקציב החינוך המיוחד גדל ב-3 שנים, מ-7.5 מיליארד שקל בתשע"ה ל-10 מיליארד שקלים בתשע"ח.

<דודי מזרחי: למרות תוספת המשאבים הגדולה, למרות תשומות ניהוליות משמעויות שהמשרד הקדיש, מצאנו את עצמנו בסיטואציה שיש מספר דברים יסודיים שלא עובדים כמו שצריך.

<דודי מזרחי: הדבר, אני חושב, בא לידי ביטוי באופן מאוד מובהק בפתיחת שנת הלימודים הקודמת.

<דודי מזרחי: כל מי שנכח כאן בוועדה יודע על מה אני מדבר.

<דודי מזרחי: הבעיות המרכזיות שאיתרנו הן כדלקמן: ראשית, יש קושי בהכלה ובשילוב ילדים במוסדות החינוך הרגיל.

<דודי מזרחי: מוסדות החינוך הרגיל נמצאים היום בסיטואציה שאין להם מספיק כלים.

<דודי מזרחי: יש כלים, אבל לא מספקים.

<דודי מזרחי: אין מספיק ידע, אין מספק משאבים כדי להכיל ילדים בעלי צרכים מיוחדים בבתי הספר של החינוך הרגיל, ואנחנו נתייחס לזה בהרחבה.

<דודי מזרחי: דבר שני, יש שימוש לא יעיל במשאבי החינוך המיוחד.

<דודי מזרחי: היינו עדים לכך שהזרמת התקציבים המאוד משמעותית שהמשרד הקצה לא הביאה בהכרח לשיפור ברמת השירות, כפי שחווים אותו התלמידים וההורים.

<דודי מזרחי: אנחנו רוצים לשפר את זה.

<דודי מזרחי: דבר שלישי, מענה חלקי להורי התלמידים.

<דודי מזרחי: נכון להיום זכות הבחירה לא נתונה בידי ההורים אם לשלב את הילד, ככל שהוא זכאי לחינוך מיוחד, בחינוך רגיל, או במסגרות ייעודיות לחינוך מיוחד.

<דודי מזרחי: אצלנו בבית, במשרד החינוך, ראינו שיש צורך לשפר את מערך הליווי והתמיכה להורים בכל מהלך הפניות.

<דודי מזרחי: צריך להגיד בהקשר הזה שיש לנו אנשים מאוד מאוד מסורים באגף לחינוך המיוחד, במינהל הפדגוגי, במחוזות.

<דודי מזרחי: הם עובדים מסביב לשעון באופן מאוד אינטנסיבי.

<דודי מזרחי: יושבים כאן ארגונים, נציגי הורים, אנשים מכל קצות הקשת שעוסקים בחינוך המיוחד.

<דודי מזרחי: אני משוכנע שרבים מכם פנו לרחלי, למפקחים שלה או לאנשים במטה שעובדים מסביב לשעון.

<דודי מזרחי: הם פתרו סוגיות אד-הוק שמתעוררות, אבל הנושא לא טופל באופן מספיק שיטתי ולא תמיד עם הדגש למה שההורים צריכים בהכוונה.

<דודי מזרחי: זה דבר נוסף שזיהינו ורוצים לשפר.

<דודי מזרחי: דבר רביעי, הסדרה נדרשת ברמת השירות וברגולציה.

<דודי מזרחי: במספר מקטעים זיהינו שאנחנו לא מתקצבים באופן מדויק מספיק רכיבים כאלה ואחרים.

<דודי מזרחי: במקומות אחרים, ואני גם אגע בזה, יש רכיבים שנעדרו.

<דודי מזרחי: אנחנו משוכנעים שיש לתקן אותם, כדי באמת להבטיח שהילדים מקבלים את המענה הטוב ביותר, וכאן אני אפרט.

<דודי מזרחי: דבר חמישי הוא דבר מאוד מאוד משמעותי.

<דודי מזרחי: צריך להגיד במאמר מוסגר, יצאו כל מיני פרסומים כנגד המתווה שהוצאנו, אם בצורה כזו או אחרת.

<דודי מזרחי: שמעתי כל מיני תהיות על התשתיות.

<דודי מזרחי: אני רוצה רק להציג את המצב הבא.

<דודי מזרחי: נכון להיום משרד החינוך, באמצעות מינהל הפיתוח שלו ובשיתוף עם הרשויות המקומיות, הכיר בצורך לבינוי של 900 כיתות חינוך מיוחד ברשויות .

<דודי מזרחי: דובר ב-900 כיתות, כשיודעים להגיד באופן מדויק איפה הן צריכות להיבנות, בין אם זה בבתי ספר בחינוך רגיל, בין אם זה בבתי ספר בחינוך מיוחד או בגני ילדים לחינוך מיוחד.

יוסי יונה: אתה יכול להגיד את היחס?

<דודי מזרחי: אין לי את זה כרגע.

<דודי מזרחי: שאלו אותנו את השאלה הזאת גם בדיון שהיה אתמול עם הארגונים.

<דודי מזרחי: אנחנו ניתן את זה.

<דודי מזרחי: זו סוגיה קריטית, משום שהחוסר הזה מוביל למצב - -

יעקב מרגי: אתה יכול לומר לי אם ה-900 האלה הם בפריסה שונה מהקיים.

יעקב מרגי: יש לי חשש שאלה שהרימו את הכפפה, פשוט צר להם ורוצים להרחיב.

יעקב מרגי: אם זה אותו דבר מאותו דבר, אני לא רוצה.

יעקב מרגי: אני עוד מאותו דבר לא רוצה.

יעקב מרגי: אני רוצה פריסה יותר נכונה.

יעקב מרגי: אל תתעכב על זה, בהמשך אנחנו - -

<דודי מזרחי: קודם כל, זה בפריסה ארצית.

<דודי מזרחי: יש מספר לקונות שבגללן הגענו למצב הזה.

<דודי מזרחי: יש כאן שני היבטים.

<דודי מזרחי: יש תהליך של הכרה בצורך של כ-900 כיתות.

<דודי מזרחי: כדי לסבר את האוזן, 900 כיתות זה 900 מיליון שקל.

<דודי מזרחי: כיתה עולה כמיליון שקלים.

<דודי מזרחי: זה חוסר מאוד מאוד משמעותי.

<דודי מזרחי: דבר שני, אנחנו יודעים שהחוסר הוא עוד יותר גדול, משום שיש רשויות מקומיות שמכל מיני סיבות, ועשינו עבודה עם השלטון המקומי בהיבט הזה, לא הציפו את הצורך הלכה למעשה.

<דודי מזרחי: דבר נוסף, עד אתמול המידע ממשרד הבריאות על ילדים בעלי צרכים מיוחדים מגילאי לידה עד 3 לא הגיע מבעוד מועד למשרד החינוך ולרשויות.

<דודי מזרחי: יש תהליך שעשינו עם משרד הבריאות, כמובן בסיוע שלך, אדוני היושב ראש.

<דודי מזרחי: אנחנו ניגע בזה.

<דודי מזרחי: אני מחזיר אתכם מספר חודשים אחורה, למה שהיה לנו בתחילת שנת הלימודים.

<דודי מזרחי: אנחנו נתקלים בסיטואציה של ילדים שלמרות שיש אישור של ועדת השמה אין להם מסגרת ליד הבית, או לחילופין, ילדים שצריכים לנסוע הרבה זמן בבוקר.

יעקב מרגי: בשנה האחרונה גם הפריבילגיה לנסוע הרבה זמן למוסד לא הייתה קיימת, הכל היה מלא.

יעקב מרגי: לפעמים אילצנו מוסדות להכניס בתקן גבוה יותר.

יוסי יונה: העניין של ה-900 כיתות זו סוגיה שתחזור ותעלה בדיונים כאן.

יוסי יונה: בין אם תהיינה במסגרות סגרגטיביות ובין אם במסגרות משלבות, ישנו חשש שאנחנו הולכים להתמודד עם מציאות שבה לא יהיה שילוב אמיתי.

יוסי יונה: גם אם הן יהיו בבתי ספר משלבים, אם הכיתות תהיינה כיתות נפרדות לתלמידי חינוך מיוחד - - אני מבין שזו סוגיה שנמצאת במחלוקת.

יעקב מרגי: אני שמח שהערת את ההערה.

יעקב מרגי: אם הם היו הולכים למהלך הזה של השינוי ללא הקצאה של כיתות, או הקצאה רק של כיתות ללא המהלך הזה של כל השינוי, הייתי חושש.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים גם את זה וגם את השינוי, כי לא כולם יכולים להשתלב.

יעקב מרגי: אתה היית עדין בפתיחה.

יעקב מרגי: ב-1 בספטמבר האחרון היה כמעט כאוס בקטע של החינוך המיוחד, כמעט כאוס.

יעקב מרגי: גם עם שיקול הדעת הנכון, גם עם הבחינה הנכונה - ברירת המחדל היא שילוב, כמה שיותר לשלב - עדיין יחסרו לנו תקנים או כיתות בפריסה מקומית וארצית לילדים שלא יכולים להשתלב.

<דודי מזרחי: מה אנחנו מציעים?

<דודי מזרחי: ההצעה שלנו מדברת על שלושה נדבכים מרכזיים.

<דודי מזרחי: הנדבך הראשון מדבר על תיקון לחוק החינוך המיוחד.

<דודי מזרחי: ראשית, הורה יבחר את סוג המסגרת החינוכית בו ילמד הילד, אלא אם, וזה מופיע בנוסח בחוק, יש חשש ממשי לפגיעה בילד או באחרים.

<דודי מזרחי: זה אלמנט שבא לידי ביטוי בדוח דורנר, יש עליו קונצנזוס, אני חושב, מקיר לקיר.

<דודי מזרחי: אנחנו מדברים על כך שקבלת ההחלטה בנוגע לכל ילד באופן פרטני תהיה בהתאם למוגבלות ולרמת התפקוד, כאשר כאן החידוש הוא להתייחס גם לרמת התפקוד.

<דודי מזרחי: גם ההיבט הזה בא לידי ביטוי בהמלצות של דוח דורנר.

<דודי מזרחי: כאן אנחנו אומרים שיש להסתכל על המצב של כל ילד באופן פרטני, מאחר ויכול להיות ילד בעל מוגבלות מסוימת ורמת תפקוד מסוימת, למשל ילד על הספקטרום האוטיסטי שהוא ברמת תפקוד נמוכה מאוד.

<דודי מזרחי: אנחנו צריכים לעשות את ההתאמה במענים בהתאם לרמת התפקוד.

<דודי מזרחי: זה בא לידי ביטוי בפיילוט שמשרד החינוך הוציא במספר מצומצם של רשויות.

<דודי מזרחי: אנחנו רוצים לעבות ולשכלל את זה.

<דודי מזרחי: רחלי אברמסון, מנהלת האגף לחינוך מיוחד, תרחיב על זה לאחר מכן.

<דודי מזרחי: אנחנו מדברים על מהלך של איחוד ועדות ההשמה והשילוב תוך הקמת ועדת זכאות, ועדה מרכזית אחת שתדון באופן סדור, על פי אמות מידה מקצועיות, בצרכים של הילדים.

<דודי מזרחי: אנחנו מדברים על דיוק ההגדרות והמונחים בחוק בהתאם להערות שהתקבלו, בין היתר, מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<דודי מזרחי: הייתה שורה ארוכה של הערות.

<דודי מזרחי: את חלקן יכולנו לקבל, את חלקן לא.

<דודי מזרחי: אנחנו קשובים.

<דודי מזרחי: אנחנו לא באים עם הצעה של ראה וקדש, אנחנו נדון על הדברים.

<דודי מזרחי: אנחנו חושבים שיש לנו כאן מתווה מאוזן, אנחנו נציג אותו.

<דודי מזרחי: בראש הוועדה, כפי שאנחנו מציעים, יעמוד נציג משרד החינוך, במטרה לוודא שאנחנו נקיים את מדיניות המשרד בכל ההחלטות, לוודא שיש סטנדרט אחיד ברמה הארצית, שזאת נקודה חשובה ששווה להתמקד בה.

<דודי מזרחי: נכון להיום יש שונות עצומה באופן קבלת ההחלטות בין רשויות שונות ובין בתי ספר כאלה או אחרים.

<דודי מזרחי: קורית סיטואציה שילד בעל מוגבלות מסוימת עם אותה רמת תפקוד מקבל ברשות x מענה מסוים, ברשות y מענה אחר, וברשות z לא מקבל זכאות בכלל.

<דודי מזרחי: זה קורה נכון להיום.

<דודי מזרחי: זה מהלך שאנחנו רוצים לשפר.

<דודי מזרחי: אנחנו רוצים לוודא שכל תלמיד יקבל את המענה המלא שלו הוא זקוק בהתאם לצרכיו.

<קריאה: מאיפה אתה ממציא את זה?

<דודי מזרחי: בהתאם לצרכיו הפרטניים, לפי חוות דעת מקצועיות של חברי הוועדה.

<דודי מזרחי: אנחנו רוצים להבטיח שיהיה שירות איכותי וזמין להורים.

<דודי מזרחי: כדי להבטיח את המהלך הזה, בכוונתנו לפרוס כמות גדולה של כוח אדם מיומן מתחום החינוך המיוחד שיעמוד לטובת הוועדות שיתקיימו בכל מדינת ישראל.

<דודי מזרחי: הרכב ועדת הזכאות, שהיא כאמור מופיעה בחוק, היא כדלקמן: היושב ראש הוא נציג של משרד החינוך, שזה מינוי קבוע, הוא מוגדר בחוק.

<דודי מזרחי: הוא צריך להיות בעל רקע בחינוך מיוחד או מאפיינים נוספים; נציג של הרשות המקומית – מנהל אגף החינוך או מי מטעמו; מפקח של משרד החינוך – מתחום החינוך המיוחד; ומפקח של משרד החינוך – מתחום החינוך הרגיל, שזו נקודה מאוד חשובה, משום שההיבט של השילוב כאן הוא מאוד קריטי.

<דודי מזרחי: אנחנו רוצים לוודא את ההיבט הזה, לדעת מה מצבו של הילד בבית הספר.

<דודי מזרחי: יהיה בוועדה הזאת גם פסיכולוג חינוכי מטעם הרשות המקומית והורה לילד עם צרכים מיוחדים, שזה נציג ארגוני ההורים.

<דודי מזרחי: נכון להיום, וזה מי שמכיר את חוק החינוך המיוחד, מוגדר שבוועדת השמה יישב רופא מומחה מתוך רשימה שיקבע משרד הבריאות, ועובד סוציאלי מתוך רשימה שיקבע משרד הרווחה.

<דודי מזרחי: אני יודע שיש רשויות מסוימות שבהן אכן מגיע רופא מומחה מעת לעת, אכן מגיע מעת לעת עובד סוציאלי, אבל הבדיקה שלנו העלתה שברוב גדול של המקרים לא מגיע רופא לאותן ועדות, הוועדה לא מתייעצת בפועל עם רופא ועם עובד סוציאלי.

<דודי מזרחי: אני לא מאשים, דרך אגב, אף אחד, כי לא נתנו בידי הרשויות כלים מובנים לעשות את זה.

<דודי מזרחי: בכוונת המשרד להעמיד משאבים לטובת הוועדה כדי שתוכל להתייעץ עם אותם מומחים.

<דודי מזרחי: הסוגיות שמונחות על השולחן הן מורכבות.

יעקב מרגי: כשאתה אומר "רופא מומחה", למה הכוונה?

יעקב מרגי: כל רופא הוא מומחה.

יעקב מרגי: באיזה תחום?

קארין אלהרר: לפי הילד.

<דודי מזרחי: לפי העניין.

יעקב מרגי: דודי, חשוב שלקראת ההמשך, כשניכנס לסגירות, זה לא יישאר במצב של רופא מומחה.

<דודי מזרחי: מאה אחוז.

<דודי מזרחי: כך זה מופיע בחוק הקיים.

יעקב מרגי: מאחר ואנחנו מתקנים, על הדרך - -

<דודי מזרחי: בסדר גמור.

יעקב מרגי: לא עוד מאותו דבר.

<מירי נבון: אני ממלאת מקום מנהל המינהל הפדגוגי.

<מירי נבון: בוועדה של החינוך המיוחד אני מרכזת את ההיבטים הפדגוגיים.

<מירי נבון: אם אני ממקדת יותר, אז אני מרכזת את המענים שיינתנו בחינוך הרגיל לאותם ילדים שאמורים להשתלב בבית הספר.

<מירי נבון: כמו שאנחנו מכירים ויודעים, לא מעט ילדים יצאו ממערכת החינוך הרגיל ועברו לחינוך המיוחד, וזה מכיוון שבבית הספר הרגיל לא נמצא המענה או לא נמצאו היכולות של בית הספר.

יעקב מרגי: לא אמרתי בתחילה דבר שהוא מובן מאליו.

יעקב מרגי: האמירות שלכם הן כמו בחקירה, כל מה שתאמרו יכול לעבור.

יעקב מרגי: זו כוונת המחוקק, אם יחוקק החוק.

יעקב מרגי: צריך שזה ייאמר באופן חד משמעי.

יעקב מרגי: רחלי, זה חד משמעי?

<רחל אברמזון: חד משמעי.

יעקב מרגי: אמרתי את זה בקול רפה.

יעקב מרגי: רציתי חד משמעית.

<מירי נבון: כמו שאמרתי קודם, לא תמיד נמצאו היכולות בבית הספר הרגיל לתת את המענה האיכותי או לשלב באופן נכון תלמידים שהיו זקוקים היו לסוגים שונים של שילוב.

<מירי נבון: מכיוון שאנחנו נכנסים למהלך החדש, אנחנו צריכים לעשות את ההתאמות ואת השינויים בבית הספר הרגיל כדי להיערך לקליטה נכונה ומיטיבה של כל ילד שזכותו להיות חלק מבית הספר הרגיל.

<מירי נבון: אנחנו עושים מספר דברים.

<מירי נבון: אני לא אלך לפי הסדר של הדברים שכתובים כאן, אני רוצה להתייחס לדברים כמו שאני רואה אותם בסדר החשיבות.

<מירי נבון: מי שמתמודד עם האתגר הוא אותו מורה שנמצא בכיתה ביום יום.

יעקב מרגי: או שהוא לא מתמודד.

<מירי נבון: מי שאמור להתמודד עם האתגר הוא אותו מורה שנמצא בכיתה.

<מירי נבון: אנחנו כרגע יושבים על המדוכה עם עובדי הוראה שלנו כדי לבנות חמישה קורסים של פיתוח מקצועי, כשבלפחות שניים מהם ההתמחות של המורים או השכלול של היכולות של המורים זה בדיוק ממקום של שילוב, של הכלת התלמידים, של התמודדות עם האתגר של לקות למידה, בעצם שמורה יודע מה לעשות כאשר נכנס אליו התלמיד לכיתתו.

<מירי נבון: אנחנו עכשיו נערכים לקורסים האלה.

יעקב מרגי: זה מכאן ולהבא בהכשרת עובדי הוראה?

יעקב מרגי: זה לגבי הכשרת סטודנטים?

<מירי נבון: לא.

יעקב מרגי: על הכשרת מורים קיימים?

<מירי נבון: אני מדברת על המורים הקיימים כרגע.

יעקב מרגי: ההבהרה הזאת הייתה צריכה שתיאמר.

<מירי נבון: כן.

<מירי נבון: אני מדברת כרגע על מורים שנמצאים בתוך המערכת עצמה.

<מירי נבון: אני יכולה כרגע להתחייב לגביהם.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים שתתחייבו גם לגבי החדשים.

יעקב מרגי: אני שמח שאתם מתחייבים לגבי הנוכחים.

<מירי נבון: הדבר השני שאליו אני רוצה להתייחס הוא ליצירה של מרחבים טיפוליים.

יעקב מרגי: אני חייב להתמקד בסוגיה הקודמת.

יעקב מרגי: אם את אומרת לי שאתם מכינים מספר קורסים, זה אומר שכוחות ההוראה הקיימים יעברו את ההשתלמויות האלו.

יעקב מרגי: האם התכנית העתידית שלכם היא שגם המורים החדשים יעברו את אותה השתלמות בשלב של הקליטה שלהם לעבודה, או שהם יעברו אותה כבר בהכשרתם כמורים במכללות?

<מירי נבון: אייל רם, מנהל מינהל עובדי הוראה, עובד על המתווה הזה.

<מירי נבון: כולנו שותפים בתוך העשייה.

<מירי נבון: זה ביזנס של כל המשרד, לא רק של המינהל הפדגוגי.

<מירי נבון: הוא עובד כרגע מול המכללות להכשרות מורים, מול האוניברסיטאות, קודם כל לחשוף בפניהם את כל המהלך שאנחנו עושים כדי שהסטודנט כבר מלכתחילה, אם אנחנו משנים את כללי בית הספר - -

מאיר כהן: חלק מהסילבוס בהכשרה.

יעקב מרגי: מה שלא היה עד היום.

<מירי נבון: הדבר השני שעליו התחלתי לדבר הוא על דגמים שונים למרחבים טיפוליים בבית הספר.

<מירי נבון: הוא יכול להיות פיזי, ממש כיתה, או סוג מרחב אחר שבית הספר יהיה מעוניין בו ואליו ימוקדו משאבים שונים כדי לתת מענים לילדים.

<מירי נבון: גם מענים לימודיים למי שזקוק למענה לימודי, גם מענה טיפולי, התנהגותי, רגשי, כל סוג של מענה בתוך המרכז הזה.

<מירי נבון: מי שאמור לתת את המענה זה אנשי טיפול, מורים שהוכשרו לעניין, יועץ או יועצת בבית הספר.

<מירי נבון: אם יש פסיכולוג, אז פסיכולוג.

<מירי נבון: כל הכוחות שאפשר לאגם לתוך המרכז הזה כדי לתת לילדים שצריכים מענה אד-הוק, או מענה שהוא מענה יותר ארוך טווח.

<מירי נבון: זה איזה שהוא חלל מכיל ומקבל את הילדים פנימה.

<מירי נבון: דבר נוסף שאנחנו רוצים לעשות זה להקצות לבתי הספר גם סל של משאבים שקליים, שבית הספר יוכל לרכוש סוג אחר של מענה שלא קיים במערכת רגילה.

<מירי נבון: עד עכשיו אנחנו יודעים לתת את השעות, את שעות ההוראה.

מאיר כהן: מה למשל?

<מירי נבון: אם יחליט בית ספר שהוא צריך לילד מסוים לתת מענה של טיפול בבעלי חיים - במרכז מתי"א אין טיפול בבעלי חיים - וכל ההמלצות אומרות שטיפול בבעלי חיים זה הדבר הנכון לעשות, בית הספר יוכל להשתמש במשאבים הטיפוליים שנתנו לו לטובת טיפול מהסוג הזה.

<מירי נבון: אם הוא רוצה להביא איזה שהוא יועץ מומחה שלא נמצא ברשימת היועצים המומחים, יוכל בית הספר להשתמש במשאבים האלה שיש לו לטובת רכישת שירותים שלא נמצאים.

מאיר כהן: אתם אלה שסוגרים פינות חי בבית הספר.

יעקב מרגי: היה דיון ראשון.

<מירי נבון: אל תערבבו.

יעקב מרגי: אני לא הולך לוותר לכם.

<מירי נבון: בואו לא נערבב.

<מירי נבון: זה משהו אחר כשמישהו בא לבית הספר עם בעל חיים, ממש לא ניכנס לזה.

<מירי נבון: דבר נוסף זה העיבוי של מערך ההדרכה לטובת בתי הספר, מערך הדרכה גם בשוטף וגם מערך הדרכה אד הוק.

<מירי נבון: לדוגמה, ואלה מקרים שכולם מכירים אותם, ילד שנמצא במצב של התפרצות רגשית מאוד מאוד קשה.

<מירי נבון: הכיתה לא יכולה להתמודד עם זה וגם לא המורה.

יעקב מרגי: גם הוא לא יכול להתמודד עם החשיפה בפרוזדור, בכיתה, בחדר מורים.

<מירי נבון: דרך אגב, בגלל זה החלל הזה הוא חלל שאמור לקלוט את הילד, לעשות את ההרגעה, לתת לו את התחושה של שייכות.

יעקב מרגי: לכן בירכנו.

יעקב מרגי: אני מרגיש בדיונים פה ששנת ה-70 היא שנה מכוננת.

<מירי נבון: נכון, במיוחד שאני אחראית עליה.

יעקב מרגי: אם אין אני לי - מי לי.

יעקב מרגי: לקחת לי את זה בכייף.

יעקב מרגי: לבריאות.

מאיר כהן: יהללך זר ולא פיך.

יעקב מרגי: מגיע לה.

<מירי נבון: דבר נוסף, רכזי ההשתלבות בבתי הספר.

<מירי נבון: כרגע יש בכ-70% מבתי הספר רכזי השתלבות, כאשר הם עוברים את ההכשרה הזאת במהלך השנה.

<מירי נבון: רכזי ההשתלבות אמורים להיות מומחים למתן מענה לפרט ולאפשרויות השונות שמתקיימות בבית הספר.

<מירי נבון: דרך אגב, זה לא רק לתלמידים שזקוקים לשירותי חינוך מיוחד כאלה ואחרים, זה גם לתלמידים על רצף אחר, כמו תלמידים מחוננים שגם הם יכולים להיות מהחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: אם לא תטפלו בהם טוב, אם לא תתנו להם מענים, הם יהיו שם.

<מירי נבון: הם בכל מקרה ילדי חינוך מיוחד במובן שהם צריכים - -

יעקב מרגי: התכוונתי במילה "אם" לכך שלא יהיו מיוחדים מסוג אחד ומיוחדים מסוג שני.

<מירי נבון: אני מקווה שלא.

יעקב מרגי: תהיו נדיבים, תשחררו, תעצימו.

<מירי נבון: הדבר האחרון הוא כל המענים הספציפיים לתלמידים שזקוקים לטיפול פרא-רפואי, טיפול של מומחה כזה או אחר.

<מירי נבון: כמובן שזה חלק מסל המענים.

מאיר כהן: אני רוצה להזכיר לך, גברתי, שלגבי המקצועות הפרא-רפואיים משרד החינוך במחוז דרום ובמחוז צפון מעידים שהם לא מצליחים ליישם 50% מהתקציב שיש להם.

מאיר כהן: יש כסף.

מאיר כהן: אני תולה את זה בתעריף נמוך מאוד שהמשרד נותן.

מאיר כהן: אולי תרשמו כהערה לפעם הבאה שהמשרד בכדי למצוא אנשים כאלה פשוט צריך להעלות את התעריף.

מאיר כהן: הורים זועקים ופונים לוועדת משנה לבריאות בטענה שבמשרד החינוך אומרים להם: יש לנו כסף, אבל - -

יעקב מרגי: אל"ף, זה נכון.

יעקב מרגי: זה לא רק בתוך מערכת החינוך, בכלל הפריפריה סובלת.

יעקב מרגי: גם להתמודד עם התעריף של קופת חולים לעומת טיפול פרטי במרכז - -

מאיר כהן: אדוני צודק מיליון אחוז.

יעקב מרגי: חומר למחשבה.

מאיר כהן: יש שם כסף שמשנה לשנה לא - -

קארין אלהרר: גם למשרד החינוך במרכז חסר.

<רחל אברמזון: מה שאני רוצה לציין הוא שהעובדים ממקצועות הבריאות במערכת החינוך עובדים על פי הסכמי השכר של אנשי עובדי הוראה, הם מקבלים את כל ההטבות ואת כל התנאים.

<רחל אברמזון: יחד עם זה, אנחנו מודעים לבעייתיות בפריפריה.

<רחל אברמזון: אנחנו נכנסנו לאיזה שהוא תהליך - -

מאיר כהן: אין דין 86 שקלים לשעה כדין 250 שקלים לשעה.

מאיר כהן: לא יבואו.

יעקב מרגי: אם אני פיזיותרפיסט, קלינאי תקשורת או כל עובד פרא רפואי אחר, אני לא אבוא להיות עובד משרד החינוך לעומת מה שמציע לי השוק הפרטי.

יעקב מרגי: זה כשל השוק שקיים, צריך לטפל בו.

מאיר כהן: האם מערך ההדרכה הוא מהרשימה שהמשרד מספק, או שסוברני מנהל בית הספר להביא הדרכות מגופים שלא עובדים איתכם?

<דודי מזרחי: אנחנו צריכים עוד לדייק את הפרטים, אבל ה-120 זה תקציב שיגיע ישירות למנהלי בתי הספר כרובד נוסף למענים שקיימים היום.

<דודי מזרחי: אגב, אנחנו נחלק את זה באופן דיפרנציאלי, משום שזיהינו שדווקא בפריפריה הבעיה קשה יותר.

<דודי מזרחי: בתי הספר החלשים יקבלו יותר מבתי הספר החזקים.

<דודי מזרחי: זה יהיה על בסיס סוציו אקונומי, למרות שאנחנו ניתן לכולם.

יוסי יונה: זה יהיה התקציב הסטטיסטי?

<דודי מזרחי: זו תהיה קומה נוספת לתקציב הסטטיסטי שיהיה בהתאם לבית הספר.

<דודי מזרחי: לגבי הסעיף של ההדרכות, אנחנו צריכים עוד לדייק את הפרטים.

<דודי מזרחי: אנחנו נפרסם את זה בצורה מסודרת.

<דודי מזרחי: יש כמה חלופות, אנחנו צריכים עוד להחליט - -

<רחל אברמזון: לא סתם רציתי שבפרזנטציה שלנו יוצג הרעיון של חיזוק מערכת החינוך הרגילה, כי פנינו כל הזמן להסתכל על יותר ויותר תלמידים משתלבים בתוך המערכת.

<רחל אברמזון: נמצאות איתנו כל מנהלות אגפי הגיל.

<רחל אברמזון: אנחנו לשם מכוונים.

<רחל אברמזון: ההסתכלות היותר מחדדת בחוק היא בשתי רמות.

<רחל אברמזון: פעם אחת, באמת לאפשר להורים לבחור את סוג המסגרת עבור הילדים שלהם, ופעם שנייה, להסתכל בהתייחס לרמות התפקוד.

קארין אלהרר: אנחנו בעד, אבל למה זה לא כתוב בחוק?

יעקב מרגי: זו שאלה שהצגתי בפתיח.

יעקב מרגי: הנה עוד אחת שלא באה לשיעור בזמן.

יעקב מרגי: אמרתי את זה בפתיח.

יעקב מרגי: אני מאוד מעריך את השאלה.

יעקב מרגי: ברור שכיוונתי לדעת גדולים.

יעקב מרגי: אני מודה לך.

קארין אלהרר: זאת תכנית מעולה, אבל בואו - -

יעקב מרגי: הכל יהיה כתוב.

יעקב מרגי: את המצגת סיימתם?

<דודי מזרחי: עוד מספר דקות.

מאיר כהן: חסר לי דבר אחד במצגת כאן.

מאיר כהן: כמה שעות תוספתיות יש לתלמיד?

מאיר כהן: פה אני רואה מערך הדרכה.

מאיר כהן: כמה עוד שעות התלמיד מקבל?

<דודי מזרחי: זה משתנה בהתאם לצרכים של התלמיד ולמאפיינים של - -

מאיר כהן: עזוב, את זה אני יודע.

מאיר כהן: כמה התכנית הזאת מוסיפה?

<דודי מזרחי: אני מבטיח שאני אתייחס לכל השאלות.

יעקב מרגי: אז תסיים את המצגת.

<דודי מזרחי: הנדבך הראשון היה השינויים בחוק, שזה שינוי מבני של הוועדות, בחירת הורים, מעבר לרמת תפקוד.

קארין אלהרר: אבל איפה הכסף?

<דודי מזרחי: הנדבך השני זה כ-180 מיליון שקלים לטובת עיבוי המענים הקיימים היום בחינוך הרגיל.

קארין אלהרר: זו העלות של התוספת?

<דודי מזרחי: וגם הרחבת המענים.

קארין אלהרר: תוספת שירותים?

<דודי מזרחי: בחינוך הרגיל.

קארין אלהרר: לכמה ילדים זה אמור להספיק?

<דודי מזרחי: שאלה טריקית.

<דודי מזרחי: אנחנו נקצה את זה לכל בתי הספר, כאשר זה יהיה לפי היבט סוציו אקונומי.

<דודי מזרחי: למה זה חשוב?

<דודי מזרחי: כי יש שונות מאוד גדולה בין היכולת של הורים ממקומות מבוססים בהשוואה להורים ממקומות פחות מבוססים.

<דודי מזרחי: אנחנו נוכל להראות לכם סימולציות ברמה בית ספרית.

<דודי מזרחי: אם תרצו, בשמחה.

<דודי מזרחי: הנדבך השלישי שלנו הוא הרחבת המענים בחינוך המיוחד עצמו, כאשר כאן אנחנו מדברים על הדברים הבאים: ראשית, בכוונתנו להקצות - - היום אין לנו לכל ילדי הגנים, לכל ילדי החינוך המיוחד, בפרט המשולבים שנוסעים בהסעות, מלווה.

<דודי מזרחי: זה עלה גם בדיונים שקיים כאן היושב-ראש.

יעקב מרגי: אם כבר אתה מעלה את הנקודה הזו, באיזה שלב אני מעביר את התקנות של ההסעות לילדים עם צרכים מיוחדים?

<דודי מזרחי: זה מהלך משולב.

יעקב מרגי: זה מופיע היום?

<דודי מזרחי: זה מהלך משולב.

יעקב מרגי: אני לא מבין.

יעקב מרגי: תסביר לי מה זה מהלך משולב.

יעקב מרגי: אנחנו עצרנו את הדיונים בתקנות.

יעקב מרגי: אמרת לי: "תבוא לקראתי בזה, תקבל את זה".

יעקב מרגי: קיבלנו את ההסעות לילדים מגיל 3 עד 5, נכון?

יעקב מרגי: זה לא עובר בלי התקנות.

<דודי מזרחי: אנחנו רואים את זה עין בעין.

יעקב מרגי: אני לא אעביר את זה ואחר כך אתחיל לריב איתך על התקנות.

יעקב מרגי: אנחנו מעבירים את התקנות יחד עם זה.

קארין אלהרר: אבל איזה נוסח של תקנות?

יעקב מרגי: התקנות אושרו, דנו, קיימנו עליהן דיון.

יעקב מרגי: נכון, חלק לא הסכימו עליהן.

יעקב מרגי: קיבלנו בנוסף את ההסעות לילדים בגיל 3.

יעקב מרגי: אני יכול רק לברך על זה.

יעקב מרגי: זה לא מחייב אותנו לעשות עוד דיונים, כי כבר קיימנו את הדיונים עליהן.

יעקב מרגי: היינו על סף הצבעה, מי שזוכר.

יעקב מרגי: נתנו לכם 30 יום ועוד 30 יום.

יעקב מרגי: את ההבהרה הזאת הייתי חייב בשלב הזה.

<דודי מזרחי: זה מתכתב עם תיקון תקנות הסעה בטיחותית, להסדיר את הנהלים כפי שבאים לידי ביטוי בהסכמות על התקנות.

<דודי מזרחי: זה לוודא שנתקצב ובפועל יהיה מלווה בכל הסעה שבה יש ילדים בגילאי גן.

<דודי מזרחי: זה דבר מאוד חשוב.

<דודי מזרחי: יש את שינוי מודל ההסעות.

<דודי מזרחי: שינוי מודל ההסעות זה נושא שהמשרד גם התחייב עליו בבג"ץ לפני חודשיים.

<דודי מזרחי: אנחנו הולכים להשוות בין הילדים במסלול שילוב לבין ילדים שמשובצים במוסדות חינוך מיוחד בכל מה שנוגע לזכאות להסעות.

יעקב מרגי: זה בתקנות?

<דודי מזרחי: זה יהיה באותם קריטריונים ובאותו מסלול.

<דודי מזרחי: את כל הסיפור של החינוך המוכר שאינו רשמי בחינוך המיוחד בדקנו באופן שיטתי, חיפשנו, בעקבות טענות שהעלו נציגים מהקואליציה לחינוך מיוחד של החינוך המוכר שאינו רשמי.

<דודי מזרחי: הם העלו שורה של סעיפים שלטענתם התקצוב היה חסר.

<דודי מזרחי: אכן הגענו להכרה שברכיבים שנוגעים לשירותים רפואיים, לשירותים פרא רפואיים אנחנו משפרים, מגדילים את התקצוב במוסדות האלה ומשווים למה שמקובל בחינוך הרשמי.

<דודי מזרחי: זו גם נקודה מאוד חשובה.

יעקב מרגי: זה לא שהם נדיבים, זו פשוט האפליה של המוכשר לעומת הלא חוקי.

<דודי מזרחי: אני שמח שאמרת את המשפט הזה.

יעקב מרגי: רציתי לוודא שאתה לא מרגיש נדיב.

יעקב מרגי: מה איכפת לך, אני אמרתי.

יעקב מרגי: טוב, יאללה, תאמר מה שאתה רוצה.

<דודי מזרחי: כל הצוות שישב היה צוות מאוד מאוד רחב.

<דודי מזרחי: יש כאן אנשים שמהבוקר עד הלילה עובדים.

<דודי מזרחי: הצוות של רחלי אברמסון, אגפי הגיל, השירות הפסיכולוגי, כל המינהל הפדגוגי באחריותה של מירי.

<דודי מזרחי: אנשים מסביב לשעון עובדים על זה, עובדים באמת מהלב.

<דודי מזרחי: אין כאן עניין של נדיבות.

<דודי מזרחי: אנחנו רוצים לעשות טוב ולשפר ככל שניתן, לעשות מה שראוי ונכון.

<דודי מזרחי: היבט נוסף זה שיפור השירות להורים.

<דודי מזרחי: יש כאן כמה היבטים.

<דודי מזרחי: ראשית, וגם על זה שמעתי טענות.

<דודי מזרחי: שמעתי גם הערת ביניים קודם על כך שעושים מנגנונים, בירוקרטיה וכו'.

יעקב מרגי: עוד לא פיתחת מנגנון - -?

<דודי מזרחי: בסוף זה אנשים.

<דודי מזרחי: הייתי נוכח פה בלא מעט ועדות, בביקורת על זה שאין מספיק קשב, שרוצים להגדיל את הקשב.

<דודי מזרחי: המטרה היא לפרוס צוות לכל אורכה של מדינת ישראל.

<דודי מזרחי: אז אמרנו, להביא כוח אדם איכותי מאוד שימצא את הכוחות הקיימים בפיקוח וברשויות המקומיות.

<דודי מזרחי: יושבים כאן מנהלי אגפי חינוך ומנהלי מחלקות ברשויות מקומיות.

<דודי מזרחי: בהרבה מאוד מקומות עושים עבודת קודש ועבודת מקצועית.

<דודי מזרחי: המטרה היא לטייב, לשפר, כשאין לי ספק שכך יהיה.

<דודי מזרחי: גם אצלנו בבית הקשר, כל הדינמיקה והדיאלוג עם ההורים הוא ממש שיפור וחידוד.

<דודי מזרחי: יש מספר מהלכים שבאים כאן לידי ביטוי.

<דודי מזרחי: אחד, פורטל הורים ומערכת מובנת לכל סוג של פניות הורים, בכדי להפוך את הנושא ליותר - -

יעקב מרגי: דודי, אני רוצה לחדד.

יעקב מרגי: המשרד כבר יודע לדבר עם משרד הבריאות לגבי ילדים מגיל לידה עד 3 שמגיעים למערכת החינוך?

יעקב מרגי: הוא יודע כבר לדבר?

<דודי מזרחי: אנחנו סגרנו והגענו להבנות לגבי הנושא של העברת המידע.

<דודי מזרחי: צריך בפרקטיקה להביא את זה לידי ביטוי ב-2018.

<דודי מזרחי: אני חושב שבסעיף הזה - -

יעקב מרגי: אמרת, אבל לא אמרת כלום.

יעקב מרגי: אם אנחנו מתקנים, צריכים לדעת - - איך פתחת?

יעקב מרגי: זיהית כשלים וקשיים.

יעקב מרגי: השינוי שאתם עושים, ואני לא רואה את זה - - היום הורה קיבל את הבשורה שהילד שלו עם צרכים כאלה ואחרים.

יעקב מרגי: באותו רגע הוא מתחיל לשחות במים עכורים, הוא לא יודע איפה, מי.

יעקב מרגי: הוא צריך טובה של זה, לשאול, לבדוק.

יעקב מרגי: האם יש מספיק נגישות למידע?

יעקב מרגי: זו התמודדות לא פחות קשה מאשר עם הבעיה עצמה.

יעקב מרגי: נתקלתי בזה.

יעקב מרגי: כשאמרתי לאיזו אישה "אם לא הייתי עונה לך, מה היית עושה", אז היא אמרה לי "הייתי מחפשת מישהו".

יעקב מרגי: השאלה אם המידע הזה נגיש.

יעקב מרגי: כל הורה יכול ללחוץ על כפתור ולקבל את זה?

<רחל אברמזון: זאת הבשורה, אני חושבת, בהשקה של פורטל ההורים שלנו, פורטל להורים בחינוך המיוחד שזכאים לשירות בחינוך המיוחד ולכל הורה שרוצה מידע כזה או אחר.

<רחל אברמזון: בתוך הפורטל גם יצרנו קישורים אל המשרדים האחרים שתומכים, כמובן עם המידע באופן ברור מה כל ילד זכאי לקבל בסל שירותים כזה או אחר.

<רחל אברמזון: יש אפשרות לפנות.

<רחל אברמזון: יש לנו גם מערך של פניות, אנשים יכולים לפנות און ליין למשרד.

<רחל אברמזון: מוקדנים יענו על פי תחומים שונים וצרכים שונים כאלה ואחרים.

יעקב מרגי: ומגיעים לזה מתוך הפורטל?

<רחל אברמזון: כן, הם יגיעו דרך הפורטל.

<רחל אברמזון: דבר נוסף שהוא מאוד משמעותי, בתוך הפורטל תהיה אפשרות לכל הורה שכבר נכנס בשערי המערכת לקבל את סיסמת הזיהוי האישית שלו.

מאיר כהן: הפורטל פעיל?

<רחל אברמזון: הוא כבר פעיל.

מאיר כהן: יש פה הורים שיכולים להעיד על זה?

<רחל אברמזון: מי שנכנס יכול - -

קארין אלהרר: מי השתמש בו?

<רחל אברמזון: מה שכן חשוב זה שכל הורה יכול לקבל את סיסמת הזיהוי האישית שלו.

יעקב מרגי: זה פורטל חדש?

<רחל אברמזון: זה פורטל שהושק בחודשיים האחרונים.

<רחל אברמזון: הוא נמצא עכשיו בתקופה שאנחנו שומעים משוב מההורים.

<רחל אברמזון: אנחנו גם פתחנו קבוצת פייסבוק של הורים שנכנסו ונתנו לנו את התובנות שלהם כדי שנשדרג ונשכלל את זה.

<רחל אברמזון: מה שחשוב לי להגיד זה שכל המידע יהיה מרוכז שם, לא צריך עוד לברר בבית ספר, אם עברנו ממסגרת למסגרת.

<רחל אברמזון: כל המידע של הילד נמצא שם.

<רחל אברמזון: הורה יוכל להזין לשם ולראות את כל המערך – החל מתכנית אישית של הילד שלו, החל מאיזו שעה המערכת, איפה נמצא הילד וכו'.

<רחל אברמזון: אנחנו נשמח לכל הערה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, תראה, אני חייבת לומר כמה דברים בעניין.

קארין אלהרר: קודם כל, אני חושבת שראוי לברך את משרד החינוך שכן רוצה להתחיל ליישם את מה שחשבתי שהוא כבר זכרונו לברכה, המלצות ועדת דורנר.

קארין אלהרר: אני מברכת אתכם על היוזמה הזאת, על המקום של לתקן ולשנות לטובת ילדי החינוך המיוחד וילדים עם צרכים מיוחדים בכלל.

קארין אלהרר: עכשיו יש לי כמה הערות.

קארין אלהרר: אל"ף, ההצעות, כפי שאני שמעתי אותן, נאמר זאת כך, הן הצעות טובות מאוד, אבל ברובן לא באות לידי ביטוי בהצעת החוק הממשלתית.

קארין אלהרר: הדבר שאני חושבת שדיברנו עליו גם בוועדה לביקורת המדינה שקיימנו דיונים, בוודאי כאן בוועדת חינוך, זה העובדה שאנחנו לא יודעים לבוא ולומר כמה ילדים ייהנו מהשינוי הזה, ואני אומרת "ייהנו" לא בציניות בכלל.

קארין אלהרר: אני חושבת שזה ערך לסייע להורים לשלב את הילדים שלהם ובאמת לאפשר שוויון הזדמנויות מלא לילדים.

קארין אלהרר: אז אל"ף, העניין של הכסף.

קארין אלהרר: הדבר השני שבעיני הוא סופר בעייתי, נושא התיאום מול מנהלי מחלקות החינוך ברשויות המקומיות.

קארין אלהרר: אני מבינה שיש לכם הסכמה עם השלטון המקומי, עם חיים ביבס, והערכתי הגדולה לחיים ביבס שלא ישתמע אחרת, אבל עם כל הכבוד - -

יעקב מרגי: כשאומרים "מרכז שלטון מקומי", אני מתייחס לזה כגוף.

יעקב מרגי: זה לא אישי, זה לא הוא.

קארין אלהרר: בסדר, אבל הוא נתן את הסכמתו.

קארין אלהרר: הוא הנציג.

יעקב מרגי: הוא נשען על אנשי המקצוע שלו.

קארין אלהרר: אני קוראת את נייר העמדה של אנשי המקצוע שאומרים שהם מתנגדים בתוקף לדבר הזה.

קארין אלהרר: עכשיו תראו, יכול להיות שיהיה מתווה שהוא נהדר, אבל אם הוא לא יגיע לידי יישום, מה הועלנו?

קארין אלהרר: להיפך, פגענו.

קארין אלהרר: בעניין הזה אני מפצירה במשרד החינוך כן לשבת עם הגורמים הרלוונטיים.

קארין אלהרר: אי אפשר יהיה לסמן "וי".

קארין אלהרר: אני בטוחה שאתם לא רוצים רק לסמן "וי", אתם רוצים באמת להעביר משהו שהוא משמעותי

יעקב מרגי: קארין, רק הצעה לסדר.

יעקב מרגי: הרי זה דיון לחקיקה.

יעקב מרגי: אפשר עכשיו לשחרר קיטור ובזמן החקיקה נקרא - -

קארין אלהרר: אני לא משחררת קיטור, אני מציעה הצעה.

יעקב מרגי: הדברים הכבדים והחשובים, אם תגידי אותם עכשיו ונרוץ בחקיקה לא עשינו כלום.

יעקב מרגי: אני מציע שנאמץ את הפרקטיקה שעובדת בוועדה הזאת, והיא שכשניגש להליך החקיקה, סעיף סעיף נעצור ונדבר עליו מהותית.

קארין אלהרר: לא, הערות כלליות.

יוסף ג'בארין: דווקא הערות כלליות הן סופר חשובות עכשיו.

יעקב מרגי: אני חושב שלא, כי בסוף זה יישאר באוויר.

יוסף ג'בארין: נתחיל בעניין העקרוני, אחר כך סעיף סעיף.

יעקב מרגי: ההבדל הוא שאני רוצה לקדם את החקיקה הזאת.

קארין אלהרר: אתה מנהל את הוועדה.

קארין אלהרר: אני לא מנסה חלילה - -

יעקב מרגי: תודה, גברתי.

קארין אלהרר: אני מכבדת את בקשתך, אבל יחד עם זאת - -

יעקב מרגי: אם נפתח דיון עכשיו, זה שבועיים.

קארין אלהרר: אני חושבת שאת הסעיפים הספציפיים אפשר תמיד לנסח מחדש.

קארין אלהרר: יושב כאן צוות מקצועי מהטובים ביותר שיש.

קארין אלהרר: אני אומרת, לא זו הבעיה.

קארין אלהרר: הבעיה היא העקרונות.

קארין אלהרר: העניין של הכסף שהולך אחרי הילד זה מיליארדים.

קארין אלהרר: מצד שני, אתם הולכים לכיוון הנגדי לגמרי.

קארין אלהרר: יש הצעה של 100 מיליון שקל, נכון?

קארין אלהרר: זו העלות של החוק?

יעקב מרגי: 180.

יעקב מרגי: רק בקטע הזה של השילוב.

יעקב מרגי: חשוב שייאמר, כי הולכים לעשות פה שינויים כבדים במיליארדים.

יעקב מרגי: תוספתי לשילוב.

קארין אלהרר: בסדר, אני מדברת רק על תוספתי.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אולי לא שמעת - -

יעקב מרגי: קארין, את חיה את זה, נושמת את זה, אבל יושבים פה, וגם לפרוטוקול חשוב שייאמר.

יעקב מרגי: לא להתרגז כל כך.

קארין אלהרר: אני רואה את האנשים מסביב לשולחן.

קארין אלהרר: אני לא מכירה פה מישהו - -

יעקב מרגי: אני לא חי את זה.

יעקב מרגי: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול.

קארין אלהרר: במנות עודפות, אדוני היושב-ראש.

קארין אלהרר: אני אומרת, הכוונה היא מצוינת, הרצון הוא נהדר, אני מברכת עליו, אבל אם אנחנו באמת רוצים לאפשר בחירה להורה, ואני מאמינה שזו כוונתכם, גם שאתם רוצים לעשות אותה בצורה הדרגתית, אי אפשר באותה נשימה להגיד: אפשרות בחירה, אבל הסל שתקבלו במסגרת המשלבת יהיה פחות מהסל - -

יעקב מרגי: לא יהיה.

יעקב מרגי: אני אומר לך מה אני מחויב.

יוסף ג'בארין: אבל בינתיים זה המצב.

יעקב מרגי: פרט ליום לימודים ארוך והחופשות, הכל עובר עם התלמיד.

קארין אלהרר: באיזה כסף?

יעקב מרגי: זה אפילו מועצם.

יוסף ג'בארין: זה לא מה שכתוב בהצעת החוק.

קארין אלהרר: אתה חושב שזה יעלה 180 מיליון?

יעקב מרגי: זה עולה יותר.

יעקב מרגי: התוספתי רק 180.

קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את זה ממשרד החינוך.

יעקב מרגי: בקשה, דודי, תתייחס.

יעקב מרגי: קודם כל, תאשר את מה שאמרתי, זה יותר חשוב.

<דודי מזרחי: אל"ף, אני מאשר.

יעקב מרגי: מה אתה מאשר?

יעקב מרגי: תסביר לפרוטוקול.

יעקב מרגי: תאמר בדיוק מה אתה מאשר.

<דודי מזרחי: אנחנו מדברים במודל שהתקציב הולך אחרי הילד.

<דודי מזרחי: בהצעה שהנחנו על השולחן מוגדרים מאפיינים מובנים של סוג המקרה.

<דודי מזרחי: למה הכוונה?

<דודי מזרחי: להארכת יום הלימודים, לחופשות, ובמקרים מאוד מסוימים אם יש בבית הספר לחינוך מיוחד בריכה טיפולית שאני לא יודע לעשות את אותה בריכה טיפולית, אז לאפשר - -

קארין אלהרר: נהדר, אבל זה לא כתוב.

<דודי מזרחי: בסדר, אפשר ללבן את זה.

יוסף ג'בארין: זה דבר עקרוני מאוד.

יוסף ג'בארין: אתה אומר שזה לא כתוב ואפשר לכתוב את זה.

יעקב מרגי: אני אומר לך, להביא את זה בלי שאני מקבל בצורה מסוימת – לא לחינם אמרתי – את הדבר כתוב, מתחייב - - כל הסל שאתה מדבר איתי עליו בעל-פה חסר בספר.

יעקב מרגי: אלו מילים שיכולות להיות באוויר.

יעקב מרגי: אני מאמין לכנות שלכם, אני יודע כמה אתם רוצים כי זה פותר לכם בעיה, ודאי להורים.

יעקב מרגי: אני בא ואומר, זה חייב להיות כתוב.

יעקב מרגי: אני הולך איתכם מהקשה ביותר לקל ביותר - גוף החוק, תקנות, הוראות.

יעקב מרגי: מעבר לזה לא רוצה להיות נדיב.

יעקב מרגי: תחשבו על הדרך, יש לנו זמן.

יעקב מרגי: זה חייב, גם לטובתכם, להיות כתוב.

יעקב מרגי: כשנגיע לחקיקה, אנחנו נראה חצי תמונה.

יעקב מרגי: עם חצי תמונה, אני אומר לך, קשה יהיה לאשר את הצעת החוק הזאת.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס למשהו אחר.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, תשמע, ישנם שני ערכים.

יוסי יונה: קודם אני רוצה הערה לסדר, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: שמחתי לשמוע בתחילת הדיון שאתה אינך מתכוון להוביל כאן חקיקת בזק, אלא לקיים דיון פרשני, יסודי.

יעקב מרגי: גם פיליבסטר לא.

יוסי יונה: זה מאוד מאוד חשוב.

יוסי יונה: אני אומר לך גם למה.

יוסי יונה: החוק הזה הגיע לפתחנו לפני מספר ימים.

יוסי יונה: הוא חוק מאוד חשוב, אבל יחד עם זאת מאוד מאד מורכב.

יוסי יונה: יש מקום שאנחנו נשקיע את הזמן הדרוש כדי להבין את הסעיפים, להעיר עליהם, וגם לעשות את התיקונים שיהיו מקובלים לפחות על רוב האנשים שיושבים פה סביב השולחן הזה.

יוסי יונה: על פניו, או יותר מעל פניו, יש שני ערכים מאוד חשובים שמשתלבים - אין אלא לברך עליהם - ומונחים ביסודו של החוק הזה.

יוסי יונה: זה גם העניין של השילוב, שבא משרד החינוך ואומר שהחוק הזה נועד לעודד שילוב של ילדים במסגרות רגילות.

יוסי יונה: דבר שני, הוא גם בא ואומר שאנחנו צריכים - יש פה איזה אלמנט של דמוקרטיזציה – שלהורים תעמוד הזכות להכריע אם הם רוצים מערכת משלבת או מערכת סגרגטיבית.

יוסי יונה: כפי שאדוני יודע, המון פעמים הפרטים נמצאים במכניקה, הפרטים נמצאים בדינמיקה, הפרטים נמצאים בתקציבים שאנחנו מקצים לדבר הזה.

יוסי יונה: מאוד יכול להיות, כפי שאתה גם יודע, אדוני היושב-ראש, שלעיתים כאשר אנחנו מתכוונים לטוב, אנחנו רואים שהתוצאה לא כל כך עולה בקנה אחד עם הכוונה שלנו.

יוסי יונה: בשלב הזה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להביע יותר חששות מאשר לקבוע מסמרות ולהגיד אם החוק הזה הוא טוב או לא טוב.

יוסי יונה: אני אומר, יש לי חששות.

יעקב מרגי: מתבקש ולגיטימי.

יוסי יונה: נכון.

יוסי יונה: אמרת בתחילת דבריך עד כמה זה עולה בהלימה או עולה בהלימה עם ועדת דורנר.

יוסי יונה: יש עיקרון שדורנר קבעה בוועדה שלה, באחת ההמלצות שלה, וזה שהכסף ילך אחרי הילד.

יוסי יונה: אנחנו תוהים עד כמה הדבר הזה אכן יתקיים.

יוסי יונה: אמר דודי, ואני שמח על ההערה שלו, שיודעים שקיימת דיפרנציאציה מבחינת היכולות על פי ישובים.

יעקב מרגי: לא ישובים, מדד בית ספרי.

<דודי מזרחי: כשדיברתי על הרשויות, התכוונתי - -

יוסי יונה: שמעתי רשויות.

יעקב מרגי: אני שמעתי מדד בית ספרי.

יוסי יונה: אני אגיד לכם מאיפה אנחנו באנו, וזה מהעיסוק שלי בחינוך.

יוסי יונה: באופן מסורתי, אחת מהדאגות שהייתה לנו, וזה עלה המון פעמים לבתי משפט, זה העובדה שוועדת ההשמה פעלה לא באופן שמשקף לחלוטין את האינטרסים של הילד.

יוסי יונה: חשבנו שוועדות השמה עושות המון עבודות לא טובות של הסללה, שהן מעיפות תלמידים מתוך בית הספר כדי שבית הספר ירוץ ברמה גבוהה וכו'.

יוסי יונה: אני רוצה שהדבר הזה לא יישנה, שלא נחזור על אותה בעיה.

יוסי יונה: אני חושש שבחוק הזה יש לנו את ועדת ההשמה בדלת האחורית אם אנחנו לא מגבילים את אופן פעולתה.

יוסי יונה: אומרים לנו: נכון שיש ועדת זכאות, וועדת הזכאות נותנת להורה את האפשרות לכאן או לשם, למערכת סגרגטיבית או למערכת משלבת, אבל עדיין היה וישנם מקרים - נכנה אותם חריגים - ועדת הזכאות יכולה לעשות "אובר-ריידינג" להורה ולהגיד: לא, הבן שלך או הבת שלך ילכו לחינוך מיוחד, ואז השאלה אם במתכונת הקיימת היום יש לנו מספיק סייגים ומגבלות שלא יהיה abuse של הדבר הזה, כפי שאני יודע שהיה המון פעמים abuse באופן פעולתה של ועדת ההשמה לאורך שנים רבות.

יוסי יונה: אין לנו נתונים חד משמעיים לגבי המסגרת התפקודית של ועדת הזכאות כך שהיא לא תחזור על העוולות האלו.

יוסי יונה: דבר נוסף, וזה קשור לעניין של הדיפרנציאליות, מה הוא החשש שעולה.

יוסי יונה: אני, אדוני, קיימתי מספר ישיבות עם ארגונים חברתיים, כולל גם עם דודי, שהיה מאוד נדיב בלדון ולנסות לשכנע אותי - -

יעקב מרגי: הוא פעל לפי רוח המפקד.

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: מה אנחנו יודעים היום על מה שקורה במערכת החינוך כשאנחנו עוסקים בסוגיה הזאת של החינוך המיוחד?

יוסי יונה: שהורים אמידים שרוצים בכל זאת שילדיהם יהיו משולבים במסגרות משלבות, יש להם את המשאבים העודפים להביא מכיסם כדי להבטיח שהילד יישאר שם, ואילו הורים שהם לא אמידים וצריכים לילדיהם חינוך מיוחד, מאוד יכול להיות שברירת המחדל שלהם תהיה לשלוח את הילד לחינוך מיוחד, והנה יש לנו עוד פעם את הסגרגציה המעמדית.

יוסי יונה: אומר דודי שבמתכונת שבה יעבוד החוק הזה יעמוד פיצוי או תהיה הקצאה דיפרנציאלית כדי שלא תהיה ברירת המחדל הזאת.

יוסי יונה: אנחנו צריכים לדעת פרטים מאוד מאוד ספציפיים כדי להבטיח שאכן זה לא קורה.

יוסי יונה: אני רוצה גם לציין שאם אנחנו רוצים להשאיר את הילד במערכות המשלבות, יכול מאוד להיות שהעלות תהיה גדולה יותר, בין אם זה בגלל הבריכה שפה צוינה וכו'.

יוסי יונה: מדוע?

יוסי יונה: כי למערכת החינוך המיוחד, כפי שהיא היום פועלת, יש את ההיגיון שלה, יש את השגרתיות שלה, בעוד שבמערכת הרגילה נצטרך יותר משאבים.

יוסי יונה: מאוד יכול להיות שאם אנחנו לא נעשה את הדיפרנציאציה הזאת באופן מאוד מאוד משמעותי לגבי ילדים שאותם אנחנו רוצים לשלב, נכונו לנו בעיות.

יוסי יונה: אני מעלה חששות.

יוסי יונה: אני מקווה שאנחנו נעשה דיון פרטני, יסודי בכל מה שמובטח לנו כאן סביב השולחן הזה מנציגי משרד החינוך - אתה גם ציינת את זה - ושיבוא בסופו של דבר לחקיקה פרטנית בסעיפים עצמם, מתוך תקווה שבסוף מה שיצא מתחת ידנו יהיה הרבה יותר טוב ממה שמונח בשלב הזה לפנינו.

יוסי יונה: אני מקווה לטוב, אבל בואו אנחנו - -

יוסף ג'בארין: אני מצטרף לכל הדברים שאמר יוסי.

יוסף ג'בארין: אני בעניין הזה מחזק את ידיך.

יוסף ג'בארין: הבנתי שגם אתה כיו"ר הוועדה בצד הזה של הדברים.

יעקב מרגי: השתדלתי לא להיפגע, אבל בסדר.

יעקב מרגי: עבר אותך.

יוסף ג'בארין: לא היה מובן שזה ככה.

יוסף ג'בארין: זה עבר בקריאה ראשונה.

יוסף ג'בארין: זה לא המצב כיום.

יוסף ג'בארין: זה מצריך שינוי, כדי שנגיע למצב שתיארת אותו.

יוסף ג'בארין: האמת שאני חייב לומר גם לדודי וגם לאנשי משרד החינוך כגילו נאות, שגם יוסי וגם אני מלמדים חינוך, או לפחות לימדנו חינוך עד שהגענו לכנסת.

יוסי יונה: זה אומר שיש אינטרסים מנוגדים פה.

<רחל אברמזון: גם חבר הכנסת מאיר כהן - -

יעקב מרגי: גם אני.

יעקב מרגי: כל הזמן מחנכים אותי.

יעקב מרגי: עד היום מחנכים אותי.

יעקב מרגי: גם אני בחינוך כל היום.

יוסף ג'בארין: כאשר מגיעים לרגע שאמור להיות היסטורי בעניין הזה של זכויות לאנשים עם מוגבלויות ומסתמכים על דוח דורנר, אותו דוח שכולם מסתמכים עליו, כשפעילים מרכזיים בתחום הזה של חינוך מיוחד שאנחנו עובדים איתם כבר הרבה שנים מתנגדים להצעה, זה אומר דרשני.

יעקב מרגי: לא תמיד.

יעקב מרגי: כל דבר טעון בדיקה אצלי.

יוסף ג'בארין: הביקורת שאתה העלית היא הביקורת שהם מעלים.

יעקב מרגי: אתה צודק, אבל אני אישית - -

יוסף ג'בארין: לא אמרתי תמיד.

יעקב מרגי: כל דבר טעון בדיקה אצלי.

יוסף ג'בארין: לא אמרתי תמיד, אמרתי לפחות עכשיו.

יוסי יונה: אבל דרשני באנגלית זה הסתייגות טנטטיבית.

יוסף ג'בארין: בדיוק.

יעקב מרגי: זה טעון בדיקה כל הזמן.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב ראש, כשאני שומע מהנציבות של זכויות אנשים עם מוגבלות, שהיא גוף סטטוטורי, גוף שיש לו מעמד גם בחוק, שבכלל היא לא הייתה מעורבת בעניינים של הכנת החוק ופרטי החוק, זה מפריע לי.

יוסף ג'בארין: כשאני, אפילו שאני בא מהאופוזיציה, רואה שיש דבר חקיקה שלא שיתף את כל האנשים שמעורבים בנושאים האלה, זה בעייתי, זה נראה לי מאוד בעייתי, כי אני רוצה להסתמך גם עליכם וגם על הוועדה - -

יעקב מרגי: מה אנחנו עושים עכשיו?

יעקב מרגי: זה הדיון הציבורי.

יוסף ג'בארין: אם אתה אומר שזה לא מאוחר, שגם הנציבות וגם נציגי הארגונים, מצוין.

יעקב מרגי: חיכיתי שזה ייעשה במשך 70 שנה, אבל זה לא נעשה.

יעקב מרגי: כבר 3 שנים אני דוחף ודוחף.

יעקב מרגי: ברוך השם מגיעים למשהו.

יעקב מרגי: לומר לך שזה הכי מושלם?

יעקב מרגי: לא.

<ערן טמיר: אדוני היושב-ראש, טוב שזה מגיע אליך, אחרת לא היינו מגיעים לזה.

יעקב מרגי: חכה, בוא נראה.

יעקב מרגי: כשנגזור את הסרטים נדבר.

יעקב מרגי: חכה.

יוסף ג'בארין: הרבה תקוות תלויות בך.

יעקב מרגי: אני פוחד שהם ייבהלו בסוף.

יוסף ג'בארין: העיקרון המרכזי שכבוד היו"ר הצביע עליו זה שהכסף צריך ללכת עם התלמיד.

יוסף ג'בארין: זה לא מה שאני רואה כאן.

יוסף ג'בארין: מה שאני רואה כאן זה מצב שהורים שאין להם כסף יעדיפו שהילדים שלהם ילכו לבית ספר בחינוך המיוחד כי שם הרבה יותר זול.

יוסף ג'בארין: זו המגמה שקיימת כיום בחוק.

יוסף ג'בארין: זה סותר את העיקרון שאנחנו מדברים עליו.

יוסף ג'בארין: צריך שזה יהיה ברור בתוך החקיקה.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא נשאיר את זה לסיכון, כי אז משפחות מוחלשות הן אלו שישלמו את המחיר.

מאיר כהן: אני רוצה להעיר כמה דברים.

מאיר כהן: אל"ף, אנשי משרד החינוך, אנחנו שומעים מהארגונים שלא התייעצתם איתם.

מאיר כהן: יש כאן הערות של עלות, להערכתי הן הערות מצוינות.

מאיר כהן: לגבי הבינוי, יש הבטחה ל-300 כל שנה, כאשר מצד שני יש עלייה גדולה מאוד במספר האוטיסטים.

מאיר כהן: הרשת היא עם חורים יותר מידי גדולים.

מאיר כהן: אני לא מבין למה ראשי הערים, שבאמת איכפת להם, תומכים בשינוי של ועדת ההשמה.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד להורים, היות והייתי גם במשרד החינוך והייתי גם ראש רשות, אם עד עכשיו הייתה לכם כתובת כשמשהו לא מצא חן בעיניכם לבוא לראש הרשות ולדפוק לו בדלת, לבוא למנהל מחלקת החינוך ולדפוק לו בדלת, תשכחו מזה.

מאיר כהן: לתפוס יושב-ראש ועדה שהוא איש משרד החינוך הרבה יותר קשה מאשר האינטימיות שהייתה לכם עם נבחרים.

<קריאה: אנחנו נתייחס לזה כשיתנו לנו את האפשרות.

מאיר כהן: קחו את זה בחשבון, אני אומר את זה להורים.

מאיר כהן: חברייה, יכול מאוד להיות שיבוא מישהו, יבוא רון חולדאי ויגיד לי שזה טוב לו, אבל אני אומר לכם שבדימונה, בפריפריה, לאינטימיות הזאת שיש להורים עם הרשות אין תחליף.

מאיר כהן: הייתי צריך להקדים ולהגיד שאני אתמוך בחוק, הוא מצוין, אבל צריך לעשות - -

יעקב מרגי: אני ער לחשש, בסדר?

יעקב מרגי: אני אמשיך לרדוף אחרי ראש הרשות כי בסוף הוא ראש רשות החינוך.

מאיר כהן: זה הבעת אי אמון במחלקת החינוך הרשותית.

יעקב מרגי: זה משהו אחר.

יעקב מרגי: תראה, הורים שיש להם את היכולות, שהם מכירים, שהם בעלי יכולות אינטלקטואליות, שהם מבינים את מערכות החינוך, מכירים את הזכויות שלהם, תאמין לי, גם אם היו"ר יהיה היועץ המשפטי לממשלה הם יקבלו.

יעקב מרגי: איפה החשש שלנו?

יעקב מרגי: אלה שלא.

יעקב מרגי: אלה שלא, סבלו גם וגם מזה , כי הם הלכו תמיד אחרי מה שאמרו להם.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש ועדות השמה שעשו את זה בצורה הכי מקצועית - -

מאיר כהן: אני חושב שאת ועדות ההשמה צריך לתקן, אבל לא להוציא את האחריות מראשי הרשויות.

יעקב מרגי: מאיר, זה המשפט האחרון שרציתי לומר לך.

יעקב מרגי: יכול להיות שהיו צריכים לתקן.

יעקב מרגי: נבחרה האופציה הזאת.

יעקב מרגי: ראיתי את ההרכב של הוועדה.

יעקב מרגי: אני ער לחששות.

יעקב מרגי: בהתחלה חשבתי שחברי כנסת יחכו לחקיקה, אבל אז אמרתי שניתן לחברי הכנסת ולגופים המרכזיים לשחרר.

מאיר כהן: עוד הערה מהניסיון שלי.

מאיר כהן: אתם לא מחייבים בהצעת החוק שיהיו רופאים ועובדים סוציאליים.

מאיר כהן: הם חשובים מאוד.

מאיר כהן: כשאני קורא את הרכב ועדת ההשמה, חברייה, חייב שיהיה שם רופא, גם אם צריך לשלם לו.

מאיר כהן: חייב שתהיה שם עובדת סוציאלית.

מאיר כהן: אם תשלמו להם, הם יגיעו.

מאיר כהן: האיחוד של ועדות השמה וועדות שילוב, אני צופה הרבה מאוד בעיות עם זה, אבל בכל זאת, אדוני, אני מברך על החוק הזה.

מאיר כהן: שלרגע לא תבין אחרת.

יעקב מרגי: אני חי עם כל מה שנאמר כאן מבחינת חששות.

יעקב מרגי: הדיון הוא פתוח.

יעקב מרגי: אבי קמינסקי, בקשה, הגשתם נייר עמדה.

<אבי קמינסקי: קודם כל, תודה רבה.

<אבי קמינסקי: אני רוצה לומר מספר דברים, אחר כך אני אמסור את רשות הדיבור לעמוס, מנהל אגף החינוך המיוחד בעיריית פתח תקווה.

<אבי קמינסקי: הוא ריכז את עבודת הוועדה שלנו.

<אבי קמינסקי: אני רוצה להעיר כמה הערות.

<אבי קמינסקי: אחת, אנחנו התחלנו לעבוד עם משרד החינוך מנקודה מסוימת.

<אבי קמינסקי: ראינו את המצגת, ראינו את הדברים.

<אבי קמינסקי: היינו גם בפגישות יחד עם משרד החינוך.

<אבי קמינסקי: לא הגענו לתובנות, לכן הערנו את הערותינו מאל"ף ועד ת"ו.

<אבי קמינסקי: הדבר השני, יש צדדים מאוד מאוד חיוביים בחוק.

<אבי קמינסקי: אנחנו חושבים שיש מקום לחזק את החינוך הרגיל.

<אבי קמינסקי: אני חושב שחברי הכנסת אמרו הערות חיוביות וחשובות מאוד סביב העניין הזה של טיפולים פרא רפואיים, הקשיים וכל מה שרוצים לחזק את המסגרת הזאת של החינוך הרגיל.

<אבי קמינסקי: גם חיזוק כוח האדם בהוראה שנמצא היום לוקח זמן.

<אבי קמינסקי: צריך גמישות של 3 ו-4 שנים עד שהמערכת תיכנס לפעולה בעניין הזה.

<אבי קמינסקי: בינתיים אנחנו בתוך מסלול של ועדות ההשמה.

<עמוס תמם: אני מודה על כך שמאפשרים לנו לבוא לכנסת ישראל ולהעלות את הדברים שלנו.

<עמוס תמם: כמו שאבי אמר, קיימנו פגישות עם מנכ"ל משרד החינוך ועם צוות מטעם המשרד על מנת לגבש הצעות, לתת מענים ולדייק את התלמידים שמופנים לקבל שירות בחינוך המיוחד.

<עמוס תמם: עקרונות המתווה המוצע מקובלים עלינו, אך יש לנו השגות לגבי דרך הביצוע שהמשרד מציע.

<עמוס תמם: לא ייתכן ששיקול הדעת העיקרי והיחיד של המשרד יהיה השיקול התקציבי.

<עמוס תמם: הנחת היסוד שלנו היא שגם נציג המשרד הוא גורם מקצועי, הוא מכוון לטובת הילד והמערכת, הוא לא מודרך אך ורק על ידי התקציב.

<עמוס תמם: להלן עמדתנו ביחס לנושא הזה: אחד, אנחנו חושבים שיש להתחיל בחיזוק מערך החינוך הרגיל כדי להיערך לקליטה מיטבית של תלמידים משולבים בהיקפים רחבים.

<עמוס תמם: אנחנו חושבים שצריכים לקבוע מנגנון שיקבע מי נכנס בשער הוועדה.

<עמוס תמם: על ידי כך שנצמצם את מספר התלמידים בחינוך המיוחד ניצור קושי גדול יותר בחינוך הרגיל.

<עמוס תמם: יש להקצות משאבים כספיים ומשאבי כוח אדם מתאימים למהלך זה.

<עמוס תמם: יש לחדד את הגדרת פרופיל תלמיד החינוך המיוחד וההתאמה שלו לשינויים המבוקשים.

<עמוס תמם: יש לבדוק מחדש אישור למסמכים קבילים – תוקף המסמך, מאבחנים פרטיים.

<עמוס תמם: אנחנו מדברים על כך שהמשרדים עדיין לא נפגשו ביניהם כדי לחדד את העניין של המסמכים, את התוקף שלהם, אם הרופא אומר כך, אם אנחנו חייבים לעשות כך או אחרת, וכמובן לדייק.

יעקב מרגי: יש פג תוקף לאבחון?

יעקב מרגי: הוא תקף מכיתה ג' עד י"ב?

<עמוס תמם: אני חושב שיש לעדכן אותו, יש להסתכל עליו.

יעקב מרגי: אני מסכים איתך, אני מתחבר לדברים.

יעקב מרגי: צריך לקבוע.

<עמוס תמם: משרד החינוך החליט שגם קלינאי תקשורת ייתן אבחון לילד עם עיכוב התפתחותי, עם עיכוב שפתי כדי שיוכל לקבל מענה בחינוך מיוחד, כאשר בזה הוא ביטל את הצורך להגיע לרופא התפתחותי שיסתכל על הילד בצורה הוליסטית.

<עמוס תמם: קשה לי להאמין שיש לילד רק בעיה שפתית.

<עמוס תמם: יש מעט מאוד, אבל זה כמעט ולא קיים.

<עמוס תמם: מצד אחד, אין איש מקצוע כמו רופא - -

יעקב מרגי: אתה פרופסיה בתחום הזה.

יעקב מרגי: אני אשאל אותך שאלה.

יעקב מרגי: תסכים איתי שיש תלמידים שאם ניקח אותם לקלינאית תקשורת או ליועצת חינוכית הן יתנו אינדיקציה יותר מדויקת מאשר מה שנתן לך הנוירולוג בגיל לא יודע מה.

יעקב מרגי: הוא לא נותן לך נקודות פרטניות.

יעקב מרגי: עם הזמן אתה מזהה את הקשיים האמיתיים ביום יום.

יעקב מרגי: אני עכשיו זורק באוויר.

<עמוס תמם: זה כשהילד אצלי.

יעקב מרגי: אין לי דעה, אני לא מחווה דעה, אני רק בא ואומר, יש כאלה, יש כאלה ויש כאלה, לא הכל אותו דבר.

<עמוס תמם: אני חושב שעדיין, לפני שבכלל מתחילים, המתווה הוא מבורך.

<עמוס תמם: בחלקים רחבים שלו הוא מצוין.

<עמוס תמם: העניין הוא שאנחנו חייבים להיפגש עם המשרדים השונים, כמו מערכת הבריאות, מערכת הרווחה, כדי לבנות את המתווה הנכון ואת הדרך.

<עמוס תמם: עכשיו תראו, הקשר עם ההורים.

<עמוס תמם: במצב הנוכחי שבו יש להורים הזכות לבחור את המסגרת החינוכית הרצויה להם, נדרשת היערכות מחודשת והגדרה לגבי ועדת הזכאות.

<עמוס תמם: יכול להיות שבצורה הזאת הוועדה מיותרת, לא חייבים אותה.

<עמוס תמם: אנחנו חושבים שיש להגדיר קריטריונים מי מוסמך לעמוד בראש הוועדה.

<עמוס תמם: כיום אין הגדרה למינוי יושב ראש הוועדה.

יעקב מרגי: אלו שאלות שיישאלו תוך כדי.

<עמוס תמם: נכון.

<עמוס תמם: יש לוודא הגדרה, הכשרה ובניית השתלמות שוטפת, כדי שתהיה אחידות, כדי שבכל הארץ יהיה אותו דבר.

<עמוס תמם: צריך להכשיר יושב-ראש, צריך ללמד אותו, צריך לכוון אותו, צריך לקבוע השתלמויות שנתיות.

<עמוס תמם: קיימים פערים בניהול ועדות ההשמה.

יעקב מרגי: אני הייתי עושה תנאי סף של 3 שנות ניסיון כמנהל מחלקת חינוך בעירייה.

<עמוס תמם: וחלק בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: כשניכנס לפרקטיקה של ההקראה והחקיקה תוכל להתייחס לנקודות.

<עמוס תמם: תראו, אנחנו בעד הקמת בקרה על ועדות ההשמה.

<עמוס תמם: אנחנו בעד שיהיו גם אנשים שיבואו לבקר את ועדת ההשמה ואם ועדת ההשמה ביישוב מסוים, בעיר מסוימת לא מתפקדת לשביעות רצון, לקחת את התפקיד של יושב-ראש הוועדה, כמו שעושים ברשויות מקומיות, ולמנות ועדה קרואה.

<עמוס תמם: יחד עם זה, העניין הזה שבהצעת החוק ליושב-ראש, ולא משנה מי יהיה היושב-ראש, יש שני קולות או יש זכות וטו קצת לא נכונה לוועדות כאלו.

<עמוס תמם: אנחנו כן מסכימים שלאותו יושב-ראש תהיה הזכות להחליט בזמן שיש מה שנקרא תיקו.

יעקב מרגי: אתה יודע, יש לי בעיה עם מה שאמרת.

יעקב מרגי: אותי מנחה טובת הילד, אותי מנחה התפיסה שאת הכי טוב התלמיד יקבל.

יעקב מרגי: אם אני מתחיל עם הצבעות, וטו, למי יש רוב, למי אין רוב, אני נכנס לאיזה חוסר הבנה סביב השולחן מה אנחנו עושים בכלל.

<עמוס תמם: נכון להיום הוועדות עובדות בצורה כזו שאם לא מגיעים להסכמה לטובת הילד, מקיימים ועדה חדשה עם אנשים אחרים.

יעקב מרגי: מר תמם, ניכנס לזה לעומק - -

<עמוס תמם: דבר אחרון, דורנר לא צמצם את המספר הילדים שהופנו לחינוך המיוחד.

<עמוס תמם: צריך גם את זה לקחת בחשבון.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לנציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות.

יעקב מרגי: למי שלא יודע, נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות היא חלק ממשרד המשפטים, זה גוף שלטוני.

<אברהם טורם: ראשית, אני מצטרף לברכות על החשיבות לעשות שינויים שגם משרד החינוך וגם היושב-ראש מדברים, בטח על לעשות שינוי משמעותי בוועדות ההשמה, אבל יחד עם זה אני חושב שיש פה תהליך שכולו לוקה בחסר.

<אברהם טורם: אתה הולך איתנו קילומטראז' ארוך מאוד, היושב-ראש.

<אברהם טורם: זאת לא נחשבת התייעצות.

<אברהם טורם: לא התייעצו עם אנשים עם מוגבלות, לא התייעצו עם ארגונים של אנשים עם מוגבלות.

<אברהם טורם: עם הנציבות התייעצו פעם ראשונה, שבה למדנו על החקיקה הזאת.

<אברהם טורם: הערנו לא מעט הערות.

<אברהם טורם: הם רצים על זה מספר חודשים.

<אברהם טורם: אני חושב שעל פי חוק שוויון, בטח על פי אמנת האו"ם, מחויבת פה התייחסות שונה ורצינית יותר לנושא ההתייעצות.

<אברהם טורם: דודי וחברנו ממשרד החינוך, ואני אומר חברנו כי אני באמת חושב שהם מתכוונים למשהו טוב - -

יעקב מרגי: אין לך ברירה, זה משרדי ממשלה.

יעקב מרגי: הם חייבים להיות חברים.

<אברהם טורם: אל"ף, אנחנו חברים בלי קשר.

<ערן טמיר: הוא לא תמיד אומר על משרדי ממשלה שהם חברים.

<אברהם טורם: אני לא תמיד אומר על משרדי ממשלה שהם חברים.

יעקב מרגי: בנושא שלכם אתה צודק.

יעקב מרגי: הם עוינים אפילו.

<אברהם טורם: משרד החינוך הוא חברנו לחלוטין.

<אברהם טורם: הם הזכירו את ועדת דורנר לא מעט פעמים במצגת.

יעקב מרגי: הנה אני אחסוך לך.

יעקב מרגי: דודי, יש לכם זמן להמשיך להתדיין.

יעקב מרגי: אם אין לכם חדר, אני מקצה את האולם.

יעקב מרגי: אם אין לכם זמן, אני אפנה מהזמן שלי.

<אברהם טורם: כתבנו לא מעט הערות.

<אברהם טורם: נפגשנו עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה בדיוק בשביל הסיבה הזאת.

<אברהם טורם: גם הוא העיר את הערותיו.

<אברהם טורם: חלק מהערות גם כתובות בתוך החלטת הממשלה.

יעקב מרגי: המשנה התייחס וכתב?

<ערן טמיר: כן.

<ערן טמיר: יש 3 סוגיות שהמשנה השאיר להמשך התייעצות.

<ערן טמיר: אם אין הסכמה, זה יובא מחדש להכרעתו.

<ערן טמיר: עשויות להיות שם בעיות חוקתיות.

<ערן טמיר: אלה דברים שנדבר עליהם.

<אברהם טורם: אני חושב שכשאנחנו מדברים על דורנר, אנחנו מדברים על שני דברים עקרוניים.

<אברהם טורם: אחד, שהתקציב הולך עם הילד.

<אברהם טורם: אנחנו שומעים פה הצהרות מאוד יפות, אבל אני לא מוצא את זה בתוך החקיקה.

יעקב מרגי: תוך כדי נשאל את השאלות.

<אברהם טורם: החוק מדבר על זכות הבחירה של ההורים, אבל זכות הבחירה של ההורים, לצערי, נעשית פה מחוסר ברירה.

<אברהם טורם: אם התקציב לא ילך עם הילד והם יקבלו פחות שירותים בתוך השילוב, הבחירה שלהם תהיה לחזור לחינוך המיוחד, ואז המטרה שהיום משרד החינוך עושה בעקבותיה את החוק תהיה הפוכה ברמת התוצאה.

יעקב מרגי: היום יש לך דורנר?

<קריאה: כן.

יעקב מרגי: סליחה, שאלתי אותו, לא אותך.

<אברהם טורם: יש את דורנר בפיילוט.

יעקב מרגי: אל תספרי לי סיפורים בבקשה.

יעקב מרגי: אין לך דורנר.

<קריאה: חלק מה - -

יעקב מרגי: גם בחלק שלוקה בחסר וחולה.

יעקב מרגי: כשאני שאלתי אותך אם יש לך דורנר, ידעתי מה אני אומר.

יעקב מרגי: גם כששילבו ילד, נתנו לו משהו?

יעקב מרגי: בואו תפסיקו.

<אברהם טורם: אני במענה לתשובתך.

<אברהם טורם: היום יש דורנר חלקי.

<אברהם טורם: אני חושב שהחקיקה הזאת תחזיר אותנו אחורה בעניין הזה.

יעקב מרגי: זה בדיון תגיד לי איפה הוא מחזיר אותך אחורה.

<אברהם טורם: ועוד שני דברים עיקריים שהם חשובים בעיני.

<אברהם טורם: מדובר על שני דברים שלא מצוינים פה, שזה סוג השירותים, תלוי בסוג המסגרת.

<אברהם טורם: הם עשו שינוי כרגע.

<אברהם טורם: הם לא מגדירים את זה כסוג המסגרת, אלא כמאפיינים המובנים של המסגרת.

<אברהם טורם: אני חושב שיהיה הבדל בין ילד שגדל וגר במקום x לילד שגדל וגר במקום y, ודיבר על זה חבר הכנסת יוסי יונה מקודם.

<אברהם טורם: כשאנחנו מדברים על שוויון ושוויון זכויות, זה לא משהו שאנחנו יכולים לאפשר לעצמנו.

<אברהם טורם: בחקיקה אנחנו מחזירים את זה אחורה.

<אברהם טורם: אני יודע שרשום בחוק שיש מכסות.

<אברהם טורם: משרד החינוך עד היום לא השתמש בזה.

<אברהם טורם: המכסות הן בניגוד לחוק השוויון, בטח בניגוד לאמנה.

<אברהם טורם: כשאנחנו מדברים היום על חקיקה חדשה, אני חושב שמן הדין שניגע גם בנושא הזה של מכסות.

<אברהם טורם: אם ייגמרו ברשויות מסוימות המכסות, מה זה אומר?

<אברהם טורם: שילד לא יקבל את מה שהוא זכאי, צריך וההורים רוצים.

<אברהם טורם: משרד החינוך אמר שעד היום לא השתמשו בזה.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך, ככל שנתבעו - שילמו.

<אברהם טורם: לא הבנתי.

יעקב מרגי: ככל שנתבע המשרד, אישר ואישר ואישר, כשהסעיף התקציבי הזה ללא תקרה - - אני שומע את החששות.

יעקב מרגי: אני לא אומר שלא צריך להתייחס אליהן, אבל בואו.

<אברהם טורם: אני חושב שיש פתרונות.

<אברהם טורם: אני חושב שהפתרונות האלה צריכים להיעשות בשיח שלא נעשה עד היום.

יעקב מרגי: אני קורא לכם כיו"ר ועדה להמשיך להידבר.

יעקב מרגי: מה שתספיקו תספיקו, מה שלא תספיקו יהיה כאן, תוך כדי שאנחנו נוגעים בכל סעיף וסעיף.

יעקב מרגי: נזרק פה מיקס של נושאים וחששות שונים ומשונים.

יעקב מרגי: יש להם מקום, הם קיימים, הם לא באים באוויר ותלושים מהמציאות.

יעקב מרגי: אני הייתי מציע להיות יותר פרקטי, יותר מעשי כשניכנס לזה.

<זאב גולדבלט: אני רוצה לברך גם את המשרד וגם את הוועדה על זה שבכלל יש נכונות להתמודד עם הסוגיה המאוד מאוד טעונה הזאת.

<זאב גולדבלט: אני עכשיו דווקא אתייחס לנושא השילוב, כי יש לו משקל יתר במסגרת הצעת החוק.

יעקב מרגי: אי אפשר להיכנס למה שנאמר כאן.

יעקב מרגי: מבחינה עקרונית, כהורים - -

<זאב גולדבלט: ממש בתמצית.

יעקב מרגי: אני לא אתן לפתוח את זה.

<זאב גולדבלט: ממש טלגרפית.

<זאב גולדבלט: כשבכיתה אחת לומדים 34 עד 40 תלמידים, חלקם משולבים כבעלי צרכים מיוחדים, ואין הכשרה אמיתית לכל סגל המורים, זה יוצר מציאות שבה כולנו מפסידים.

יעקב מרגי: דורנר.

יעקב מרגי: העיקר אמרנו דורנר.

<זאב גולדבלט: נכון.

<זאב גולדבלט: גם התלמיד המשולב לא זוכה לתמיכה שהוא צריך בכיתה המשולבת, גם תלמידי הכיתה האחרים נפגעים כתוצאה מזה.

<זאב גולדבלט: המורים, שלא קיבלו את ההכשרה, מתוסכלים.

<זאב גולדבלט: אחד הדברים שיקרו להם זה שאחוז הנשירה ילך ויגדל.

<זאב גולדבלט: התוצאה הנוספת זה שמסלילים את תלמידי החינוך המיוחד חזרה לחינוך המיוחד, לא לשילוב.

<זאב גולדבלט: עכשיו, הניתוק בין מעמד הרשויות בוועדת הזכאות, כשנציג הרשות, אותו אגף חינוך - -

יעקב מרגי: אין ניתוק.

יעקב מרגי: הוא לא יושב ראש.

<זאב גולדבלט: זו בדיוק הנקודה.

<זאב גולדבלט: הוא אמור להכיר את התלמיד ברמה האישית, את כל ההתפתחות שלו לאורך השנים.

<זאב גולדבלט: אם אין את זה, זה יוצר בעיה אמיתית ופגיעה ממשית בילד.

<זאב גולדבלט: כשלא מקבלים את החלטת ההורים ומערערים עליה, רצוי שזה יעלה בהרכב שונה מהוועדה שדנה וקיבלה את ההחלטה.

יעקב מרגי: תשאירו את זה לדיון המהותי.

<זאב גולדבלט: הכשרת המנהלות או המנהלים והצוותים ברמה הגבוהה ביותר.

<זאב גולדבלט: אם אנחנו רוצים לאמץ את המתווה הפיני שכולנו אוהבים בשנים האחרונות להעלות, אז בפינלנד כמעט ולא קיים חינוך מיוחד, כל הכיתות משולבות.

<זאב גולדבלט: המורים מקבלים את ההכשרה כמו שצריך, הכשרת עומק.

<זאב גולדבלט: כולם גם בעלי תואר שני.

<אבי ביתן: אני מנהל אגף החינוך באופקים.

<אבי ביתן: יש לי ניסיון רב בעניין הזה של ועדות השמה.

<אבי ביתן: יש פה שתי נקודות מרכזיות שאני אעלה אותן.

<אבי ביתן: לגבי הוועדה הקיימת, המשרד עצמו מטיל ספק בנציגים שלו בוועדה.

<אבי ביתן: יושבים שם נציגי המשרד.

<אבי ביתן: המפקחת על החינוך המיוחד היא אשת מקצוע מהמדרגה הראשונה.

<אבי ביתן: אנחנו מבטלים אותה.

<אבי ביתן: זה אחד.

<אבי ביתן: שניים, היישום של החוק ייפול בסוף על הרשות המקומית בלי שהיא במשחק.

<אבי ביתן: תגידו איך עושים את זה.

יעקב מרגי: בדיון הבא.

יעקב מרגי: אני רוצה לסכם.

יעקב מרגי: זה חוק, כפי שאמרתי בפתיח, שאני לא הולך לעשות בחיפזון.

יעקב מרגי: ניכנס לעומק, נראה נקודה נקודה, סעיף סעיף.

יעקב מרגי: הייתה אפשרות להתחיל כבר בהקראה, לעשות סבב כמו שאנחנו עושים.

יעקב מרגי: חברי הכנסת העדיפו להתייחס קודם.

יעקב מרגי: נתתי את זה.

יעקב מרגי: נתתי גם לגופים שלטוניים נוספים.

יעקב מרגי: אני יודע שיש עוד, כמו המועצה לשלום הילד ועוד כמה.

יעקב מרגי: אני מבטיח שבדיון הבא תהיה התייחסות מימין לשמאל לשולחן הזה של כל הארגונים וכל מי שיש לו עניין בנושא, וזה עוד לפני שנתחיל הקראה.

יעקב מרגי: לאחר מכן נתחיל בהקראה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.