ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 710, 2018-02-19 13:09

אלי אלאלוף: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח ישיבה משותפת של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא מעקב אחר יישום חוק המועצה לגיל הרך, התשע"ז-2017.

אלי אלאלוף: אנחנו היום 19 בפברואר 2018, ד' באדר תשע"ח.

אלי אלאלוף: אמרו לי להגיד את זה, אז אני אומר, זה יום הולדת, התאריך העברי שלי.

נפתלי בנט: אתה כבר בן 40?

אלי אלאלוף: בערך.

אלי אלאלוף: השעה 13:09.

אלי אלאלוף: אנחנו היום מקיימים ישיבת המשך לאחד הנושאים, לדעתי, הכי חשובים שיש בכנסת הזאת, חוק המועצה לגיל הרך, ביוזמה ובהובלה אדירה של ידידי הנוכח כאן, ואני מודה שהייתי אחריו וזה היה תענוג לעבוד ביחד על החוק הזה, שהוא נתמך על ידי הרבה מאוד חברי כנסת ובעיקר על ידי הציבור.

אלי אלאלוף: אנחנו שמחים שהחוק הזה הגיע לפתחו של משרד החינוך ולאחריותו של משרד החינוך כי לטווח ארוך חינוך הוא קודם כל אחריות של המשרד הזה ובשיתוף פעולה עם משרד העבודה והרווחה, כי היום המערכת הכי גדולה שמשרתת את הגיל הרך, במספרים לפחות, זה המערכת של משרד העבודה.

אלי אלאלוף: זה פחות אבסורד כשזה היה במשרד הכלכלה, אבל זו אותה הכתובת הסופית, אני מקווה, והנכונה.

אלי אלאלוף: החוק שהוחלט עליו היה ב-8 ביולי 2017, בעצם לפני מספר ימים הוא היה צריך להיות ביישום והייתה צריכה לקום מועצה.

אלי אלאלוף: זכותכם להגיש עכשיו ולבקש בצו שנדחה את היישום, אבל פחות מעניינת הפרוצדורה הפרלמנטרית, יותר חשוב התוכן.

אלי אלאלוף: שנבין שהגיל הרך, גם בדוח של פרופ' מנו טרכטנברג וגם בדוח העוני, בשני המקרים אנחנו רצינו לקדם את הנושא של הגיל הרך.

אלי אלאלוף: הדוח של פרופ' טרכטנברג דיבר על הגיל הרך מגיל שלוש ואנחנו מגיל לידה, כי זה ככה.

אלי אלאלוף: הילד מתפתח לא רק מיום הולדתו, אלא בכלל, גם בהתפתחות שלו כבר כעובר ולכן זה חשוב לעשות את זה.

אלי אלאלוף: מצאנו לנכון להמליץ על כך שתהיה כתובת אחת מרכזית, אבל שנבין שהיום וגם בעתיד הילד, התינוק הזה, מטופל בארבעה עד חמישה משרדים שונים.

אלי אלאלוף: הטיפול הזה, המפצל את השירות שהילדים אמורים לקבל הוא פגיעה בהתפתחות של הילד ובמיוחד כשמדברים על ילדים עם צרכים מיוחדים, כי הגילוי המוקדם הוא אולי הסיבה או הזכות המרכזית להתמודד ולהוציא את הילדים מהמצוקה שלהם ולצערנו אנחנו לא נמצאים במקום הזה.

אלי אלאלוף: במשרד הבריאות יצא דוח שעוד לא נדון, של טיפות החלב, אני לא יודע למה עוד לא הגענו לדון בזה גם בוועדה הזו.

אלי אלאלוף: אדוני השר, אני רוצה להגיד לך.

אלי אלאלוף: הייתה לנו זכות בוועדת העבודה והרווחה לקדם את החוק ולהביא לאישורו, אבל הכתובת האמיתית היא אצל חברי וידידי יעקב מרגי בוועדת החינוך.

אלי אלאלוף: לא כדי להתפטר מזה, אלא כדי למקם בצורה נכונה את הפורום הדרוש לטיפול בנושא של הגיל הרך.

אלי אלאלוף: היה לנו, יחד עם פרופ' טרכטנברג, מאבק כדי לשכנע את הרווחה ואת העבודה.

אלי אלאלוף: אני שמח שהוא, גם אם הוא לא פה, כבודו פה, של שר הרווחה, שהסכים למהלך הזה ותודה למנכ"ל שנמצא פה, מפני שהמערכת המרכזית של התפתחות הילד, כולנו יודעים אותה, זה לא חידוש, ודאי לא שלי, שזה החינוך.

אלי אלאלוף: לכן אנחנו מודים לך, השר, שמצאת לנכון לבוא לישיבה הזאת, שזה מן העברת המקל מהרווחה והעבודה למשרד החינוך.

אלי אלאלוף: מאוד חשוב לנו שמשרד החינוך ייקח את זה.

אלי אלאלוף: נכון שטכנית היינו רוצים להיות כבר עם הרכב המועצה, שצריכה להיות של 22 חברים, עם סגן היושב ראש, שהוא היה אמור להיות המפעיל את זה, אבל לצערי אנחנו יודעים שהתשובות התמהמהו להגיע וגם לוות"ת, שלא מצא עוד זמן כבר שבעה חודשים, כדי למנות את הנציג שלהם, למצוא את הזמן בדיונים שהתקיימו, אני בטוח שיותר מאחד התקיים בשישה-שבעה חודשים האחרונים.

אלי אלאלוף: המערכת מחכה לזה.

אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב.

אלי אלאלוף: המערכת צריכה להתפתח.

אלי אלאלוף: אני שמח שמצאתם את המערכת התקציבית המנהלית כדי לכסות את המהלך הזה, זה ביטוי לרצינות של משרד החינוך בנושא הזה.

אלי אלאלוף: ברשות היושב ראש בישיבה המשותפת, אני מבקש ממך לפתוח.

אלי אלאלוף: תודה, אדוני השר.

נפתלי בנט: צהריים טובים לכולם.

נפתלי בנט: תודה ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אלי אלאלוף וליושב ראש ועדת החינוך, ידידי, חבר הכנסת יעקב מרגי, לחבר הכנסת לשעבר מנו טרכטנברג, שבאמת היה פה רוח חיה בעניין הזה, לחברי הכנסת מוטי יוגב ולחברת הכנסת זועבי, למנכ"ל משרד הרווחה ואני גם רוצה לציין את מנהלת אגף הגיל הרך, סימה חדד.

נפתלי בנט: הגיל הרך הוא ליבתי.

נפתלי בנט: היום אנחנו יודעים שמה שאתה משקיע בשלב המוקדם, אחר כך אתה מקבל החזר לאין ערוך יותר גדול מאוחר יותר.

נפתלי בנט: לכן לא בכדי אחד מארבעת היעדים שהצבתי למשרד החינוך מוקדש בצורה בלעדית לגיל הרך ולכן גם הפעולות הראשונות שעשיתי, עם כניסתי לתפקיד, הם באמת המהפך בגני הילדים בגילאי שלוש וארבע, שיצרו דרמה של ממש וזינוק, לא בירוקרטי, אלא מעשי, למאות אלפי ילדים ועיקרם הוספת 5,112 סייעות לגני הילדים.

נפתלי בנט: המשמעות היא דרמטית, זה הפך את גני הילדים מבייביסיטר לבית, ממקום שבקושי מרימים את הראש מעל המים למקום שנותן יחס חם ואנושי ואישי לכל ילד וילד.

נפתלי בנט: תיקחו בחשבון שילד שנכנס בגיל שלוש יכול להיות גם בן שנתיים ושמונה חודשים בספטמבר עם תחילת שנת הלימודים, לפעמים לא גמולים.

נפתלי בנט: דמיינו, לא צריך לדמיין, אני זוכר, מה שפקח את עיניי בעניין הזה היה סיור שעשיתי בשטח בקרית יובל, גננת באה ובכתה, אמרה לי 'תקשיב, אני מסיימת את היום ופתאום אני שמה לב שחמישה-שישה ילדים לא הגעתי אליהם בכלל, כי הם היותר שקטים והאחרים עושים את הבכי ואת הרעש, אז אני רצה, מחליפה חיתולים'.

נפתלי בנט: הם קרסו.

נפתלי בנט: זאת מהפכה שאני לא יכול להפריז בחשיבותה.

נפתלי בנט: אנחנו מדברים המון על מתמטיקה והכול, זאת מהפכה דרמטית.

נפתלי בנט: הדבר השני, שהוא דרמטי לא פחות ומקבל פחות תהודה תקשורתית מטבע הדברים, לראשונה הכנסנו ברמה לאומית לכל הגננות במדינת ישראל מנטורית, זה נקרא גננת מובילה.

נפתלי בנט: על כל 15 גננות, יצרנו אשכול של 15 גננות, הגננת המנוסה יותר, המוכשרת יותר, ממונה, היא ממשיכה להיות גננת, אבל היא מקבלת תגמול מיוחד ויום בשבוע היא מסתובבת בין הגנים, חונכת גננות.

נפתלי בנט: היא לא מפקחת, אז הן לא פוחדות ממנה, מה שקורה ביניהן נשאר ביניהן.

נפתלי בנט: זה זינוק ממשי באיכות של הגננות, כי הגננות, בשונה מהמורות, אין להן חדר מורים, הן לבד.

נפתלי בנט: עבודה, מהקשות במדינת ישראל, אתה לבד, היא לבד.

נפתלי בנט: וכבר לא, הן נפגשות פעם בחודש, יש להן ווטסאפ.

נפתלי בנט: פתאום גננת אחת, היא לא לבד, היא שומעת שככה קורה, וואו, אפשר מכניקה כזאת, מתודה כזאת.

נפתלי בנט: הדבר השלישי שלא מומש במלואו, אבל מומש בהחלט חלקית, זה תקצוב לפעולות לגננות, שהעברנו כדי שיוכלו לעשות פינת מנוחה, מה שהן רוצות, כי אנחנו מאמינים בגננות שלנו.

נפתלי בנט: אלה דרמות ששינו בצורה דרסטית לטובה את איכות גני הילדים.

נפתלי בנט: המהלך הנוסף, יחד עם חבריי פה, זה נושא המועצה.

נפתלי בנט: אני חושב שהזמן יוכיח אם זה מצליח ואם זה דבר באמת אפקטיבי, או חלילה גוף בירוקרטי נוסף.

נפתלי בנט: אני אעשה הכול שזה יצליח.

נפתלי בנט: הקונספט שעומד מאחורי העניין הזה זה שילד הוא ילד הוא ילד.

נפתלי בנט: זה אותו ילד כשהוא מבקר אצל הרופא ואותו ילד כשהוא במעון של משרד התמ"ת ואותו ילד שכמה חודשים אחר כך הולך לגן ילדים ואי אפשר לייצר הפרדה.

נפתלי בנט: אנחנו מאמינים בזה.

נפתלי בנט: אבל אני חייב לומר שהדבר הנכון, ופה אני אגיד את זה עוד פעם, כמו קאטו הזקן, באמת הדבר הנכון, שמלידה ילדים יהיו תחת משרד החינוך.

נפתלי בנט: זה מה שצריך להיות, זה הדבר הטבעי.

נפתלי בנט: מה פתאום שהם יהיו ברווחה?

נפתלי בנט: מה פתאום שהם יהיו בן חורג - - -

אלי אלאלוף: בעבודה.

נפתלי בנט: בעבודה, סליחה.

נפתלי בנט: הנה, גם, מה הקשר?

נפתלי בנט: בעבר ראו במעונות מעין פתרון ליציאה לעבודה, היום זה הרבה מעבר.

נפתלי בנט: מה, אנחנו שמים אותם באיזה מתקן?

נפתלי בנט: מה זה?

נפתלי בנט: אני יכול להגיד, נדמה לי שאני השר היחיד, בוודאי בשנים האחרונות, אולי בתולדות המדינה, שהייתי גם פה וגם פה ואפילו ברצף, אז יש לי את כל הזוויות ואני לא מחפש עוד כוח.

נפתלי בנט: תאמינו לי, מבחינת אחריות זה רק עוד כאב ראש, אני לא מחפש להגדיל את משרד החינוך, זה המשרד הגדול במדינה, זה לא מה שמעניין אותי, מעניין אותי ילדי ישראל.

נפתלי בנט: היום אני יכול לקבוע, כמי שראה את שתי המערכות לעומק, שמשרד החינוך בהקשר הזה הוא הרבה יותר מתאים, הוא מותאם פדגוגית, הוא מותאם בנוהלי עבודה, הוא יודע לבנות בתי ספר וגני ילדים הרבה יותר מהר ממשרד העבודה.

נפתלי בנט: יודעים לעבוד, זה המקצוע שלנו.

נפתלי בנט: אנחנו לא מומחים להכשרות או לתחום בטיחות בעבודה, יש אלף ואחד דברים שבמשרד העבודה זו המומחיות, ואני מכבד את זה, אבל בזה אנחנו מומחים.

נפתלי בנט: סטטוס המועצה.

נפתלי בנט: יש לנו כבר 20 מתוך 22 חברים.

נפתלי בנט: לצערי קיבלנו רק לפני כמה ימים ממשרד העבודה את השמות, אבל קיבלנו.

נפתלי בנט: חסר לנו מהאוצר, ואני בתהליך כרגע של סגן היושב ראש, שזו הפונקציה הקריטית, כי בסוף הרי אני עסוק באלף ואחד דברים, זה בן אדם שיהיה ייעודי לדבר הזה.

אלי אלאלוף: יש לך הגדרה איזה סוג סגן יושב ראש יהיה לך?

אלי אלאלוף: אתה היושב ראש.

נפתלי בנט: נכון, אבל תדעו לכם, זה כמו קצת במל"ג, אני יושב ראש מל"ג, תפקיד סגן היושב ראש הוא בעצם הדבר המשמעותי, כי אני מפוזר על המון המון דברים, גם ראש מפלגה, גם שר חינוך, גם יושב ראש מל"ג, גם חבר קבינט, זה מאפשר מיקוד.

נפתלי בנט: אז כן, אני מחפש גם בן אדם שיודע ניהול, יודע לעבוד בצורה מתוכללת מול כמה וכמה גופים.

נפתלי בנט: תראו כמה מסובך זה רק להביא את השמות ולנג'ס ולהתחנן שיביאו לנו את השמות, תארו לכם מה זה בסוף לחולל.

נפתלי בנט: גם בן אדם עם הבנה חינוכית.

נפתלי בנט: אלה בעצם שני אבות ה - - - רצוי גם הבנה בתחום הזה, אבל בסוף, אתם מכירים, מחפשים אדם איכותי.

נפתלי בנט: אנחנו נערכים כמשרד, אנחנו מביאים עכשיו כמובן את הצו שמופיע בסעיף 21(ב) להארכה, לתת לנו את השהות להשלים את זה.

נפתלי בנט: אנחנו נערכים גם להקמת המטה של המועצה בתוך המשרד, גם מירי נבון, איפה מירי?

נפתלי בנט: סימה תעשה את זה.

נפתלי בנט: זהו.

נפתלי בנט: אני רוצה להודות לכם, באמת.

נפתלי בנט: זה לא מובן מאליו, זה לא נושא שהוא ימין או שמאל, זה חוצה מפלגות.

נפתלי בנט: לא מובן מאליו שכל כך הרבה אנשים מתכנסים כדי לדאוג לילדים בתחילת חייהם בשנים המעצבות ופה רק באמת לומר תודה.

נפתלי בנט: אני מרגיש תחושה טובה כשאני רואה את האכפתיות ואת ההגעה של כולם.

אלי אלאלוף: אתה רוצה, יעקב מרגי?

אלי אלאלוף: יושב ראש ועדת החינוך.

יעקב מרגי: תודה, אלי, יושב ראש הוועדה.

יעקב מרגי: אני חושב שברגע ששמת את זה על השולחן, מכאן זה רק נוסע.

יעקב מרגי: אני שמחתי לשמוע גם את הצהרת הכוונות מהשר, כי ברגע שזה לא נעשה היו חששות שמא זה לא הולך לקום.

יעקב מרגי: אנחנו אחרי המסקנות, אנחנו יודעים שהיפוך הפירמידה הזה חיוני והכרחי.

יעקב מרגי: אני, שוב, מודה גם למנו, שדחף את זה כשהיה חבר כנסת במשרה מלאה, היום הוא במשרה חלקית, הוא לא רגוע עד שלא נעמיד את זה על הרגליים.

יעקב מרגי: אני אומר לכם ככה בכנות, אלי הצהיר הצהרה שכביכול זה עובר ועדה, הוא אפילו לא שאל אותי.

יעקב מרגי: הוא קבע, אבל אנחנו - - -

אלי אלאלוף: לטובת העניין.

יעקב מרגי: נכון, אני מאמין.

יעקב מרגי: לא חינכו אותנו לסרב ולא עלינו המלאכה לגמור, אנחנו ניקח את זה בשתי ידיים ונרים זאת.

יעקב מרגי: אני שמח ושמחתי, אני חוזר על זה, שהשר הצהיר שהוא מחויב לזה, אנחנו כמובן נשב לך קצת מאחורה - - -

נפתלי בנט: יעקב, אם יהיה בוקר שאתה לא תשב לי על הצוואר אני אתחיל לדאוג.

יעקב מרגי: אז אנחנו נשב מאחורה ונדחף את זה כדי שזה יקום.

יעקב מרגי: אין ספק שנצטרך פה שיתופי פעולה של כל המשרדים הנוגעים בדבר, זה לא מובן מאליו.

יעקב מרגי: כאן המקום לברך את השרים כי בדרך כלל משרדי ממשלה והשרים, הם לא אוהבים להעביר סמכויות או לתת לאחרים ופה יש שיתוף פעולה ורצון כן של כל הצדדים להצליח והכול הכול לטובת הילד.

יעקב מרגי: אני חושב שזה גם נכון, גם צודק, ותסלחו לי שאני אומר, זה גם אפילו יותר כלכלי להתחיל להשקיע בגיל הרך.

יעקב מרגי: בעוד עשור, שני עשורים, אנחנו נתמודד פחות עם דברים שאנחנו מתמודדים איתם היום.

יעקב מרגי: חבל על הזמן, כל יום זה מאוחר יותר ואנחנו, שוב, מוכנים ומזומנים לעבודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, מר קפלן, מנכ"ל משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<אביגדור קפלן: אני לא אתווכח עם השר על המקום של הטיפול בפעוטות בגיל אפס עד שלוש, הוא מכיר את זה, בינתיים רצינו להעביר אליך את הצהרונים ולא הצלחנו להעביר, אז נקווה שפה עיקר תשומת הלב של שני המשרדים, ומשרד הבריאות כמובן, תהיה בילד.

<אביגדור קפלן: אנחנו שלחנו לך את המומלצים של המשרד למועצת הגיל הרך, הצענו גם שם לסגן יושב ראש המועצה, אני יכול להגיד את זה כאן, פרופ' אבי שגיא.

<אביגדור קפלן: אם תמצא לנכון למנותו אז תבורך.

<אביגדור קפלן: אנחנו עשינו עבודת הכנה בתוך המשרד לקראת כניסת החוק לתוקף, היה צוות שעבד והקיף את כל הגופים שעוסקים במשרד שלנו בילד בגיל הרך, אם זה אגף המעונות, אם זה השירות לילד ונוער בזרוע הרווחה ואם זה במינהל מוגבלויות, יש גם ילדים, לצערנו, שהם מוגבלים, צריכים גם לטפל בהם.

<אביגדור קפלן: עבודת ההכנה נעשתה כך שאנחנו מוכנים ברגע שתתכנס המועצה להציג את הכול בפני המועצה ולהתניע את התהליך.

<אביגדור קפלן: דבר נוסף שאנחנו מתניעים אותו ביתר שאת זה עדכון או חקיקת חוק פיקוח על מעונות לפעוטות.

<אביגדור קפלן: אני חושב שהחוק הקיים לא כל כך מתאים בפיקוח על המעונות האלה.

<אביגדור קפלן: זה נמצא בתהליך מתקדם, אני מקווה שזה יעבור את כל שלבי החקיקה, כך שיהיה לנו גם חוק טרי ועדכני בנושא הזה.

<אביגדור קפלן: אנחנו כמובן נעזור, נסייע, נעשה את הכול כדי שהטיפול בגיל הרך יהיה המיטבי.

<אביגדור קפלן: אני חושב שכמו שאתה אמרת, ככל שמשקיעים בגיל הרך יותר אכן התוצאות מדברות בעד עצמן בהמשך הדרך וכמובן שאנחנו גם מייחסים לכך חשיבות עליונה.

<אביגדור קפלן: לא חשוב טריטוריות ובלבד שהילד יקבל את הטיפול הכי טוב.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בסוף, מנו, אתה סוגר, זה מה שרשמו לי להגיד.

אלי אלאלוף: אז, בבקשה, מוטי.

מרדכי יוגב: טוב, תודה רבה, ברשות השר - - -

אלי אלאלוף: רציתי להתחיל בחברת הכנסת, לתת כבוד לאישה, אבל היא אמרה לי שכרגע - - -

מרדכי יוגב: אין בעיה.

חנין זועבי: לא, אני אשמע את ה - - -

אלי אלאלוף: אוקיי, בבקשה.

מרדכי יוגב: בזכות יושבי הראש, ברשות השר והמנכ"ל, מנואל וכל המכובדים, חברתי חברת הכנסת, אני חושב ש-70 שנה מדינת ישראל חיכתה לדבר הזה.

אלי אלאלוף: אבל זה כתוב כבר לפני ארבע שנים.

מרדכי יוגב: ואני מברך באמת את חברי, חבר הכנסת מנואל טרכטנברג, שהולך פה בחוכמה.

מרדכי יוגב: הוא הסביר לי פעם את החוכמה, כי אני משוכנע שמקומו של הטיפול בילד הוא במקום החינוכי ולא במקום שבו פעם במחשבה אחרת הוא היה, סליחה שאני אגזים, זה ודאי לא שם, מעין אכסניה או מחסן כדי שהאמא תוכל לעבוד.

מרדכי יוגב: אז כל המטפלות ומנהלות המעון - - -

אלי אלאלוף: לצערנו יש עוד מחסנים.

מרדכי יוגב: נכון, המטפלות ומנהלות המעון בדרך כלל מסורות מאוד ונהדרות, אבל הן לפעמים גם נעדרות את המענה החינוכי שכמו שאמרת, מגיל אפס ועד שלוש, ואני חושב שראוי לה למדינת ישראל שיהיה רצף חינוכי מאפס עד שלוש.

אלי אלאלוף: אנשי המקצוע יתקנו אותך, לא אומרים מגיל אפס, מלידה עד שלוש.

מרדכי יוגב: מלידה ועד שלוש ומשם לגנים, וברי לי שהאוצר חשוב פה מאוד בהבנה שאנחנו לא רוצים שירחק היום שבו זה גם בתכנית רב שנתית יתחיל להיות מתוקצב בתעדוף של, אם אזורי הפיתוח או אם האזורים שהמדינה תחליט איפה היא נותנת את המענה הזה קודם.

מרדכי יוגב: צריך לזכור עוד דבר, היום המסגרת, אותם ארגונים גדולים שמטפלים בגיל הרך, אמונה, נעמ"ת, ויצ"ו, משפחתונים והכול בקושי נוגעים ב-30% מהילדים, יתר הילדים אינם במענה ולעתים זה אפילו משפיע על כך אם ללדת או לא ללדת, יכולת או לא יכולת.

מרדכי יוגב: המון בירוקרטיה שמודדת את האמא ואת הכנסותיה ולעתים האמא איננה מסוגלת להביא את הכנסותיה ואז היא איננה מסוגלת לשים את הילד והיא איננה מסוגלת, והכול בבירוקרטיות שבינן לבין המוסר והיושר ולטפח - - -

אלי אלאלוף: אתה קראת את הדוח של העוני?

אלי אלאלוף: יש שם את הטופס להרשמה לקבלת הסבסוד של מעון יום, גם אתה וגם אני לא מסוגלים למלא אותו.

מרדכי יוגב: אני מציע לך לנסות.

מרדכי יוגב: אני חי ומלווה כמה משפחות כאלה ולכן טוב שהדבר ייכנס לאחריות מדינה ולאחריות משרד החינוך מתוך תפיסת עולם ומטרה שיקיף את כל ילדי ישראל, בכל המגזרים, בתכנית רב שנתית, לשם אנחנו צריכים ללכת.

מרדכי יוגב: ותודה על תחילת הדרך.

אלי אלאלוף: בבקשה, בשמחה.

אלי אלאלוף: ביקשו ועדי הורים לבקש מענת דייגי לדבר.

אלי אלאלוף: בבקשה, מי זו ענת?

<ענת דייגי: אני אספר שזה גם יום ההולדת שלי היום.

<ענת דייגי: זה לא תאריך שמח בשבילי, אני אספר שזה תאריך אבל מבחינתי.

<ענת דייגי: בדיוק לפני שנה אני קמתי מהשבעה על הבן שלי, תינוק בן שמונה וחצי חודשים.

<ענת דייגי: אולי נתקלתם ככה בסיפור, לאחרונה היה הרבה בתקשורת, גם בפייסבוק פרסמנו.

<ענת דייגי: לפני שנה בדיוק קמנו מהשבעה ולפני שנה ושבוע זה היה הזמן שבאתי לקחת אותו מהגן וגיליתי שלמעלה כבר היו כוחות הצלה ומשטרה, הוא כבר בעצם נלקח לבית החולים, שם הכריזו על מותו.

<ענת דייגי: אנחנו לא בדיוק יודעים מה קרה לו, אנחנו רק יודעים שזה לא חד משמעי ואנחנו מאמינים שהיה פה איזה סוג של רשלנות.

<ענת דייגי: אנחנו יודעים שהגננת באותו יום הייתה לבד עם שמונה ילדים, ארבעה מהם תינוקות רכים.

<ענת דייגי: היא לא ידעה החייאה, היא גם לא התקשרה ישירות למד"א, היא התקשרה קודם לבעלה.

<ענת דייגי: אליי עד היום היא לא התקשרה, לא שמעתי ממנה.

<ענת דייגי: וכשאנחנו אמרנו איך זה יכול להיות, זה הרי בטוח רשלנות, גילינו שבעצם אין חוק שמגדיר רשלנות בגיל הזה, כי מבחינת החוק לטפל בשמונה ילדים זה בסדר, לא משנה שלי היא התחייבה למשהו אחר, היא התחייבה שהיא יודעת החייאה.

<ענת דייגי: אנחנו נרתמנו ככה למאבק של חוק הפיקוח ואנחנו מספרים את הסיפור שלנו במטרה להעלות את המודעות כי אני חושבת שהרבה הורים לא כל כך יודעים שאין פיקוח על גילאי לידה עד שלוש.

<ענת דייגי: אנחנו בעצם שואלים את עצמנו למה לוקח כל כך הרבה זמן להעביר את החוק הזה.

<ענת דייגי: אני יודעת שהוא כבר עשור בכנסת, בכל סיעה כולם מסכימים שצריך אותו.

<ענת דייגי: אני פה מדברת, אני מניחה, כדי לפנות לליבכם ולהגיד לכם, אני מבקשת מכל מי שנמצא כאן, לקדם את העניינים כמה שיותר מהר.

<ענת דייגי: זו הבטיחות של הילדים שלנו, זה דור העתיד שלנו.

<ענת דייגי: אני יודעת שכולם פה רוצים את הכי טוב בשבילם, אבל כשמגיעים לקבל החלטות ומגיעים לדבר בוועדות הרבה פעמים, אני מניחה, חושבים, אבל 'רגע, המשרד שלי לא יכול ככה' וזה.

<ענת דייגי: אני מבקשת מכם, אל תחשבו על מה המשרד יכול או לא יכול, תפנטזו הכי שאפשר, תחלמו את הכי טוב לילדים שלנו, למצוא את הדרך איך תמיד יש, ואני בטוחה שכולם פה רוצים.

<ענת דייגי: זהו.

יעקב מרגי: תודה.

אלי אלאלוף: משתתפים בצערך ונקווה לעשות דברים טובים לזכר הבן.

<ענת דייגי: תודה.

אלי אלאלוף: הנציגה של משרד החינוך, סימה.

אלי אלאלוף: ואחר כך, אם רוצים, נציג נוסף של משרד הרווחה, העבודה.

<סימה חדד: אני חושבת שאין לי הרבה מה להוסיף למה שהשר סיכם כאן.

<סימה חדד: אנחנו נמצאים כרגע בהיערכות לקראת הקמת המועצה, בניית המטה, התפקידים הנדרשים.

<סימה חדד: כפי שאמר השר, חסרים עדיין כמה מינויים ואנחנו נמשיך ל - - -

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: עוד מישהו מנציגי המשרדים רוצה להתבטא?

יעקב מרגי: משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: כן, ודאי.

אלי אלאלוף: למשרד הבריאות יש נציג?

מרדכי יוגב: שאלה לי למשרד החינוך.

מרדכי יוגב: גב' סימה, שאלה עניינית, האם לאור זה שזה התהליך והמועצה תקום אצלכם, בראשות השר, האם כבר התחלתם לאסוף נתונים על כמות הילדים במגזרים השונים והחשיבה המערכתית על המענה, כולל הערכות.

מרדכי יוגב: אמנם המועצה צריכה לעשות, אבל משימה לפניכם בכדי שנראה אותה מתחילה לקרום עור וגידים ב-2020 ולא ב-2030.

<סימה חדד: אני חושבת שכפי שנאמר, כרגע נבנה המטה, חלק מבעלי התפקידים בתוך המועצה זה איש מחקר ואיש נתונים שידאג לנושא הזה.

<סימה חדד: אני לא חושבת שאנחנו צריכים כרגע להתחיל לאסוף מכאן ומשם.

<סימה חדד: ברגע שהמטה יקום אז אנחנו נגבש גם את הצעדים, יהיו בעלי תפקידים.

<סימה חדד: מדובר פה על תכנית שהיא אסטרטגית, שצריך לחשוב עליה לטווח ארוך, אחר כך לשתף את השותפים, אנחנו לא מתחילים לבנות טלאי על טלאי.

מרדכי יוגב: אוקיי.

מרדכי יוגב: אז שאלה לי, בתור חבר בשתי הוועדות במקרה, גם חינוך וגם עבודה ורווחה, האם אנחנו תוך חצי שנה, אני לא רוצה להילחץ, נשב בוועדת החינוך, בראשות יעקב מרגי, כשלידו יושב חבר הכנסת אלי אלאלוף, ואני מעריך אותו לא פחות ושאתם - - -

יעקב מרגי: חצי שנה זה הרבה זמן.

מרדכי יוגב: שלושה חודשים, שאתם נותנים דוח.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: ישיבת מעקב 30 יום, לראות שהם מוכנים לקראת - - -

אלי אלאלוף: זה כבר כתוב.

יעקב מרגי: ככה אנחנו נעבוד, אנחנו לא נחכה לראות ש'לא עשינו', 'לא הספקנו'.

יעקב מרגי: בעוד חודש נבדוק מה עשינו כדי שנדע שבשלושה חודשים סיימנו.

מרדכי יוגב: שום בעיה.

מרדכי יוגב: אני איתך לגמרי, סגור.

מרדכי יוגב: אוקיי, אז אתם אמורים לבוא ולדווח בוועדת חינוך.

<סימה חדד: אני מניחה שאנחנו נזומן לוועדת חינוך.

אלי אלאלוף: נציג משרד הבריאות.

<הדר ירדני: שמי ד"ר הדר ירדני, נציגת משרד הבריאות, יחד עם ד"ר ליזה רובין.

<הדר ירדני: שתינו מונינו למועצה.

<הדר ירדני: משרד הבריאות ערוך, משרד הבריאות עושה לאחרונה הרבה שינויים בתחום הגיל הרך, יש לנו גם ועדה מיוחדת לשנות החיים הראשונות, ישנה חשיבה על טיפות חלב, ישנה חשיבה על התפתחות הילד.

אלי אלאלוף: מתי דנים בדוח של טיפות חלב?

אלי אלאלוף: הדוח שנכתב על ידי פרופ' - - -

<הדר ירדני: מתי דנים בדוח, אני לא יודעת.

אלי אלאלוף: לא?

אלי אלאלוף: אתם לא מתכוונים לדון בדוח הזה?

<הדר ירדני: אנחנו בתוך המשרד?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: כדאי שתבדקו את זה, כתבתם דוח, הוצאתם דוח לפני שלושה-ארבעה חודשים.

<הדר ירדני: אתה מדבר על הדוח שלנו?

אלי אלאלוף: של פרופ' - - -

<ליזה רובין: של פרופ' אלי סומך?

אלי אלאלוף: כן.

<הדר ירדני: אה, בוודאי.

<ליזה רובין: אני חושבת שחלק ממה שקורה במשרד הבריאות הוא - - -

אלי אלאלוף: תגידי את שמך.

<ליזה רובין: ד"ר ליזה רובין, ממשרד הבריאות.

<ליזה רובין: יש ועדה שדנה באסטרטגיה לגיל הרך במשרד הבריאות ודנים בתכניות מעשיות לחזק את טיפות החלב, מה הדברים שאנחנו צריכים וגם תכניות אחרות לגבי צרכים אחרים בילדים בגיל הרך וגם לפעמים בילדים קצת יותר גדולים ויש נייר שמסתובב עכשיו בקרב חברי הוועדה במשרד הבריאות שדנים באלה מהצעדים צריכים לנקוט ומה צריכים לעשות בכדי ליישם אותם ומה האפשרויות.

<ליזה רובין: ובנוסף אנחנו רואים בזה אחד מעמודי התווך או עמודי האש, מה שאנחנו קוראים לזה במשרד הבריאות, שהגיל הרך הופך להיות אחד מהדברים ששמים עליו זרקור.

<ליזה רובין: אז אנחנו בהחלט מברכים על הקמת המועצה, איך אנחנו משתלבים וידונו במה צריכה להיות האסטרטגיה הכללית, אבל במשרד עצמו אנחנו דנים במה הן האסטרטגיות שלנו.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: מנו, ואני אסכם אחריך, חוץ מאשר אם חברת הכנסת חנין זועבי, אני שומר לך את הזכות להשתתף מתי שתמצאי לנכון.

חנין זועבי: תודה.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב ראש, אני מאוד שמח שכינסת את הישיבה הזאת ביחד עם יושב ראש ועדת החינוך.

אלי אלאלוף: שמע, זה נס, הוא ממקנס ואני מפס וזה הולך ביחד.

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: ושמחתי עוד יותר לשמוע משר החינוך שאכן העבודה לקראת הקמת הוועדה נמצאת בעיצומה ושהדבר אכן יקרה, המועצה קום תקום ואני מאוד מקווה שהיא תקום לפני פסח.

מנואל טרכטנברג: אמנם טכנית, לפי הסעיף הזה בחוק, אפשר לדחות שלושה חודשים, אבל אני רוצה להגיד משהו ואמרתי את זה - - -

אלי אלאלוף: עוד לא קיבלנו בקשה לצו, אז אנשי משרד החינוך, תביאו את זה עם תאריך קצר.

יעקב מרגי: וכדאי שתבדקו מבחינה משפטית אם בכלל יש לו תוקף, כי החוק כבר נכנס לתוקף.

<קריאה: אמור היה להיכנס.

מנואל טרכטנברג: אבל בחוק יש את הסעיף הזה.

יעקב מרגי: כן, אבל צריך לעשות את זה לפני.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם אפשר לדחות את החוק בצו, אם הוא נכנס לתוקף.

אלי אלאלוף: רק את המועד אולי.

יעקב מרגי: תבדקו.

יעקב מרגי: זה לא היה צריך לקרות, זה היה צריך לקרות עוד לפני כן.

מנואל טרכטנברג: בכל אופן אני אמרתי לשר בחוץ ואני חוזר על הדברים כאן, יש חשיבות לתזמון, לעיתוי.

מנואל טרכטנברג: בחודשים האחרונים יש בשטח, מה שנקרא, כל מי שנוגע לגיל הרך, כל הארגונים, בין אם זה ארגונים וולונטריים, בין אם זה ארגוני מורות, גננות ומה לא, ובתוך המשרדים הממשלתיים הנוגעים בדבר נעשתה עבודה, יש התקדמות, יש ציפייה דרוכה להקמת הוועדה.

מנואל טרכטנברג: אמרתי את זה לשר, הייתה אכזבה גדולה כשהמועד חלף לפני כשבועיים והמועצה עדיין לא קמה.

מנואל טרכטנברג: צריך להבין את זה, התחושה הציבורית היא חשובה.

מנואל טרכטנברג: אילולא אותה רוח גבית שאלי ואני ומרגי וכו' קיבלנו מהשטח ומהעובדות והעובדים הבכירים במשרדים השונים שנרתמו למהלך הזה זה לא היה קורה.

מנואל טרכטנברג: לכן אסור לאכזב.

מנואל טרכטנברג: אז אני אומר את זה, אמרתי לשר, אני אומר את זה גם לכם, במשרד החינוך.

מנואל טרכטנברג: אני מאוד מעריך את מה שאתם עושים, ואת יודעת את זאת, סימה.

מנואל טרכטנברג: אנא, עשו את זה בהקדם, שהתחושה תהיה שזה לא הולך להתמסמס, שזה הולך לקרות, ולא רק שזה הולך לקרות, אלא הולך לקרות בגדול.

מנואל טרכטנברג: נכון אמר השר שרק הזמן יוכיח אם המהלך הזה מצליח או לא מצליח.

מנואל טרכטנברג: זה תמיד נכון בכל עניין שאנחנו עוסקים בו, אבל זה מהלך שיש לו את הפוטנציאל לחולל שינוי מהותי ואת זה צריך להבין.

מנואל טרכטנברג: יש דברים שהם אינקרמנטליים, יש דברים שאתה מוסיף עוד תקציב פה ועוד גננת שם, ואני לא מזלזל כהוא זה, כי זו המציאות היומיומית, אבל מעת לעת לעתים רחוקות יש מה שנקרא שינוי פרדיגמטי ומה שהולך לקרות כאן, עם הקמת המועצה, זה שינוי פרדיגמה ואמר את זה מאוד יפה השר עצמו.

מנואל טרכטנברג: הוא אמר, הילד הוא ילד הוא ילד, הוא לא מתחלק לזרוע למשרד החינוך וזרוע למשרד הרווחה ורגל למשרד החינוך וכו' וכו'.

מנואל טרכטנברג: זה השינוי הפרדיגמטי.

מנואל טרכטנברג: לכן אני אומר, זה לא עוד חוק וזה לא עוד מהלך ועוד פעולה ארגונית שצריך לעשות והתזמון הוא נורא חשוב.

מנואל טרכטנברג: אני גם מקווה, אני פשוט לא יודע את העובדות, שהתקציב שעבר בקריאה ראשונה משקף זאת.

מנואל טרכטנברג: אם לא, אז אנחנו בצרה גדולה.

מנואל טרכטנברג: זה עבר רק בקריאה ראשונה, חבר הכנסת מרגי, זה יהיה אצלך, הדבר הזה בוועדת החינוך - - -

יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שהם התייחסו, שהם קראו את החוק ואת הסעיפים שלו.

מנואל טרכטנברג: אז אני אומר, זה משהו שצריך לבדוק כי אתה יודע שתקציב ובתהליך אישור התקציב קורים דברים באמצע הדרך וצריך לוודא שהתקנה הזאת הספציפית תצא.

יעקב מרגי: יש פה מישהו ממשרד החינוך שיכול לומר לנו?

יעקב מרגי: יש מישהו ממשרד החינוך שיכול להתייחס לסוגיה התקציבית?

<תמי ויצמן: אני יכולה להגיד שבפנייה הראשונה אנחנו נכניס את ה-6 מיליון.

יעקב מרגי: תציגי את עצמך.

<תמי ויצמן: תמי ויצמן, מתקציבים, חינוך.

<תמי ויצמן: בפנייה הראשונה אנחנו נכניס את ה-6 מיליון.

<תמי ויצמן: נמצא כאן איש האוצר, הוא יעביר לנו את התקציב ולא תהיה בעיה.

מנואל טרכטנברג: מה שחשוב, שתהיה תקנה תקציבית לעניין הזה, שהיא ייעודית לעניין הזה, זה מה שחשוב, כי אם לא אנחנו לא נראה את התוצאות בהמשך.

מנואל טרכטנברג: באמירה, בדברי סיכום, אני רוצה קודם כל להודות לכל מי שעשה במלאכה.

מנואל טרכטנברג: החדר הזה, האולם הזה, אנחנו ישבנו הרבה שעות ולא היה קל, כי זה לא עניין קל לאף אחד.

מנואל טרכטנברג: זה יפה מאוד להגיד תיאום ונשב ביחד, לא, כשזה מגיע לתכלס זה לא פשוט והיה פה, מה שאלי ואני חווינו זה את הרצון הטוב של כל אחד שישב כאן, גם אם היו ויכוחים לא פשוטים.

מנואל טרכטנברג: אז אני מודה לכל אחד ואחת מכם, וכמובן לחבר הכנסת אלי אלאלוף, לחבר הכנסת יעקב מרגי, שבאמת נרתמו לעניין.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד גם על שר החינוך נפתלי בנט.

מנואל טרכטנברג: אני דיברתי איתו בתחילת הקדנציה על העניין הזה.

מנואל טרכטנברג: שר החינוך, כמו שהוא אמר, יש לו הרבה על הראש, הרבה מאוד, והשר הזה, למזלנו, הוא לא טריטוריאלי, הוא לא מחפש להגביר או לשנות את גבולות האימפריה שלו, יש לו מספיק.

מנואל טרכטנברג: באיזה שהוא מקום הנושא הזה, מבחינתו היה יכול להיתפס כאיזה כאב ראש מיותר, למה הוא צריך את זה?

מנואל טרכטנברג: למה הוא צריך, הרי יש את משרד החינוך גופו, את המנגנון הזה, יש את הזרוע שהתווספה לא מזמן, של שלוש-ארבע, הנה, כן, גם עם תקציבים מאוד משמעותיים, למה?

מנואל טרכטנברג: זה לא דבר מובן מאליו.

מנואל טרכטנברג: והוא הבין את זה, נרתם לזה ואני בטוח שגם בסופו של דבר זה יקרה ויקרה בין היתר כי בסוף צריך את השכנוע הפנימי של מקבלי ההחלטות והעושים במלאכה.

מנואל טרכטנברג: ומילה אחרונה, אני אישית אמנם לא יושב פה בתור חבר כנסת, אבל תאמינו לי שאני מחויב לנושא הזה יותר מאי פעם בעבר, אני עוסק בזה, אני כותב על זה.

מנואל טרכטנברג: אתם תראו, אני מקווה שתוך חודש, אני לא רוצה להקדים את המאוחר, איזה שהיא תוצרת מהעבודה שאני עושה כיום ואני מקווה שבעתיד נוכל לא מעט פעמים לשבת כאן ולברך על המוגמר, גם על התקדמויות אחרות.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: שדולת הנשים, עורכת דין מרים.

<מרים זלקינד: שלום.

<מרים זלקינד: אני מרים זלקינד, עורכת דין משדולת הנשים בישראל.

<מרים זלקינד: אנחנו העברנו נייר עמדה לוועדה בנושא ורציתי להגיד שאנחנו אמנם מברכות על כך שהחוק עבר והמועצה תקום, זה דבר חשוב וחיוני, אבל אנחנו מצרות מאוד, גם על הדחייה וגם על כך שבאמת אין בתקציב התייחסות לכספים הייעודיים שצריכים לעבור כדי שהמועצה תקום.

<מרים זלקינד: זה מעורר בליבנו חשש כבד שאין כוונה אמיתית וכנה להקים את המועצה בצורה רצינית.

<מרים זלקינד: חבל לי שהשר בנט כבר איננו כאן, מכיוון שהוא דיבר על כך שבין הגילים שלוש לארבע - - -

יעקב מרגי: אנשיו כאן, הם יעבירו לו.

<מרים זלקינד: מצוין.

<מרים זלקינד: בין הגילים שלוש וארבע.

<מרים זלקינד: הוא דיבר על השינוי הדרמטי שהתרחש מכך שמחסני ילדים הפכו להיות בית ומקום חשוב, השינוי הזה עדיין לא התרחש לגבי גילאי לידה עד שלוש.

אלי אלאלוף: לצערי אני משתמש במושג מחסן ילדים למקומות מסוימים בדרום תל אביב, אל תערבבי.

<מרים זלקינד: בסדר, אבל אני מדברת על כך שאין פיקוח, מדובר על כחצי מיליון ילדים בישראל שנמצאים בגילים האלה ומתוכם כ-80% ההורים לא יודעים - - -

יעקב מרגי: מילה טובה לשר הנוכחי, שר הרווחה, שמקדם את חוק הפיקוח על המעונות.

<מרים זלקינד: נכון, אבל הדברים שלובים זה בזה.

יעקב מרגי: אז צריך גם לומר מילה, כי נעשית עבודה.

<מרים זלקינד: נכון, אבל לנו, ברגע שלמועצה אין כספים ייעודיים ואנחנו, שוב, חוששות שהיא לא תוקם, אז הילדים האלה, שוב, מופקרים לגורלם בלי מסגרת מתאימה שתיתן להם את המענים שהם צריכים.

<מרים זלקינד: ומילה אחרונה, בסופו של דבר מי שמשלמות את המחירים הכבדים ביותר על כך שלילדים אין מסגרות זה כמובן הנשים, שהן עדיין המטפלות העיקריות בילדים ואם לילדים אין את המסגרת המתאימה שבה הם יכולים להיות אז הנשים הן אלה שהקידום שלהן בעבודה נפגע והמעמד שלהן והיכולת להשתכר.

<מרים זלקינד: ורק להגיד, אישה בישראל, ככל שיש לה יותר ילדים שכרה הולך ויורד, בעוד גברים, יש להם את ההתקדמות הרגילה בעבודה ובדרך כלל השכר עולה.

<מרים זלקינד: הדברים האלה, אי אפשר לנתק אותם זה מזה.

<מרים זלקינד: אני אשמח לדעת מה תכניות התקציב לדבר הזה, כי אנחנו מלאות דאגה, כאמור.

<מרים זלקינד: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: יואב קריים מאיזי שפירא.

<יואב קריים: קודם כל אני מאוד רוצה לברך על הדברים שכן קורים ואני מאוד מאוד רוצה לברך על זה שילדים עם מוגבלות נכנסים לחוק הזה בדרך המלך ובפעם הראשונה לא עושים חוק מיוחד לילדים עם מוגבלות, אלא מכניסים ילדים עם מוגבלות כחלק מהמדיניות הכללית.

<יואב קריים: בהקשר הזה זאת מהפכה לא רק בנושא הגיל הרך, והייתי שמח שזה יהווה סמן לשאר דברי החקיקה במדינת ישראל בהקשר של אנשים עם מוגבלות.

<יואב קריים: אז תבואו על הברכה.

<יואב קריים: אני אגיד חשש קטן אחד בכל זאת.

<יואב קריים: זה לא מקרה שהמשרד שעדיין מחכים למוצא פיו הוא משרד האוצר.

<יואב קריים: זה טריק ידוע שעובר בממשלות ישראל לדורותיהן, בלי קשר לממשלה זו או אחרת, שמשרד האוצר בעצם אי השתתפותו גורר מצבים של תקיעוּת וזאת ממש אסטרטגיה אוצרית ידועה.

<יואב קריים: גם בחלק מהישיבות פה הם לא תמיד טורחים להגיע ולכן חשוב לדאוג מאוד - - -

אלי אלאלוף: גרמת לו לקום.

יעקב מרגי: הוא תפס את מקומו.

<יואב קריים: זאת עדיין אסטרטגיה אוצרית ידועה.

<יואב קריים: רצוי שהשם יגיע למשרד החינוך בהקדם, ובעיקר שהתקציבים יהיו מובטחים כי זה עוד אחד מהנושאים שאין עליהם מחלוקת, שמקיר לקיר, מכל המגזרים, מכל העמדות וכו', חושבים אותו דבר ובסוף זה לא קורה, כי אין בצד המילים שטר שמכסה אותם וצריך פה לדאוג גם לשטר.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה, נציג האוצר.

אלי אלאלוף: אתה הוזמנת.

<דניאל לורברבוים: כן, דניאל לורברבוים, רפרנט חינוך באגף התקציבים.

<דניאל לורברבוים: אין לי רק להגיד את מה שתמי אמרה, שברגע שתהיה פנייה ראשונה לשנת 2018 אנחנו נתקצב את פעילות המועצה וזהו.

יעקב מרגי: עדיין היא מוטרדת.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד, כי - - -

מנואל טרכטנברג: מה עם מינוי של המועצה?

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לגבי משרד האוצר.

אלי אלאלוף: במקרה שר האוצר הוא מהמפלגה שלי, אתם יכולים לתאר שהחוק הזה לא היה מתקדם לולא התמיכה האישית שלו, למרות שאנחנו אוהבים לעשות את זה בצורה שקטה, במקרה הזה ספציפית ללא פרסום גדול.

אלי אלאלוף: מנו, שיודע את זה, הוא יודע שהיה משא ומתן שלי, לא צריך להביא את כל העולם, אבל משרד האוצר תמך במהלך הזה, מה גם, ואני מזכיר לכם, זאת המלצה של דוח העוני ודוח העוני אומץ על ידי הממשלה, בהתחלה כהסכם קואליציוני בין הסיעות ואחר כך כהחלטת ממשלה מיוחדת, שכל הסעיפים כלולים.

אלי אלאלוף: רק היום, על הדיון של הסיעוד, נכללו עוד שני סעיפים הקשורים לדוח העוני.

אלי אלאלוף: אני לא אוהב, כמו שאמרת, יואב, בצדק, אני לא אוהב שעושים תקציב לעוני, אני רוצה שכל תקצוב שייעשה ייקח בחשבון את האוכלוסיות בעוני.

אלי אלאלוף: לפני מספר שבועות קיבלנו החלטה לגבי תרומות ביציות.

אלי אלאלוף: אנחנו חייבנו את משרד הבריאות לכלול שם סעיפים לאוכלוסיות שבהבטחת הכנסה, אבל בחוק הכולל וכל החלטה שמקבלים בוועדה הזאת, לפחות אני מרשה לעצמי להגיד, לא יהיה חוק שלא לוקח כחלק אינטגרלי של החברה הישראלית, את האוכלוסיות כולן ועניים במיוחד.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד, שזה יהיה ברור, השר תמך והמשרדים מחויבים בגלל שיש הסכם קואליציוני והחלטת ממשלה, בעיקר בגלל החלטת הממשלה.

אלי אלאלוף: ושיהיה ברור, זה התפקיד שלנו, לכן גם אני מרשה לעצמי להגיד את ההתרגשות האישית שלי.

אלי אלאלוף: כשיחד עם 40 חברים כתבנו את דוח העוני, הרבה מאוד אנשים אמרו, 'לא נתנו לך תקציב, לא יהיה לך כלום', אז מחר דוח העוני יפורסם ותראו כמה מיליארדים יתווספו ספציפית לנושא הזה.

אלי אלאלוף: אני לא מודאג מזה שכרגע אין תקצוב ספציפי, אני סומך על המשרדים השונים, במיוחד משרד החינוך שקיבל תוספת תקציבית מאוד משמעותית בתקציב של 19' בזכות הפעילות של השר, ואני בטוח שכך.

אלי אלאלוף: אני ניסיתי לשכנע אותו כשר הכלכלה, הוא לא שם לב למה שביקשתי, האמת, לא הייתי חבר כנסת, הייתי רק יושב ראש ועדה, אז הוא אמר 'זה לא הדאגה שלי'.

אלי אלאלוף: אני שמח שהיום הוא מכור לנושא הזה כי הוא הבין שזה חלק אינטגרלי של החוק.

אלי אלאלוף: אני לא מאמין שזה יישאר ככה.

אלי אלאלוף: אני מקווה ליום שלא רחוק יהיה שיהיו בתי ספר לגיל הרך, כמו שיש בצרפת וכמו שיש במדינות אירופה.

אלי אלאלוף: אמר השר בעצמו, 'גננת לבד, מסכנה, איך היא יכולה להתמודד?', אבל אם היא הייתה במסגרת של בית ספר לגיל הרך, שמגיל שישה חודשים הילד יכול להימצא שם והפיקוח היה טוב יותר, אולי היינו מונעים גם את האסון שקרה לחברתנו.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות שנישאר עם שתי כיתות גן בטיז אנאבי ושתיים בטיז אנאבי אחר.

אלי אלאלוף: חייבים לשנות את המבנה הארגוני של מערכת החינוך שמתחילה עכשיו ולכן אני גם מצפה לשיתוף פעולה, לא רק בבניית התקציב המנהלי, אלא בשיתוף פעולה, כבר עכשיו תשבו עם המערכת של הגיל הרך במשרד הרווחה לעבודה כדי להתחיל לראות איך בונים תכניות משולבות.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור, המהלך הזה, מנו אמר את זה טוב מאוד, זה לא שינוי קטן, זה שינוי מהותי במערכת החינוך של המדינה.

אלי אלאלוף: אבל לא לשכוח, מה שאמר השר היום, שבונים מהר טוב וטוב יותר.

אלי אלאלוף: בתקופה שזה היה במשרד הכלכלה לא בנו את המעונות.

אלי אלאלוף: אני שמח שהוא הבין את היתרונות שיש היום במשרד החינוך.

אלי אלאלוף: וסליחה, אנחנו עזרים של המערכות, שהמלצנו.

אלי אלאלוף: כשמנו עמד בראש הוועדה שלו אני הבאתי לו מסמך 'של מי הילד הזה', מפני שהילד הזה הוא של כולנו, אבל עם אחריות אחת, מובילה.

אלי אלאלוף: אני לא אוהב, אני אימפריאליסט מטורף, אתם לא יודעים כמה, לוותר לחבר שלי, שהוא חבר אמיתי וגם מפני שזה הוא, אלא מפני שזה העתיד של מערכת הגיל הרך.

אלי אלאלוף: אני אומר שאני מודה לשר הרווחה במיוחד על זה שהוא ויתר בשלב זה על החלק המנהלי, ניהולי, ציבורי בזה שהוא הסכים שהמועצה לגיל הרך תהיה במשרד החינוך.

אלי אלאלוף: אבל תבינו, זה צריך להיות שינוי תפיסתי של כולנו ביחד.

אלי אלאלוף: זה לא אומר שמשרד הבריאות לא ירוץ לראות אם חס וחלילה יש בעיה בריאותית בגן זה או בבית ספר זה, ודאי שצריכים אותו.

אלי אלאלוף: אתם יודעים, מי שמתעסק בגיל הרך, יש היום מסגרת מדהימה שהתפתחה על בסיס ההתנדבות של הפילנתרופיה, זה המרכזים לגיל הרך שעושים עבודה אדירה.

אלי אלאלוף: פה אני חייב להגיד, מי שלקח על עצמו, כמעט לא ברצון, אבל בעובדה, זה השלטון המקומי שהוא חייב היום להשלים כל הזמן לבד, לחפש מפה ומשם את התקציבים הנדרשים, אבל איזה שירות זה נתן לילדים.

אלי אלאלוף: לכן תרשו לי לסכם ולהגיד, זו התחלה מדהימה, אבל לא מספיקה, והזמן, לא נפחד מהזמן, הוא יעזור לקדם את הנושא הזה בצורה מאוד משמעותית.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכולם.

אלי אלאלוף: תודה רבה, הישיבה נעולה.