ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 280, 2018-02-19 10:00

אברהם נגוסה: שלום ובוקר טוב לכולם, ברוכים הבאים לוועדת העלייה הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום בהצעה לדיון מהיר בנושא הוועדה לבחינת הכרת הרבנות הראשית לישראל ברבני חו"ל התכנסה רק פעם אחת והקרע עם יהדות התפוצות הולך ומעמיק, של חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אברהם נגוסה: בין המשתתפים כאן היום רבנים חשובים מארצות הברית וקנדה, ומנכ"ל הרבנות הראשית שבאו במיוחד מחו"ל להשתתף בוועדה.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל היום את הדיון בנושא כואב ומורכב זה ובהמשך נגבש מסקנות ונניח אותן על שולחן הכנסת.

אברהם נגוסה: כיו"ר וגם כוועדה בענייני תפוצות חשוב לי ולנו הקשר בין המדינה לתפוצות.

אברהם נגוסה: אני מאמין שצריך לקרב את התפוצות, לבנות יחסי אמון ולא להעמיק את הקרע שנוצר.

אברהם נגוסה: עלינו לפעול בשקיפות כדי להבטיח שזוגות מהתפוצות יוכלו להינשא כדין וחשוב שכל המידע הדרוש לשם כך יונגש אליהם.

אברהם נגוסה: אבקש בהמשך הדיון את התייחסות הרבנות, אני מבקש ממנכ"ל הרבנות הראשות לרשום את השאלות ותתייחס בהמשך הדיון א.

אברהם נגוסה: מהו המענה הניתן לזוג שמגיע מקהילה יהודית בתפוצות ורוצה להינשא בישראל, למי עליו לפנות, ממי עליו להביא אישור ומהי הפרוצדורה.

אברהם נגוסה: ב.

אברהם נגוסה: כיצד מונעים את הפגיעה ברבני הקהילות בחו"ל שמצאו את עצמם ברשימות הרבנים שלא הוכרו על ידי הרבנות.

אברהם נגוסה: האם נעשתה פניה אליהם מטעם הרבנות לפני שלילת אישוריהם?

אברהם נגוסה: ג.

אברהם נגוסה: כיצד פועל גוף ציבורי בישראל ללא נהלים וקריטריונים המסדירים את אופן פעילותו.

אברהם נגוסה: מהם הצעדים הנעשים לגיבוש הקריטריונים ומהו המועד בו הם יפורסמו.

אברהם נגוסה: ד.

אברהם נגוסה: כיצד פועלת הרבנות הראשית כדי למנוע את הקרע עם יהדות התפוצות ורבניה.

אברהם נגוסה: לדיון הגיעה אישה שפנתה למכון עתים לאחר שנפגעה באופן אישי מההתנהלות של הרבנות בעניין, שמה יעל אלוני.

אברהם נגוסה: נשמע אותה יותר מאוחר.

אברהם נגוסה: מגיש ההצעה לסדר דיון מהיר חבר הכנסת אלעזר שטרן בבקשה התייחסותך.

אברהם נגוסה: כמובן ברוכים הבאים הרבנים אדם שייר מקהילת שער שמיים במונטריאול והרב שלמה ריסקין רב העיר אפרת והרב שאול פרבר מנכ"ל עתים וכמובן נציגי המשרדים ונציגי ארגונים אחרים, ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: בבקשה חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: תודה אדוני היושב ראש.

אלעזר שטרן: אני גם רוצה להצטרף קודם כל לברכות לרב שאייר שבא ממונטריאול, אבל אני אומר את האמת, לא פחות מכך לרב ריסקין שאמנם הגיע רק מאפרת אבל לאורך הרבה שנים הוא משמש עבור כולנו קרן אור ליהדות נורמלית יותר ששומרת תקווה בחברה הישראלית, שפעם יהדות תהיה דבר מקרב ולא דבר דוחה.

אלעזר שטרן: ברשותך ולפני זה אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד שהנושא הזה של קריטריונים שהוא לב העניין, מי שסובל ממנו זה לא רק רבני חו"ל בהיכרות, הרבנות הראשית לא עובדת עם קריטריונים.

אלעזר שטרן: הרבנות הראשית בכל נושא שהוא, כל אחד עושה מה שבא לו.

אלעזר שטרן: פעם קיבלת זכות מרבנות, אתה תחליט שכשרות אתה רוצה את העשב הזה ואתה לא רוצה את התות שדה הזה, וכל אחד עושה מה שהוא רוצה.

אלעזר שטרן: דעתנו אולי נהייתה קהה וכבר הבנו שעל הרבנות הראשית לישראל השתלטו בשנים האחרונות רבנים, זרם קיצוני שפועל בניגוד לאינטרסים ברורים של החברה הישראלית כמו לדוגמה שירות בצה"ל, שירות נשים בצה"ל, אמירות שהרחוב הישראלי, הלוואי והיה מפתח אדישות כלפיהן ולא מחבר את זה ליהדות.

אלעזר שטרן: אבל אנחנו נלחמים על הדברים האלה, אנחנו כואבים אותם, הם מייצגים יהדות פוליטית צרה ועצובה.

אלעזר שטרן: אבל כל הדברים האלה, כשהם אמורים בתוך החברה הישראלית, בתוך מדינת ישראל, אז נסבול.

אלעזר שטרן: אני אומר לך שזוג שהוכר בעבר על ידי הרבנות הולך היום להתחתן או אפילו אחרי שהוא התחתן יש עליו סימן שאלה.

אלעזר שטרן: יכול לבוא איזה רב באיזה מקום מסוים, פקיד של הרבנות או של משרד הפנים מטעם הרבנות, ולהגיד "אתה לא יהודי".

אלעזר שטרן: זאת מציאות בלתי נסבלת.

אלעזר שטרן: לא לשם זה התכנסנו אבל אי אפשר לנתק את זה מהעניין הזה.

אלעזר שטרן: אם אנחנו רוצים לדבר על העניין הזה.

אלעזר שטרן: תראו, מדינת ישראל היא בית לאומי לעם היהודי.

אלעזר שטרן: זה לא יכול להיות שרבנים שיושבים בתפוצות ושמירת היהדות בתפוצות היא אתגר מורכב וקשה עוד יותר מכאן.

אלעזר שטרן: גם כאן זה הולך ונהיה יותר קשה בזכות הרבנות הראשית, אבל בתפוצות הוא הרבה יותר קשה.

אלעזר שטרן: גם כשאנחנו קוראים להם, גם כשאנחנו מבקשים, לפחות שם תחליטו על קריטריונים.

אלעזר שטרן: זה מה שביקשנו.

אלעזר שטרן: אז הדבר הזה נמשך ולולא הבקשה הזאת לדיון כאן הייתי אומר שמאז שפעם ראשונה התחייבו על זה נהיה דיון אחד.

אלעזר שטרן: דרך אגב, גם בנושא הכשרות בדיוק אותו דבר.

אלעזר שטרן: מעל דוכן הכנסת כבר התחייב שר הדתות שיש קריטריונים ועוד מעט תהיה מדיניות חדשה ויצא אפס בדברים האלה.

<קריאה: קצת סבלנות.

אלעזר שטרן: סבלנות?

אלעזר שטרן: שנים.

אלעזר שטרן: עם ישראל בורח מהיהדות בגללכם, אתה אומר לי סבלנות?

אלעזר שטרן: תסתכל על ההתבוללות פה, אתה אומר לי סבלנות?

<קריאה: פה התבוללות?

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: פה התבוללות, במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: בגללכם.

<קריאה: אולי בתפוצות.

אלעזר שטרן: לא, גם במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: אתה פשוט לא חי בתוך העם.

אלעזר שטרן: אל תפריע לי.

<קריאה: לא היית חייב להתייחס.

אברהם נגוסה: בואו, יהיה לך תור.

אלעזר שטרן: אתה מתווכח לא בזכות הדיבור, תקבל אותה.

אלעזר שטרן: אתה בסוף פקיד.

<קריאה: אתה אומר דברים מקוממים מאוד.

אלעזר שטרן: אני יודע שיש דברים מקוממים, הוא לא חייב להגיד.

אלעזר שטרן: כל הדברים שאמרתי הרבנות הראשית - - -

אברהם נגוסה: תציג את הדברים.

<קריאה: סתם השתלטות שלכם על הרבנות הראשית.

אלעזר שטרן: יותר טוב שתשתוק.

אלעזר שטרן: אמרו לי שלאשה אסור להגיד תשתקי אבל לגבר אני יכול להגיד תשתוק.

אברהם נגוסה: תנו לחבר הכנסת לסיים את דבריו.

<קריאה: אנחנו מכבדים את בקשת היושב ראש.

אברהם נגוסה: בבקשה תמשיך.

אלעזר שטרן: מה שאני רוצה להגיד, שמעבר לדברים שאנחנו רואים בעין הבאתי את נושא הכשרות כדי להגיד שגם אין אמון בזה שהרבנות תיצור קריטריונים ותפרסם אותם.

אלעזר שטרן: יכול להיות שהיא קיימה דיון, על הכשרות היא קיימה המון דיונים ואין את השינוי שהם הבטיחו מעל דוכן הכנסת.

אלעזר שטרן: בשורה התחתונה אדוני היושב ראש, אני אומר את זה בכאב, הם מצפצפים על ההחלטות של הכנסת.

אלעזר שטרן: הרבנות הראשית לישראל.

אלעזר שטרן: הם מצפצפים על המצב היהודי של מדינת ישראל.

אלעזר שטרן: הדיון הזה כאן הוא לא כדי שהרבנות תעשה משהו, היא לא תעשה.

אלעזר שטרן: הדיון הזה כאן הוא כדי שרבני התפוצות ידעו שיש בכנסת הזאת רוב, גם אם הקואליציה כופה אותם לסגור את הפה שלהם, אבל יש רוב בכנסת הזאת ובעם ישראל שרוצה להגיד ליהדות התפוצות "אנחנו איתכם".

אלעזר שטרן: תמשיכו לעשות את כל מה שאתם יכולים וכמו שאתם עושים, אנחנו נשתדל להיות לכם לפה כאן ויום יבוא וגם תקבלו את הזכות שאתם כל כך ראויים לה, להכיר ביהדות, בגיורים, בנהלים, בהלכה שאתם מייצגים.

אלעזר שטרן: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה אדוני יושב ראש על הדיון, נושא חשוב מאוד שטוב שאתה מעלה אותו לדיון, נשמע גם את מנכ"ל הרבנות.

מיכאל מלכיאלי: רק אני רוצה לפתוח כי כשראיתי את הכותרת - - -

אברהם נגוסה: הזכות של חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אברהם נגוסה: הוא הגיש הצעת לדיון מהיר.

מיכאל מלכיאלי: ברור.

מיכאל מלכיאלי: מגלגלים זכות על ידי זכאי.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לספר סיפור, לפני שבועיים הייתי יחד עם עוד מספר חברי כנסת בצרפת ובשבת התארחנו בקהילה היהודית במרסיי.

מיכאל מלכיאלי: בבוקר ישבנו יחד עם נציגי הקהילה, חלקם לא דתיים, וקם אחד מנשיאי הקהילה, אומר לי "תשמע, אני רוצה להעביר בשמך תודות וברכה לרבנות הראשית בארץ".

מיכאל מלכיאלי: ואני, איך הרבנות מתקשרת עם צרפת, איפה זה נמצא, ואז הוא מספר לי שלראשונה השנה ביוזמת המנכ"ל ובאישור הרבנים הראשיים לישראל הרבנות מכשירה רבנים בתפוצות, נותנת להם לעשות מבחנים של הרבנות הראשית, מה שעד היום היה מצריך אותם לבוא לארץ, עשרות רבנים, להבחן כאן.

מיכאל מלכיאלי: המון כסף, בזבוז משאבים, הרבנות שולחת נציגים שלה לצרפת ושם מכשירה אותם ובוחנת אותם.

מיכאל מלכיאלי: הוא אמר שזה כל כך ריגש את הקהילה שם לראות שמהרבנות ראשית כזרוע ביצוע של מדינת ישראל, ופה אני חולק - - -

אברהם נגוסה: האם הדבר הזה קורה גם בארצות הברית או רק בצרפת?

מיכאל מלכיאלי: יפה.

מיכאל מלכיאלי: אז אני שאלתי את השאלה הזאת, ויש כבר בקשות גם מארצות הברית.

מיכאל מלכיאלי: כמובן שזה לא החלטה של לחיצת כפתור, כמובן כל החלטה כזאת לוקחת זמן, הכיוון של הרבנות לחבק את רבני התפוצות, רואים שזה מחלחל לשטח ורואים את זה כדוגמה אחת שהבאתי.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה למחות על דברי ידידי חבר הכנסת שטרן.

מיכאל מלכיאלי: הרבנות הראשית כן מחויבת ומקיימת את כל הפסיקה של הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: מי שיודע כמה מאמצים מושקעים שם, כמה עשרות ישיבות על כל דבר בשביל גם להגמיש את שירותי הדת ונכון, ההלכה היא הלכה מחייבת, ההלכה היא הלכה מקובעת כבר 3,000 שנה שלא ניתנה לרפורמה, לא ניתנה לשינויים.

יהודה גליק: אין יום אחד ב-3,000 שנה שלא השתנתה ההלכה.

מיכאל מלכיאלי: ההלכה שאני מכיר לא השתנתה.

יהודה גליק: אם אתה חושב שמשה רבנו לבש את השטריימל שאתה מכיר, הוא לא לבש את השטריימל.

יהודה גליק: תאמין לי שלא.

מיכאל מלכיאלי: שטריימל אני לא לובש וגם אתה לא לובש.

מיכאל מלכיאלי: בקיצור ההלכה היא הלכה מאוד מקובעת שלא ניתנת לשינוי.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לומדים את אותו רמב"ם שלומדים כבר 800 שנה, את אותו - - - שלומדים כבר מעל 1,000 שנה ונכון, לפעמים אלעזר מנסה לייצג משהו של לשנות ולחדש, ואנחנו שומעים את זה בכל וועדות הכנסת והרבנות הראשית מחויבת לאותה הלכה שכבר קיבלנו אלפי שנים ואי אפשר לשנות אותה.

מיכאל מלכיאלי: אז לא כולם אוהבים אותה.

מיכאל מלכיאלי: אז אחד מהשניים.

מיכאל מלכיאלי: או שנפזר את הרבנות הראשית כי אנחנו לא רוצים פה דת, אנחנו רוצים מדינה חילונית ככל העמים, לא רוצים דת, או שאנחנו רוצים מדינה שיש לה זיקה בנושאים מסוימים לדת ומחויבים.

מיכאל מלכיאלי: אי אפשר לרקוד על שתי החתונות.

מיכאל מלכיאלי: אני אסיים ואחזק את המאמצים של הרבנות הראשית בנושא של יהודי התפוצות ואני מקווה שנוכל לקיים פה דיון ענייני, לא כל אחד להביא מהבית את מה שיש לו, בשביל, אני לא רוצה להגיד לקושש קולות בחו"ל כי שם הרי לא יכולים להצביע לנו, אלא בשביל להלהיט את האווירה.

מיכאל מלכיאלי: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יהודה גליק אתה רוצה לדבר או לשמוע את הרב?

אברהם נגוסה: אנחנו נותנים עדיפות לחברי כנסת כי הם צריכים לרוץ מוועדה לוועדה.

יהודה גליק: לא, אני נשאר פה.

יהודה גליק: רק חשוב לי להגיד שתי נקודות עקרוניות.

יהודה גליק: קודם כל כידוע הדת ניתנה בשושן הבירה.

יהודה גליק: אנחנו לא מחויבים לדת, אנחנו מחויבים לקב"ה ולתורתו, ותורתו אמת.

יהודה גליק: חלק מתורתו אמת זה תורה שהיא תורת חיים ותורה שפתוחה לכל עם ישראל.

יהודה גליק: במסגרת הדברים שלא השתנו, לפני 100 שנה כל פוסקי פולין פסקו הלכה שאסור לעלות לארץ ישראל, ברוך השם ההלכה לא השתנתה ובכל זאת מצווה לעלות לארץ ישראל.

יהודה גליק: במסגרת ההלכה שלא משתנה עד לפני שנה היה איסור באיסור מוחלט על פי מועצת גדולי התורה לאף יהודי חרדי להיות שר בממשלת ישראל.

יהודה גליק: לפני שנה, הופס, ההלכה השתנתה.

יהודה גליק: ומדי יום ביומו, עיין ערך פרוזבול, ועיין ערך היתר מכירה, ועיין ערך כמעט כל התפקיד של הרבנים, אם התורה הייתה כמו שאתה אומר לא היה צריך רבנים.

יהודה גליק: היה מחשב, היית מכתיב מה כתוב בסעיף זה וזה וזו הייתה ההלכה.

יהודה גליק: התורה היא תורת חיים ואנחנו כאן במדינת ישראל, המדינה של העם היהודי בכל המקומות בעולם מחויבים לפתוח את ידינו ולעשות כל אשר לאל ידינו כדי שהתורה הזאת ואפילו מורך ורבך הרב עובדיה יוסף הפך עולמות כדי להתיר עגונות כיוון שהוא הבין שההלכה מחייבת אותנו למצוא בתוך ההלכה - - -

מיכאל מלכיאלי: הוא לא שינה את התורה.

יהודה גליק: בוודאי שהוא לא שינה את התורה.

יהודה גליק: למצוא דרכים איך התורה יכולה להכיל גם את הנשים שלכאורה, אם היית הולך לפי הסעיף הפשוט זה לא היה נראה כך.

יהודה גליק: כלומר נדרשת מרבנים הרחבת כתפיים כדי להכיל את כל עם ישראל.

יהודה גליק: לא יעלה על הדעת שרבנים שהם רבני קהילות ידועים ומוכרים, מנהיגים רוחניים של בני עמם, הרבנות הראשית מחליטה אן-דן-דינו, זה כן, זה לא, העיניים שלו כן מצאו חן בעיני והעיניים שלו לא מצאו חן בעיני.

יהודה גליק: זו - - - של מדינת ישראל.

יהודה גליק: אני שמעתי לפני שנה את הרב לאו אומר שהתפקיד הכי חשוב של הרבנות היום זה יהדות הגולה.

יהודה גליק: ומורי ורבותי, זו התפקיד שלה והתפקיד שלה הוא לפתוח את ידיה ואת פניה ואת ליבה ליהדות התפוצות ולרבניה ומנהיגיה, אחרת אוי ואבוי לאן נגיע.

יהודה גליק: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע עכשיו אורח שהגיע ממונטריאול במיוחד להשתתף בדיון הזה.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים הרב אדם שייר מקהילת שער השמיים.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: אתה יכול לדבר אם נוח לך באנגלית.

אברהם נגוסה: הרב פרבר יתרגם את עיקרי הדברים.

<אדם שייר: תודה רבה כבוד יו"ר הוועדה, כבוד חברי הכנסת, כבוד הרב ריסקין, כבוד ידידי הרב שאול פרבר יו"ר עמותת עתים וחברים יקרים.

<אדם שייר: אני אסיר תודה על ההזדמנות שניתנה לי לנאום כאן היום.

<אדם שייר: מעטות הן הסיבות שבגללן אגיע לישראל רק ליום אחד, הדיון הזה חשוב לי ולקהילתי בפרט, וליהדות התפוצות ככלל.

<אדם שייר: ברשותכם, במחילה מכם ברצוני להעביר את דבריי היום באנגלית משתי סיבות.

<אדם שייר: ראשית הנושא חשוב לי ביותר ולכן ארגיש בנוח לדבר בשפת האם שלי, לוודא שכל דבריי מדויקים ומגיעים ישר מהלב.

<אדם שייר: שנית אני מייצג היום לא רק את עצמי, בעיקר את קהילתי ממונטריאול ורבים מיהודי צפון אמריקה וקהילות ברחבי העולם אשר הנושא הזה נוגע להן במיוחד לכן חשוב לי שהם גם יבינו את דבריי למרות שהם לא נמצאים בחדר זה היום.

אלעזר שטרן: הרב, אפשר אולי ברשותך רק כמה מילים על הקהילה שלך או על בית הכנסת?

<אדם שייר: בהמשך.

<אדם שייר: מר דגן, בפעם הבאה לפני שכבודכם שוללים אותי אני מזמין אותך ואת הרב הראשי לבוא לבקר את בית הכנסת שלי אני בטוח שזה יהיה מעורר השראה בשבילכם וזה בהחלט תהיה חוויית למידה.

<אדם שייר: (אומר דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי שתורגם ע"י שאול פרבר)

<שאול פרבר: אני אתרגם את רוח הדברים בקצרה.

<שאול פרבר: אין דרך לתרגם את האמוציות.

<שאול פרבר: הרב שייר דיבר על כך שהוא רב אורתודוכסי לקהילה אורתודכסית בת 150 שנה עם למעלה מ-1,400 משפחות חברות הקהילה, בעצם זה יותר גדול מאיזו שהיא קהילה במדינת ישראל כיום.

<שאול פרבר: הוא סיפר על זה שבסוף יום כיפור, הוא מאוד גאה בזה שבסוף תפילת נעילה כל הקהילה עומדת ביחד ושרה התקווה.

<שאול פרבר: הוא רואה במדינת ישראל ובכך הוא מייצג את הקהילה שלו, מדינת ישראל היא בעצם קידוש השם גדול ולאור זה פעילות הרבנות הראשית גורמת לחילול השם אחד גדול.

<שאול פרבר: אני מודה לכם מקרב הלב על הזמן ועל ההקשבה.

<שאול פרבר: תודה רבה.

אלעזר שטרן: גם אנחנו מודים לך.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת רחל עזריה.

אברהם נגוסה: נמשיך לשמוע את הרב שלמה ריסקין, רק העיר אפרת.

אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת יצחק הרצוג יו"ר האופוזיציה.

יצחק הרצוג: תלמיד של הרב ריסקין.

<שאול פרבר: הרב שייר דיבר על החוויה האישית שלו ביחס לסיפורים של הכרה ברבני חו"ל.

<שאול פרבר: הוא סיפר שזוג נכנס אליו וביקש שיכתוב מכתב לאשר את יהדותם או לצורך העניין לעלות ארצה, או לערוך חופה, הוא לא יכול להיות בטוח שהמכתב הזה יהיה מקובל על ידי הרבנות ולאור זה זה גורם לחוסר אמון בינו לבין אנשי הקהילה, אותם אנשים שאמורים לסמוך עליו, שרוצים להתחתן, רוצים לעלות, הוא לא יכול להיות בטוח שהמכתבים האלה יהיו מקובלים לאור העובדה שבעבר לא קיבלו את המכתבים שלו.

<שאול פרבר: הרב שייר דיבר על זה שהוא נפגע אישית, זה הוריד את המוניטין שלו.

<שאול פרבר: הוא סיפר שלפני כמה שבועות רב אחר בקהילה במונטריאול ייעץ לאחד מאנשי הקהילה שלו לא לקחת אותו לערוך חופה לאור העובדה שהרבנות לא מקבלת אותו.

<שאול פרבר: זאת אומרת שזה לא רק פוגע בו אישית אלא מדרדר את המעמד שלו.

<שאול פרבר: בסוף הוא פנה לרבנות להיות שקופים ולנסות להסביר מה כן הקריטריונים ואיך כן הוא יכול להיות מקובל ובטוח ב-100%, הוא וכל האנשים שהוא מייצג אותם, כל הרבנים שהוא מייצג בחו"ל, איך הם כן יכולים להיות מוכרים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור לרב שלמה ריסקין בבקשה.

<שלמה ריסקין: תודה.

<שלמה ריסקין: אני באתי בעצם אין הרבה שאפשר להגיד אחרי שהרב שייר דיבר.

<שלמה ריסקין: באתי מפני שאני רוצה שהרבנות הראשית תהיה מכובדת בחוץ לארץ.

<שלמה ריסקין: זה חשוב לי מפני שאני רוצה שמדינת ישראל תהיה מכובדת.

<שלמה ריסקין: בחוץ לארץ ושהלכת ישראל תהיה מכובדת בחוץ לארץ.

<שלמה ריסקין: כאן עושים את הכל כדי שזה לא יהיה.

<שלמה ריסקין: אני רק רוצה לתת אולי שתי דוגמאות, של שני אנשים.

<שלמה ריסקין: הרשימה השחורה, הרבנות בעצמה אמרה שיש לה רשימה שחורה, גם של ממזרים, שהרב סולובייצ'יק רבי ומורי, רב של עם ישראל, פסק שהיו צריכים לשרוף את כל הרשימות האלה.

<שלמה ריסקין: זה לפי ההלכה של תורתנו החיים, הגמרא, מסכת יבמות - - - שמוכרחים - - - ממזרים.

<שלמה ריסקין: לא דווקא לעשות - - - הרבנות הראשית, זה היה כתוב לפחות בעיתון, אני לא ראיתי במו עיני, שהיו שאלות על הרבנים בחוץ לארץ, הרב יחזקאל לוקשטיין והרב גדליה שוורץ שהם גם כן היו ברשימה השחורה.

<שלמה ריסקין: אז רק שתי דקות על כל אחד מהם.

<שלמה ריסקין: הרב לוקשטיין הוא בן של אבא שהיה רב מעבר ל-50 שנה ובנה את הישיבה התיכונית האורתודוכסית ההלכתית הראשונה בניו יורק.

<שלמה ריסקין: משהו עצום.

<שלמה ריסקין: עם היסטוריה מאוד מאוד עשירה.

<שלמה ריסקין: הוא המשיך את זה וגידל ופיתח את הישיבה הזאת לגדולות.

<שלמה ריסקין: הוא גם מגייר והוא היה המגייר, קידוש השם גדול בכל אמריקה, של איוונקה טראמפ.

יצחק הרצוג: הוא לא היה בית דין, הוא היה מגייר.

יצחק הרצוג: הוא שנתיים ליווה אותה ולימד אותה.

יצחק הרצוג: נכון מאוד.

יצחק הרצוג: בית דין היה הרבי שקטר.

יצחק הרצוג: זו המלצה שלו.

<שלמה ריסקין: אבל הוא היה האיש הדוחף.

יצחק הרצוג: נכון.

יצחק הרצוג: אני מעריץ גדול של הרב לוקשטיין וזו בורות לפסול את הרב לוקשטיין.

<משה דגן: אף אחד לא פסל.

<משה דגן: בעיתון זה היה כתוב.

יצחק הרצוג: זה לא היה כתוב בעיתון זה גם נבדק.

יצחק הרצוג: יו"ר הכנסת ואני ונתן שרנסקי פנינו לרבנים הראשיים בשאלה למה - - -

<משה דגן: שני הרבנים הראשיים אמרו שהרב לוקשטיין לא נפסל.

<קריאה: יש פרוטוקול מבית הדין הרבני - - -

יהודה גליק: לא הוא נפסל, רק החלטותיו נפסלו.

<קריאה: הוא אומר לך שלא.

רחל עזריה: מה לא?

רחל עזריה: פסלו אותו.

יהודה גליק: פסלו את הגיורים שלו.

יהודה גליק: זו עובדה.

רחל עזריה: אני מבינה שאתם מתביישים בזה שפסלו אותם, אבל פסלו אותם.

יצחק הרצוג: יש מחלוקת מי פסל.

יצחק הרצוג: אם זה הרבנים הראשיים או בתי הדין הרבניים.

<משה דגן: הרב יצחק יוסף והרב דוד לאו שניהם הוציאו מכתב שהרב לוקשטיין מוכר.

יצחק הרצוג: מכתב ליו"ר הכנסת ולי.

<משה דגן: מוכר והוא לא נפסל.

יהודה גליק: ובית הדין לא קיבל.

<משה דגן: בית הדין דיבר על ההליך, הוא לא דיבר על ההכרה של הרב.

רחל עזריה: נו באמת.

<משה דגן: מה נו באמת?

<משה דגן: - - -

רחל עזריה: אין בעיה, אתה רב מעולה, אתה רק לא יכול לעשות שום דבר שקשור לרבנות.

יהודה גליק: גם הרב שייר לא נפסל, רק החתונות שלו והגיורים שלו.

אברהם נגוסה: אני מבקש, בואו ניתן לרב להמשיך.

אלעזר שטרן: רק נגיד את האמת, הרבנים הראשיים הכירו ברב לוקשטיין אחרי שעמדנו ברחוב למטה וצעקנו נגד אי ההכרה.

מיכאל מלכיאלי: הרבנות לא מתרגשת מההפגנות שלך ולא שום דבר.

<שלמה ריסקין: זה בדיוק מה שקרה.

יצחק הרצוג: חבר הכנסת מלכיאלי, לפחות תלמד להכיר את בני האדם בהם מדובר.

יצחק הרצוג: הרב ריסקין שהייתי תלמיד שלו, מה שהוא עשה להפצת קידוש השם בכל רחבי ארצות הברית, בלב מנהטן הוא הקים קהילה שכל מי שגלש לעבר התרחקות מהיהדות הוא החזיר אותו, קהילה אורתודוכסית מדהימה.

יצחק הרצוג: אתם מזלזלים באנשים כאילו הם לא דמויות הלכתיות.

יצחק הרצוג: הם תלמידים של הרב פינשטיין ושל הרב סולובייצ'יק.

יצחק הרצוג: אז צריך לבוא ולהגיד שהייתה טעות עכשיו בוא נראה למה פוסלים את כל מה ש- - -

מיכאל מלכיאלי: ---

יהודה גליק: אתה יכול להסביר למה הרב שייר פסול?

רחל עזריה: נו באמת.

רחל עזריה: די מלכיאלי, זה קרה.

רחל עזריה: זה מביך אבל זה קרה.

אברהם נגוסה: לא תמיד באים רבנים לוועדה.

אברהם נגוסה: זה שבאים גם פעם ב-, ניתן להם את הכבוד הראוי.

אברהם נגוסה: בבקשה כבוד הרב תמשיך.

<שלמה ריסקין: רבותי, אני מקווה, מה שהיה בפרוטוקול של בית הדין של הרבנות שזה פסול, אחר כך שינו את עצמם וברוך השם הם לא לגמרי מטופשים, אבל שזה היה לפני כן לית מאן דפליג ועוד אם יש גדול בתורה אחד באמריקה זה הרב הגאון גדליה שוורץ.

<שלמה ריסקין: הוא גם היה ברשימה.

<שלמה ריסקין: כל אחד שקרא את זה לא יכול היה להאמין.

<שלמה ריסקין: בית הדין הרבני.

<שלמה ריסקין: אני לא הייתי רוצה לראות מהרבנות הראשית כאן קריטריונים לקבל או לא לקבל אותי.

<שלמה ריסקין: אני לא יודע אם אני מקבל את הקריטריונים שלהם.

יהודה גליק: גם אותך לא רצו לקבל בגיל 75.

יהודה גליק: גם עליך איימו, הרב ריסקין.

<שלמה ריסקין: אני אפילו שאלתי, הרגשתי רע שלא הייתי ברשימה השחורה, אז אמרו לי שאני רב ישראלי ולא רב אמריקאי אז הם לא היו צריכים לדון עלי, ברוך השם.

<שלמה ריסקין: אבל כאן יש רק שאלה אחת.

<שלמה ריסקין: צריך להיות קריטריון אם יש למישהו בחוץ לארץ הסמכה מרבנים אורתודוכסים והוא רב של בית כנסת אורתודוכסי, בוודאי הוא צריך להיות ברשימה של המקובלים.

<שלמה ריסקין: האורתודוכסיות של חוץ לארץ צריכים לכבד.

<שלמה ריסקין: זה הדבר ה פשוט ביותר.

<שלמה ריסקין: הם לא צריכים להכיר את הרבנים, אין להם גם כן את הזכות להכיר או לא.

<שלמה ריסקין: ההלכה של מוציא שם רע גם שייך לרבנים, אפילו רבנים ראשיים.

<שלמה ריסקין: יש להם את ההסמכה האורתודוכסית, הקהילה האורתודוכסית, זה לא צריך לקחת זמן ולא צריך לקחת שום דבר.

<שלמה ריסקין: הם צריכים להיות מקובלים.

יהודה גליק: אנחנו יכולים לקבל פה תשובה של הרבנות הראשית לגבי הרב שייר?

יהודה גליק: יושב פה הרב שייר, שמענו אותו פה, כולנו הזדעזענו, אנחנו רוצים תשובה מהרבנות הראשית.

יהודה גליק: האם אפשר לקבל הסבר למה הרב שייר פסול מלחתן אנשים.

יהודה גליק: אני רוצה לדעת.

אברהם נגוסה: תודה רבה כבוד הרב.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת רחל עזריה בבקשה.

יצחק הרצוג: אולי נשמע בכל זאת הסבר.

יצחק הרצוג: לפחות שנדע.

אברהם נגוסה: פשוט אני נותן את זכות הדיבור לחברי הכנסת, יכול להיות שהם צריכים ללכת לעוד ועדה.

רחל עזריה: אני אומר כמה מילים ואעשה את זה בקיצור.

רחל עזריה: אני חייבת לומר שזה גורם לכולנו לנוע בחוסר נוחות, כל האירוע הזה ולא רק הרב שייר שדיבר.

רחל עזריה: יש פה אירוע מתמשך שאני לא מבינה למה מי שלא גר במדינת ישראל צריך להוכיח לרבנות הראשית לישראל, כאילו להצדיק את עצמו.

רחל עזריה: אני לא מבינה איך הגענו למצב כזה, באיזו חוצפה אנחנו ואני אומרת את זה לא ספציפית לרבנים הראשיים אלא אנחנו כמדינת ישראל כאילו מסתכלים על יהדות התפוצות, אנחנו גם מדינה צעירה, אנחנו 70 שנה, וכאילו אומרים "אם אתם לא פה משלנו אז אתם לא אמיתיים.

רחל עזריה: תוכיחו שאתם יהודיים".

רחל עזריה: הקהילה היהודית בארצות הברית היא קהילה שסייעה לנו בהקמת המדינה, הם היו שם עוד לפני.

רחל עזריה: ברוך השם שהם ברחו מפולין ומרוסיה לארצות הברית לפני השואה, אחרת הם לא היו וברוך השם שהיו, הייתה את כל התקופה הזאת ואני אומרת איך אנחנו מרשים לעצמנו לעשות את התהליך הזה ומאיזו סמכות וכוח הרבנות הראשית עושה זאת, חוץ מזה שהם פשוט יכולים.

רחל עזריה: למה?

רחל עזריה: כי הם יכולים לומר מי בפנים ומי בחוץ בסמכויות שיש לרבנות הראשית לישראל וברגע שחצי מהעם היהודי נמצא במדינת ישראל וחצי בארצות הברית, הם אומרים "אנחנו נחליט עליהם וככה שהם יבואו להתחנן".

רחל עזריה: אני חייבת לומר, מנכ"ל הרבנות, זה מאוד מזכיר לי את האירוע של נשים בבית הדין הרבני.

רחל עזריה: אפשר כי אפשר.

רחל עזריה: למה פוגעים בנשים?

רחל עזריה: כי אפשר.

רחל עזריה: כי איזו ברירה יש לנו?

רחל עזריה: כולם צריכים להגיע לבית הדין הרבני אם חלילה רוצים להתגרש, ואפשר.

רחל עזריה: זו כאילו אותה שיטה שאיפה שאפשר להתנשא ולפגוע אפשר להתנשא ולפגוע.

רחל עזריה: כל השיטה הזאת בעיני זה גם מבוסס על כל השיטה הזאת של בדיקת יהדות שפתאום פיתחתם.

רחל עזריה: כאילו אתם יודעים מי הוא יהודי, מי הוא דתי, מי הוא רב, מי מגיע לו להתגרש, מי מגיע לו להתחתן, מי אורתודוכסי, מי ראוי ומי לא ראוי ואתם אומרים לכולנו "הוא כן, הוא לא, הוא לא, הוא כן" ואפילו אין כללים ברורים.

רחל עזריה: וכשבאים ומבקשים לדעת את הכללים, "אה, סליחה, הרב לוקשטיין, אוי פדיחות, לא, זה בסדר, זה ניתן".

רחל עזריה: אני לא מבינה בכלל מכח איזו סמכות חוץ מזה שאתם פשוט מנצלים את הסמכות הקיימת.

רחל עזריה: כשנענו פה בחוסר נוחות ישבתי וחשבתי על מחלוקת שלשם שמים ושאינה לשם שמים, בית הלל ובית שמאי ומחלוקת קורח ועדתו.

רחל עזריה: אני חייבת לומר שהדבר האחרון שאני יכולה לומר על המחלוקת הזאת שהיא באיזה שהוא אופן בית הילל ובית שמאי והמבין יבין איזו מחלוקת זאת נראית.

רחל עזריה: מחלוקת של לנסות לקבל כוח ולקחת כוח ולהפוך להיות מנהיגים גם אם הציבור לא הולך אחרי הרבנות, רק כדי לקבל את הכח ומשתמשים בו בצורה לא לגיטימית כדי לומר מי כן ומי לא.

רחל עזריה: מי שמכם?

רחל עזריה: מי אפשר לכם את זה?

מיכאל מלכיאלי: הם אמונים על נושא הדת.

יהודה גליק: לא על אנשי הדת.

יהודה גליק: אין להם - - -

רחל עזריה: אין מבחנים.

רחל עזריה: - - - בדקו את זה?

רחל עזריה: אף אחד לא בדק את זה.

רחל עזריה: זה פשוט כי אפשר.

רחל עזריה: לא יאומן.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה מנכ"ל הרבנות הראשית.

יהודה גליק: יש לו סמיכה.

יהודה גליק: מה אתה רוצה?

יצחק הרצוג: נשמע את מנכ"ל הרבנות.

יצחק הרצוג: יש לו תשובה.

יצחק הרצוג: בואו נשמע.

יצחק הרצוג: אני חושב שזה נכון, לפני שאתה פותח כל דבר, תן רגע לשמוע את הרבנות.

אברהם נגוסה: הוא צריך לענות.

אברהם נגוסה: אנחנו הזמנו אותו כדי שיתייחס.

אברהם נגוסה: אבל אני רוצה - - -

יצחק הרצוג: אתה רוצה עובדות, לא?

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אז בקיצור אולי מנכ"ל עתים יציג גם דברים נוספים שהוא רוצה להציג.

אברהם נגוסה: הרב שאול פרבר בבקשה.

<שאול פרבר: תודה רבה אדוני היושב ראש.

<שאול פרבר: בנוסף לנושא של הקרע שהולך וגדל בין יהדות ארצות הברית, יהדות התפוצות ומדינת ישראל שכאן פשוט שמים שמן במדורה, יש עוד אלמנט שעולה בהיעדר קריטריונים.

<שאול פרבר: ברצוני להדגיש שבתשובה שהמדינה נתנה לנו במסגרת דיון בבית המשפט, המדינה התחייבה ש"נושא זה נמצא כיום בבחינה אצל המשיבה לצורך קביעת קריטריונים אשר יהוו מדד ברור לעריכת רשימה כזאת".

<שאול פרבר: א.

<שאול פרבר: היא מודה ברשימה, ב.

<שאול פרבר: אמרו שבונים קריטריונים.

<שאול פרבר: זה היה לפני למעלה משנתיים ולפי תשובה שקיבלנו הוועדה הזאת ישבה פעם אחת, אבל זה לא רק הקרע.

<שאול פרבר: זה לא רק הנושא של אי העמידה בהתחייבויות של הרבנות, היום אני חושף מספרים.

<שאול פרבר: בשנה האחרונה 627 אנשים, רבנים, נשללו על ידי הרבנות.

<שאול פרבר: כמעט 1 מכל 4 מכתבים שהתקבלו במחלקת האשרות של הרבנות הראשית, קיבל תשובה "לא אושר".

<שאול פרבר: 1 מכל 4.

יצחק הרצוג: זה ברבנות הראשית?

יצחק הרצוג: אצלו?

<שאול פרבר: כן.

יצחק הרצוג: איזו מחלקה זאת?

<שאול פרבר: יש דסק לאשרות שאף אחד לא יודע מה הסמכות המשפטית שלה.

יצחק הרצוג: מי האדם ברבנות שאחראי על זה?

<שאול פרבר: כיום הרב איתמר טובול.

יצחק הרצוג: הוא פה?

<שאול פרבר: לא.

אברהם נגוסה: המנכ"ל פה.

אברהם נגוסה: הוא אחראי עליו.

אברהם נגוסה: שוב, 627 אנשים, לא כולם תושבי חוץ.

אברהם נגוסה: האמת היא שרובם המשפחות שלהם עלו ארצה.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לחבק אותם.

אברהם נגוסה: הם מימשו את היהדות שלהם בצורה הכי טובה שאנחנו מקימים כאן את מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: הם מימשו את החלום הציוני ואז מישהו בא ושולל להם את הרב, שולל להם את הזהות היהודית, שולל להם את הציונות, שולל להם את היהדות.

אברהם נגוסה: אז שוב, יש כאן קרע שהולך וגובר שאנחנו צריכים להתייחס אליו בגלל שמדינת ישראל עומדת בפרונט כאן.

אברהם נגוסה: יש כאן בעיה בירוקרטית אבל יש גם בעיה אישית של מאות מתוך מאות אלפי עולים שהקרקע נשמטת מתחת רגליהם, זה לא רק בעיה של הגולה, זה גם בעיה של היהדות הישראלית.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עכשיו מנכ"ל הרבנות הראשית.

<משה דגן: שלום וברכה לכולם.

<משה דגן: תודה ליושב הראש.

<משה דגן: ראשית אני מצר על האווירה ששוררת פה, אני מוחה על ההאשמות נגד הרבנות ואני אסביר אחד לאחד את הדברים.

<משה דגן: דבר ראשון צריך לציין שעל פי פקודת הנישואין המוסמך לרישום נישואין זה רב רושם נישואין שקיבל את ההסמכה שלו ממועצת הרבנות הראשית.

<משה דגן: תהליך רישום הנישואין מעוגן בתקנות רישום הנישואין בלמעלה מ-150 סעיפים.

<משה דגן: אני חושב שכל אחד מכיר את התקנות הללו.

<משה דגן: זה לא נכון מי שאמר פה שכביכול הרבנות עובדת ללא תבחינים וללא קריטריונים וללא תהליכי עבודה סדורים.

<משה דגן: התהליכים האלה מעוגנים ומסודרים.

<משה דגן: רק לאחרונה, הגירסה האחרונה של התקנות הללו יצאה בתשע"ג וכעת היא עוברת שינויים והתאמות בעקבות זה שפתחנו את אזורי הרישום ואפשרנו לזוגות לקבל את תעודת הרווקות שלהם גם מהמועצה הדתית בהם הם נרשמים.

<משה דגן: לעניין הליך רישום הנישואין כחלק מהותי מתוך הליך רישום הנישואין יש בירור של מעמד אישי.

<משה דגן: זה אומר האם הבנאדם, לצורך העניין האם אחד מבני הזוג הוא גרוש, נשוי, אלמן, גר, מה יהדותו, האם נעשה לו בירור יהדות.

<משה דגן: המעמד האישי חולש על כל ההיבטים ועל כל אורח החיים של המועמד לנישואין ואז יש שני מסלולים.

<משה דגן: יש מסלול של זוגות שמגיעים שהם תושבי הארץ, שלמעשה בירור היהדות שלהם נעשית בארץ אבל יש זוגות שמגיעים או אחד מהם אם שניהם מחו"ל ואז הם מציגים את התעודות שיש להם מהתפוצות.

<משה דגן: בדרך כלל הן תעודות של רבנים כאלה ואחרים מהתפוצות, לפעמים זה גם מבתי הדין בתפוצות ולכן אישורים הללו לפי הנוהל צריכים לעבור לאחד משני המוסדות שאמורים לבדוק אותם, או לבתי הדין הרבניים שבודקים את האישורים האלה.

<משה דגן: או למחלקת אישות וגירות ברבנות הראשית.

<משה דגן: האישורים הללו נבדקים גם מבחינת מי שהוציא את התעודות הללו, גם מבחינת האותנטיות של התעודות הללו, גם מבחינת ההליך שהאישורים האלה בעצם מייצגים, ובסופו של דבר יש אישור או אין אישור לגבי אותה תעודה שהוצגה.

<משה דגן: לכן הדמגוגיה הזאת, סליחה שאני מתבטא בצורה הזאת כיון שזה דיון שני שנדון בנושא הזה, הדמגוגיה הזאת שכביכול יצאה רשימה של רבנים שהם פסולים או רבנים שהם אינם מוכרים, זה שקר מוחלט.

אלעזר שטרן: לא שמעת פה?

<משה דגן: שניה, תן לי לסיים.

<משה דגן: זה שקר מוחלט.

רחל עזריה: אבל הוא לא הולוגרמה, הוא בנאדם.

יהודה גליק: - - - אולי זה מזויף.

יהודה גליק: מרימים טלפון ומבררים.

יהודה גליק: זה לא מזויף.

יהודה גליק: איך יכול להיות, אני לא מבין.

<משה דגן: הרב גליק, אני אסביר.

רחל עזריה: מה, אתם צריכים תקציב לטלפונים, לגוגל, למה?

רחל עזריה: באמת.

רחל עזריה: אי אפשר.

רחל עזריה: זה דיני נפשות.

יהודה גליק: עומד פה הרב שמעולם לא התקשרו אליו והודיעו לו שהמכתב שלו פסול כי הוא חשוד כמזויף.

יהודה גליק: אתה יכול להסביר לי את זה?

יהודה גליק: זה נראה לך הגיוני?

<משה דגן: אם אתה תצעק זה אומר שהדברים שלך נכונים?

<משה דגן: לא.

<משה דגן: אז תן לי לענות.

יהודה גליק: בבקשה.

יהודה גליק: תענה.

<משה דגן: דבר ראשון אני אומר שהרשימה הזאת, לא מדובר ברשימה של רבנים שאינם מוכרים אלא רשימה של רבנים שאישור כזה או אחר שלהם שהם הנפיקו לעניין הנישואין לא אושר.

<משה דגן: כשאנחנו מדברים על לא אושר זה היה נקודת זמן מסוימת.

<משה דגן: מכון עתים ביקשו מאיתנו את הפירוט של האישורים שלא אושרו במהלך 2016.

<משה דגן: באותו חתך, באותה נקודת זמן, היו מספר אישורים שלא אושרו.

<קריאה: 25.

<משה דגן: אני לא יודע מבחינת כמויות, אני רק רוצה לסבר את האוזן, מחלקת אישות וגירות מטפלת בלמעלה מ-3,000 אישורים בשנה שלצורך העניין יש שם אדם אחד שעושה את זה עם שני סטודנטים.

<משה דגן: בוא רק נשים את הדברים מבחינת הזמנים.

רחל עזריה: ידעתי שזה בסוף יגיע לזה שצריך תקציב.

אלעזר שטרן: מתק השפתיים, ואתה מורח אותנו כבר שנים.

אלעזר שטרן: שנים אתה מורח אותנו.

רחל עזריה: אני שואלת למה אתם בכלל בודקים את כל ה - - -

<משה דגן: במשך שעה ישבתי והקשבתי לכולם.

<משה דגן: אני רוצה לענות ואני פה כדי להשיב.

<משה דגן: אני לא בא לפה כדי לפרוש את משנתי.

<משה דגן: אני באמת רוצה שיהיה דיאלוג ושבאמת תבינו שהדברים נכונים.

<משה דגן: היה ולא, אנחנו נמשיך לדבר על זה.

אלעזר שטרן: אז רק תענה על זה.

<משה דגן: רק לצורך העניין, מדובר על 3,000 אישורים.

<משה דגן: באותו חתך זמן באמת הרב שייר, האישור שהוא שלח, היה מדובר שם על נישואין שהוא עשה שהכלה הייתה גרושה.

<משה דגן: לצערנו האישור שלו לא כלל גם כן איזו שהיא - - -

<אדם שייר: זה לא אני.

<משה דגן: זה מה שאני קיבלתי.

<משה דגן: לא כלל שם את האישור - - -

<אדם שייר: אני כתבתי מכתב על החתן.

<משה דגן: מה שאני שמעתי, עוד פעם, אני לא מטפל בזה.

<משה דגן: הכלה הייתה גרושה ולא היה שם את האישור לגבי הליך הגירושין שלה.

<משה דגן: עוד פעם, לצורך העניין הרב שייר הוא רב מוכר, רב שמבחינתנו האישורים שלו הם תקפים אבל האישור הספציפי הזה היה בעייתי ולכן היה צורך בהשלמת מסמכים וזה גם מה שאמרתי.

אלעזר שטרן: איך זה עובד רב מוכר שאתם שמים עליו סימן שאלה.

אלעזר שטרן: מי נתן לכם את הזכות הזאת?

<משה דגן: לא שמנו עליו שום - - -

יהודה גליק: אתה אמרת עכשיו כרגע, אמרת שהוא מאושר אבל לא ידעתם אם הגירושים נעשו.

יהודה גליק: אבל אם הוא בדק את זה, כנראה שהוא בדק את זה.

<משה דגן: לא הוא עשה את ה - - -

יהודה גליק: לא משנה, הוא בדק את הגירושים.

יהודה גליק: בוא נגיד שזה היה הוא.

יהודה גליק: הוא בדק את הגירושים.

יהודה גליק: למה אתם צריכים לבדוק מחדש את מה שהוא כבר בדק?

<משה דגן: הרב גליק, לצורך העניין אם אתם מדברים על האישורים, על המסמכים שהומצאו - - -

רחל עזריה: לדעתי יש בלבול בין הרבנים.

רחל עזריה: זה היה בעצם רב אחר.

<משה דגן: אוקיי, אז יכול להיות שהיה רב אחר.

רחל עזריה: אבל יכול להיות שזה מה שקרה גם שם.

<משה דגן: לא זה מה שקרה שם, זה מה שאני שמעתי לגבי הרב שייר.

<משה דגן: אני לא מצוי בכל הפרטים של כל רב ורב.

רחל עזריה: אבל זה מה שהם עושים גם עם יהדות, עושים סימן שאלה על מישהו ואז כדי למחוק לוקח שנים ואותו דבר עושים עם רבנים, אתם כל כך קלים, מצד אחד לוקחים סמכות מצד שני לא מתייחסים אליו מספיק ברצינות.

רחל עזריה: לא לוקחים אחריות על זה.

אלעזר שטרן: אתם צריכים 100 בודקים בשביל מה שאתם בודקים.

אלעזר שטרן: לא שלושה שלא מספיקים.

אלעזר שטרן: למה אתם בודקים את זה בכלל?

יהודה גליק: מר דגן, כדאי שהבחינה תהיה הפוכה.

יהודה גליק: קודם כל יוצאים מתוך הנחה שזה בסדר.

יהודה גליק: אם עליתם על בעיה, אז תחפשו.

יהודה גליק: אל תגידו קודם כל זה לא בסדר.

יהודה גליק: בוא נוכיח שזה בסדר.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת, השאלות ברורות והמנכ"ל מתייחס.

רחל עזריה: הבעיה שהתשובות לא ברורות.

אברהם נגוסה: בואו ניתן לו להשלים בבקשה.

<משה דגן: לצורך העניין היה צורך בהשלמה של מסמכים ובאותה נקודת זמן שהרשימה הזאת יצאה, באותה נקודת זמן האישור של הרב שייר לא אושר מאחר והמסמכים לא היו שלמים.

רחל עזריה: אז פשוט אל תכניסו אותו לרשימה.

רחל עזריה: אתה שם לב מה אתה עושה?

<משה דגן: את מוכנה - - -

רחל עזריה: אתה בלי להתבלבל מוציא מישהו - - -

אברהם נגוסה: חברת הכנסת אני מבקש.

<משה דגן: הדגשתי שהרשימה הזאת לא הייתה רשימה של רבנים שהם אינם מוכרים אלא על אישורים ואסמכתאות שהומצאו והם היו לצורך העניין או חסרים או לא אותנטיים והיו לנו גם מקרים של אישורים לא אותנטיים.

<משה דגן: תתפלאי לשמוע.

<משה דגן: חלילה לא הייתה פה שום אמירה כנגד הרב שייר.

<משה דגן: התהליך הוא כזה, מאחר ומדובר כמו שאמרתי באלפי פניות, התהליך הוא כזה שלצורך העניין האישור או לא האישור של הרבנות עובר חזרה למועצה הדתית, לרבנות המקומית והיא זו שיוצרת קשר עם בני הזוג לצורך השלמת המסמכים.

<משה דגן: זה היה בעניין הרב שייר ובעניין הרשימה הזאת שאנחנו מדברים עליה.

<משה דגן: לגבי פרוצדורה לרישום הנישואין אמרתי שיש פה איזה שהוא תהליך שחלק מהתהליך הוא בירור מעמד אישי וככל שמדובר באחד מבני הזוג או משניהם שהם הגיעו מהתפוצות, יש בהחלט את התהליך הזה.

<משה דגן: עכשיו אתם טוענים ובצדק למה אין קריטריונים.

<משה דגן: אז אני רוצה לבשר לכם שברוך השם הגענו למצב שכן - - -

יצחק הרצוג: קריטריונים למה.

<משה דגן: יש לנו כרגע קריטריונים שהם בשלבי אישור סופיים.

<קריאה: כמה זמן יש לכם של כשרות?

אברהם נגוסה: רגע, אני מבקש שתתנו לו להשלים.

אברהם נגוסה: יש לו בשורות אז אנחנו צריכים לשמוע.

<משה דגן: הזלזול הזה לא מוסיף כלום.

<משה דגן: תנו לי לסיים ואחרי זה תגיב.

<משה דגן: אין צורך בזלזול.

<משה דגן: הבנתי שאתה מזלזל ברבנות, תן לי לדבר.

אלעזר שטרן: הרווחתם את זה ביושר.

<משה דגן: תודה רבה.

<משה דגן: אני מאוד מעריך את תפיסת העולם שלך.

<משה דגן: התבחינים והכללים להכרה בבתי הדין הרבניים בחו"ל, יש פה קריטריונים שישבו על המדוכה חברים, אני יכול לפרט את הצוות, מועצת הרבנות הראשית גיבשה לצורך גיבוש הקריטריונים הללו, כעת אנחנו בשלב שהעברנו את הקריטריונים האלה לכל הגופים הגדולים בתפוצות שזה ועידת רבני אירופה, מרכז רבני אירופה, אגודת הרבנים דאמריקה, הסתדרות הרבנים דאמריקה, הרבנות הראשית בממלכה המאוחדת והמשרד הקונסיסטואר של צרפת.

<משה דגן: כל אלה העברנו אליהם את התבחינים כדי שהם יוכלו - - -

יהודה גליק: תבחינים של מה?

יצחק הרצוג: הכרה בהחלטות של בתי דין בחו"ל.

יצחק הרצוג: שזה אומר להתיר לרב פרבר, למכון שלו - - -

<משה דגן: אני מניח שהרב פרבר גם קיבל את זה.

<שאול פרבר: לא קיבלנו את זה.

יצחק הרצוג: - -

אברהם נגוסה: חברי הכנסת, אנחנו מקיימים דיון כדי לקבל מענה.

אברהם נגוסה: הוא נותן לנו , בואו נקשיב עד הסוף.

<משה דגן: הרצון שלנו והמדיניות של הרבנות היא שאנחנו לגבי כל אישור כמעט, אם יש לנו ספק לגביו, אנחנו יוצרים קשר עם אגודת הרבנים הרלבנטית באותו מקום שהאישור הזה יצא, ואנחנו מבררים את זה עם אותו איגוד, עם אותו ארגון רבנים.

<משה דגן: כך עשינו גם לגבי התבחינים.

רחל עזריה: אם מגיע משהו מהרב שיינין מאשדוד, אתם גם בודקים כל צטע'לה האם הוא נעשה בצורה מדויקת או שזו רק פריבילגיה של רבנים מארצות הברית וממקומות אחרים בעולם.

יהודה גליק: ששרים התקווה

רחל עזריה: שרים התקווה או אולי יש להם - - - בקהילה, לא יודעת מה, שאתם בודקים כל צטע'לה שמגיעה.

רחל עזריה: השאלה היא האם גם לרבנים בישראל בודקים להם את הצטע'לה.

רחל עזריה: זו השאלה.

אברהם נגוסה: תתייחס גם לשאלה הזאת.

יצחק הרצוג: אתה בודק את הרב או את תהליך ההחלטה.

יצחק הרצוג: אם אתה בודק את הרב - - -

רחל עזריה: האם בודקים את ההליך גם בישראל.

יצחק הרצוג: אם אתה לא בודק את הרב, תבהיר שאתה לא בודק את הרב.

יהודה גליק: גם אם הוא בודק את התהליך זה בעיה.

יהודה גליק: למה - - -

אברהם נגוסה: למה אתם מנחשים?

אברהם נגוסה: תנו לו לענות.

יצחק הרצוג: הוא רוצה לדעת שאין זיוף.

יצחק הרצוג: זה יכול להיות.

רחל עזריה: בסוף, בואו נודה, מה שמפריע לו כנראה שהם שרים התקווה, שמתייחסים לנשים בצורה סבירה.

רחל עזריה: בסוף זה האירוע, אחרת אי אפשר להסביר את זה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת, אני אומר לכם, בואו נמשיך שהוא ישלים.

יצחק הרצוג: היא אמרה שהיא צריכה לצאת לדיון.

אברהם נגוסה: בסדר, היא כבר דיברה.

יצחק הרצוג: אין בעיה, אני מכבד אותה מאוד.

אברהם נגוסה: אבל היא דיברה, זה התור שלך.

<משה דגן: רק תנו לו לסיים.

אברהם נגוסה: בבקשה.

יצחק הרצוג: אפשר להעביר אותם לרב פרבר?

<משה דגן: גם הרב פרבר יכול לקבל את זה למרות שהוא מבחינתנו לא צריך להתייחס לזה, לפחות לדעתי אבל אין לי בעיה, הוא יכול לקבל את זה.

<משה דגן: כמו שהוא מקבל כל דבר שהוא מבקש, הוא יכול גם לקבל את זה, אין בעיה.

<שאול פרבר: לא קיבלתי קריטריונים בשנתיים האחרונות.

<משה דגן: אין בעיה.

<משה דגן: בכל מקרה הקריטריונים הללו הם בתהליכי גיבוש סופיים.

<משה דגן: ככל שלא נקבל הערות כאלה ואחרות מהארגונים שפנינו אליהם, הקריטריונים האלה יאושרו בישיבת המועצה הקרובה אני מקווה בעזרת השם.

<משה דגן: חשוב לי להקריא לכם, ולא נברח מהאמת.

<משה דגן: חשוב לי להקריא לכם את העיקרון הראשון עליהם אנחנו מבססים את התבחינים.

<משה דגן: להלן העקרונות עליהם מושתתת ההכרה בבתי דין בחו"ל: חברי בית הדין הינם רבנים שמכירים בתורה שבכתב, בתורה שבעל פה ובמסורת ההלכה מדור לדור והם מזוהים ומשתייכים ליהדות האורתודוכסית" כלומר בואו לא נברח מהמצב שקיים היום בתפוצות שיש גם רבנים שהם לא בזרם האורתודוכסי.

<משה דגן: אתם מנסים לטשטש את זה אבל זו האמת.

<משה דגן: יחד עם זאת, כשאנחנו מדברים על הרשימה הזו שיצאה, הרשימה הזאת לצערי כוללת גם רבנים אורתודוכסים ולא בגלל שלא הכרנו בהם חלילה, אלא פשוט האישור שהם הגישו או שהוא לא היה מושלם, או שהתהליך שלו לא היה מושלם ויש גם רבנים, תתפלאו לשמוע, גם רבנים שלפעמים לא עושים את כל התהליך בצורה מושלמת.

<משה דגן: גם רבנים הם בני אדם.

רחל עזריה: ואז מה קורה?

מיכאל מלכיאלי: אז לא מאשרים אותם עד שלא יגישו את כל המסמכים.

<משה דגן: שניה רחל תני לי להסביר.

רחל עזריה: אתם מוציאים רשימה שחורה?

<משה דגן: לצורך העניין היום כשבני זוג מגיעים יש בעצם את המסמך הראשוני שהוא הכי מהותי שזו בדיקה של הכתובה של ההורים של בני הזוג ותעודת הנישואין שלהם.

<משה דגן: אלה שני המסמכים שהם מאוד אותנטיים, מאוד חשובים, ועליהם מתבססת הבדיקה הזאת של המעמד האישי.

<משה דגן: היום במערכת הפנימית שלנו אנחנו עושים את הבדיקה הזאת בסנכרון מלא בין כל הרבנויות המקומיות כלומר שכל אישור שיצא לא משנה מאיזה רבנות, האישור הזה מוצף לכל רבנות אחרת.

<משה דגן: כך שהבדיקות האלה פה בארץ הן הרבה יותר פשוטות והבדיקות שצריך לעשות אותן לגבי רבנים שאישרו בחו"ל, הבדיקה קצת יותר מורכבת, מסכים, נכון.

<משה דגן: אבל עדיין יש מצבים שאנחנו לא יכולים לאשר, וצר לי שזה המצב אבל אנחנו אמונים על - - -

רחל עזריה: אז תפנו אליהם, אל תפרסמו רשימה.

מיכאל מלכיאלי: הם לא פרסמו שום רשימה.

רחל עזריה: זה מה שהם עושים.

<משה דגן: לא פרסמנו שום רשימה.

יצחק הרצוג: אותה רשימה שהיו בה - - -

רחל עזריה: נו באמת - - -

<משה דגן: אני רוצה לומר עוד פעם - - -

רחל עזריה: זה לא גרושה, אין רשימה - - -

<משה דגן: עוד פעם להדגיש, אם לא הובנתי נכון.

<משה דגן: הרשימה הזו כללה רשימה של אישורים שלא קיבלו את האישור הסופי של הרבנות.

<משה דגן: זה לא היה אישור כזה או אחר או הכרה כזו או אחרת ברבנים שנתנו את האישורים.

<משה דגן: ביניהם היו גם רבנים אורתודוכסים כמו שהסברתי.

<משה דגן: חשוב לי רק לציין - - -

אברהם נגוסה: מתי יאושר סופית ויגיע לכולם?

אברהם נגוסה: מה ההערכה שלך?

<משה דגן: לא נקבע מועד לישיבת מועצת הרבנות.

<משה דגן: הישיבה הראשונה שתתקיים, הנושא הזה יעלה לדיון.

<משה דגן: לגבי הנושא של מוסד הנישואין חשוב לציין שבתפוצות מוסד הנישואין פרוץ לצערנו.

<משה דגן: פה בארץ אנחנו משתדלים לשמור על הקדושה שלו, משתדלים לא להגיע חלילה למצב שצריך לנהל ספרי יוחסין.

<שאול פרבר: הרב דגן, איך זה נשמע ל- - - מחוץ לארץ שאתה אומר זה פרוץ לחלוטין.

רחל עזריה: זה פרוץ - - - בחו"ל אין קדושה.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר שהוא יותר מסודר משם.

רחל עזריה: הוא לא אמר מסודר.

רחל עזריה: הוא אמר קדושה.

רחל עזריה: הוא לא אמר יותר מסודר.

רחל עזריה: פשוט לא יאומן.

אברהם נגוסה: נא לסיים בבקשה.

<משה דגן: אני רוצה לציין דוגמה אחת שאנחנו מצאנו שבני זוג, כנראה שהתחתנו בתפוצות והם לא עברו את הרישום בצורה מסודרת והם נפרדו שם והגיעה לפה האישה כדי להתחתן ובדיעבד הסתבר שהאשה הזאת היא אשת איש.

<משה דגן: הדברים האלה לא יכולים להיות שקופים לנו אם לא נעשה את הבירורים הנדרשים כדי לפתור את כל התעלומות הללו.

<משה דגן: ועד כמה שזה נראה בעיניכם אולי לא נדרש, אבל זה - - -

רחל עזריה: לא, התהליך שלכם לא סביר.

אברהם נגוסה: נשמע את המקרה אחרי שחבר הכנסת הרצוג ידבר.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק הרצוג: הדיון הזה רק מעצים את גודל הבעיה מכמה סיבות.

יצחק הרצוג: ראשית, אני חושב שהבעיה הכי גדולה של הרבנות הראשית שהיא לא מדברת עם כולם.

יצחק הרצוג: היא פשוט מפחדת.

יצחק הרצוג: אני אומר לך ברצינות.

יצחק הרצוג: תגיד, הייתה לך בעיה להיפגש פעם לכוס קפה עם הרב פרבר ומכון עתים?

<משה דגן: לא, ממש לא.

יצחק הרצוג: לא.

יצחק הרצוג: ולשמוע ולהבין שיש עולם יהודי עשיר אורתודוכסי על פי כל הכללים של שולחן ערוך שאתם מכתיבים לכל בוגר ישיבה בארץ ולהבין שהוא ענק, הוא לא עולם קטן.

יצחק הרצוג: הוא ענק.

יצחק הרצוג: ישיבות בהיקף עצום, היכלות - - - בהיקף עצום, ישיבה יוניברסיטי בהיקף עצום, בתי כנסת, ואתם חושבים ששם זה פרוץ.

יצחק הרצוג: תאמין לי, אתם אפילו לא מסתכלים על החצר האחורית שלכם, אבל נשאיר את זה כך.

יצחק הרצוג: לכן דבר ראשון שאני חושב שאתה חייב לעשות והרבנים הראשיים זה לדבר, להיפגש, להיפגש עם הרב לוקשטיין, להיפגש עם רבנים אחרים, להיפגש עם הרב ריסקין ולראות לפתע פתאום שהשד לא כל כך נורא, להיפך.

יצחק הרצוג: אולי יש שם פתרונות הלכתיים יותר טובים משלנו?

יצחק הרצוג: יכול להיות.

יצחק הרצוג: אבל אף אחד לא מוכן לדבר.

יצחק הרצוג: חשבו שכל דבר שבא מאמריקה היום זה לא כשר, או שטות כזאת, מבלי בכלל להבין את הוויכוחים התיאולוגיים והאחרים שמתנהלים בעולם התורה בכל הקהילות הללו, ולכן הטעות הראשונה היא שאתם מסתגרים בדלת אמות.

יצחק הרצוג: שהרב טובול ייפגש פעם, ייסע לקהילות בחוץ לארץ ויראה אותם בעיניים.

יצחק הרצוג: גם אתה וגם הרבנים הראשיים.

יצחק הרצוג: לאחרונה הרב הראשי הראשון לציון היה בלוס אנג'לס.

יצחק הרצוג: מאוד עודדתי אותו ללכת לראות את זה, כי אין מה לעשות, תלכו תראו את זה.

יצחק הרצוג: זה פשוט שטות.

יצחק הרצוג: אתם מייצרים תדמית שכביכול אתם סוגרים את הדלת.

יצחק הרצוג: אני לא נכנס לוויכוח על הזרמים.

יצחק הרצוג: זה לא הדיון עכשיו, זה דיון אחר.

יצחק הרצוג: אבל אפילו בעולם האורתודוכסי אתם מייצרים מעמדות שונים מלאכותיים לחלוטין והסיפור של הרב לוקשטיין הוא הדוגמה הכי טובה כי לא רק מדובר באדם שהוא כבר עשרות עשרות שנים מורה הלכה עצום אלא גם שבאמת כמו שאמר הרב ריסקין, באמת התמזל מזלו והוא זה שהכניס את איוונקה טראמפ לעולם התורה.

יצחק הרצוג: אני יכול להגיד לך שכשאני ראיתי אותה בשדה התעופה היא אמרה לי "או אתה או אני התלמידים הכי אהובים על הרב לוקשטיין" אמרתי לה "זה את, למען בטחון ישראל שזה יהיה את".

יצחק הרצוג: אבל אני אומר עכשיו ברצינות.

יצחק הרצוג: הוא תיאר לי את תהליך הגיור שהיא עברה.

יצחק הרצוג: שלוש שעות לימודים, אחר כך היא עברה בחירה שעות של בחינה בפני בית דין שהשאלה האחרונה ששאלו אותה הייתה בל"ט מלאכות מה אסור לעשות כשאת חותכת סלט בשבת והיא היחידה שידעה שזה בוררים.

יצחק הרצוג: אוקיי?

יצחק הרצוג: אני יכול להיגד לך, רוב הישראלים לא יודעים את זה.

יצחק הרצוג: לכן מה זה אומר, זה אומר שזה הרבה יותר נוקשה לפעמים ממה שאתם חושבים בארץ, אבל אתם הלכתם וגורמים לכל הממסד הרבני ומועצת הרבנות הראשית מפחדת פחד מוות מלנקוט עמדה שהיא בכלל לא אמיצה, היא פשוט צריכה להיות מעשית ולהגיד "אוקיי, אלה הכללים, אנחנו מקבלים את אחינו בגולה, מבינים שזה בתי דין רציניים וישיבות רציניות ולמדו שם מיורה דעה עד אבן העזר ולמדו את זה בעל פה ויודעים את הכל מתוך כבוד והערכה למוסד הרבנות" אבל אתם לא עושים את הדבר הזה.

יצחק הרצוג: דבר אחרון, אני באמת חושב שאם אתם שולחים מכתב לרב, תכתבו לו או תטלפנו אליו כמו שאמר יהודה, ותסבירו לו מדוע ואיפה יש פגמים.

יצחק הרצוג: תכתבו "לא השלמת מסמך זה וזה" אבל איך שזה יצא, זה יצא כאילו אתם פוסלים בוכטה של רבנים בלי חשבון רק בגלל שהם מארצות הברית.

יצחק הרצוג: לכן מכון עתים חשוב ולכן הרב ריסקין חשוב כי הם חיים פה בארץ עשרות שנים ויכולים להיות גשר לדיאלוג הזה ואתם צריכים להקים מחלקה מיוחדת אצלכם ברבנות שתעסוק רק בזה.

<משה דגן: זה קורה, עתים בקשר - - -

אברהם נגוסה: נשמע את גברת יעל אלוני, בבקשה תשתפי אותנו בניסיון שלך.

<יעל אלוני: בתי רצתה להתחתן לפני מספר חודשים ניגשה לרבנות עם ארוסה וכמו שהוא אמר, הם ביקשו תעודת נישואין של הוריהם וכתובה.

<יעל אלוני: אני לעולם לא התחתנתי, אז אין לי.

<יעל אלוני: אז גם ההורים שלי לא התחתנו אצל הרבנות אבל לסבתא שלי יש כתובה.

<יעל אלוני: הבת שלי ביקשה ואני ניגשתי לבית הדין הרבני והראיתי לו את המכתב שבמקרה הבאתי מהרב שלי, ממישיגן, כי לפני 40 שנה הבעיה הייתה האם אני נשואה למישהו אז הרב כתב שאני לא נשואה ובאתי לארץ כרווקה, הראיתי לרבנות ברחוב החבצלת את המכתב הזה, הראיתי לו את הכתובה של הסבתא שלי והוא אמר "את היית יכולה לעשות פוטושופ.

<יעל אלוני: אני לא מקבל את זה" ואז דיברנו קצת ואז אמרתי לו "אחותי התחתנה דרך רב אורתודוכסי באן אלבר, שזו עיר אוניברסיטאית, רב חב"דניק אורתודוכסי.

<יעל אלוני: אחרי מאמצים הבאנו מכתב מהרב הזה שעוד קיים כי זה לפני 40 שנה, שהרב הזה הוא אורתודוכסי והוא חיתן את אחותי.

<יעל אלוני: הגשתי את זה לרב ברחוב החבצלת, הוא אמר "הלך לאישור, ויהיה כמה ימים" בתי כל יומיים מתקשרת, כל יומיים לא מקבלת תשובה.

<יעל אלוני: אחרי שבועיים היא הבינה שהיא לא תקבל תשובה אז היא שלחה את ארוסה, כי בכל זאת הוא גבר.

<יעל אלוני: כשהוא הלך לרחוב החבצלת הוא אמר לו, כנראה שהרב הזה לא מקבל איזה שהוא אישור, ואין פה בעיות - - - הרב של אן ארבור הוא אורתודכסי, ואז הוא אמר לנו לפתוח את ההליך דרך בית הדין בגבעת שאול.

<יעל אלוני: מפה אני אפסיק, אגיד שברוך השם היא התחתנה והכל בסדר, אבל התהליך היה מייגע ומייאש, הרגשתי מושפלת, חשבתי שבסופו של דבר אני אצטרך לנסוע לפולין איפה שכל המשפחה שלי חוץ מהסבתא שלי שרדה ולא ידעתי איך אני אוכיח את יהדותי אם הוא לא מקבל את המכתב הזה.

<יעל אלוני: אבל כמו שאמרתי ברוך השם הכל הסתדר.

<יעל אלוני: אני רוצה להגיד עוד דבר אחרון.

<יעל אלוני: אני לא רציתי לגשת לבית הדין כי אני פחדתי.

<יעל אלוני: ברגע שאני פותחת תיק, הם היו יכולים להגיד שאני לא יהודייה ואני כבר לא יכולה להיקבר בבית קברות יהודי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה שוקי פרידמן.

<שוקי פרידמן: תודה רבה על הדיון הזה, הוא חשוב בעיקר בגלל המגמה שמסתמנת בשנים האחרונות ברבנות הראשית וזה שמהרבנות הראשית לארץ ישראל הרבנות הראשית הופכת להיות הרבנות הראשית העולמית.

<שוקי פרידמן: המשמעות היא שהרבנות הראשית בהרבה ממדים, לא רק בהקשר הזה, מנסה להסדיר ולהיות מעורבת במה שקורה בעולם היהודי, גם במובן של התערבות בהליכים.

<שוקי פרידמן: לאחרונה היה חוק שמאפשר לדיינים פה בישראל להתערב בהליכי גירושין שנעשים בחו"ל בדרכים כאלה ואחרות, באופן חיובי שמזרז גירושין אבל זה גלובליזציה.

<שוקי פרידמן: רואים את זה בתחומים נוספים, בגיור כמובן, כל הנושא של מעמד אישי, ורואים את זה במסמך שהרב משה דגן דיבר עליו שהוא כבר קיים לא מעט זמן ואני לא יודע למה הוא לא אושר עדיין, שמדבר על מה התבחינים כדי להיות כלול ברשימה שהרבנות הראשית מכינה.

<שוקי פרידמן: המסמך הזה או עיקריו הגיעו לאזניי ומה הוא אומר?

<שוקי פרידמן: הוא אומר את הדבר הבא: מי שרוצה להכלל ברשימה קודם כל צריך להצהיר שהוא מאמין בתורה וכולי, אבל מעבר לזה הוא צריך לעבור את המבחנים של הרבנות הראשית לישראל ולהבחן על גיטין ולהבחן על קידושין ולהבחן על כל דבר שהוא רלבנטי ועוד כל מיני תבחינים.

<שוקי פרידמן: כלומר הרבנות הראשית לא תסדיר מעתה והלאה אחרי קבלת ואישור המסמך הזה, רק מה שקורה בישראל, אלא היא תסדיר את היהדות האורתודוכסית והיהדות בכלל.

<משה דגן: אני רק מקריא שוקי, רבנים שעברו בחינות על אבן העזר במסגרת הבחינות של הרבנות ייבחנו על ידי הוועדה על החלק המעשי של סידור גיטין.

<משה דגן: יש פה כמה שלבים.

<שוקי פרידמן: לא אמרתי מה הרבנות בודקת, אמרתי הרבנות בודקת.

<שוקי פרידמן: כלומר המשמעות - - -

<קריאה: למה לא מפרסמים את זה?

<שוקי פרידמן: אני לא יודע.

<משה דגן: זה עדיין לא אושר סופית.

<שוקי פרידמן: חברים, זה לא העיקר.

<שוקי פרידמן: הרב משה דגן, אם אפשר לסכם.

אברהם נגוסה: אני מבקש, הוא באמצע דיבור.

<שוקי פרידמן: רבותיי, הרבנות הראשית הניחה את המסמך הזה, הוא עדיין לא אושר אבל הוא כבר נכתב על ידי הוועדה שהתכנסה.

<שוקי פרידמן: גם על דרך כינוס הוועדה ומספר הפעמים שהיא התכנסה אפשר לדבר, זה היה פעם אחת בהרכב חסר.

<שוקי פרידמן: אבל זה לא העניין, העניין הוא כזה, הרבנות הראשית הופכת להיות רבנות ראשית לעולם היהודי כולו.

<שוקי פרידמן: משכך, וזה מה שאומרים התבחינים שמונחים לפניך, והגיעו גם איך שהוא לאזניי, משכך, המשמעות שהרבנות הראשית צריכה לקחת אחריות רצינית על העולם היהודי גם במובן של להכיר אותו, גם במובן של להבין את הניואנסים שיש בעולם היהודי, גם במובן של להבין שלא מה שקורה בארץ ישראל יכול להיות רלבנטי לעולם היהודי כולו, כי אם מה שיקרה ברבנות הראשית לישראל ובדרך שבה מתנהלים שירותי הדת בישראל ישוכפל לעולם כולו, הנתק בין יהדות העולם לבין ישראל לא יהיה רק בין הזרמים אלא יהיה ביהדות כולה כי לאט לאט פחות ופחות רבנים יהיו לגיטימיים, התהליך מקצין, ואנחנו נמצא את עצמנו שגם רבנים שנחשבו לגיטימיים כמו שכבר ראינו שקרה וגם רבנים שהיו הרבה מאוד שנים מורי הוראה אורתודוכסים כשרים בעיני הרבנות, פתאום יהפכו ללא כשרים ופתאום יידרשו לבחינות ולבדיקות.

<שוקי פרידמן: הרבנות הראשית, אם היא רוצה לקחת אחריות, שתיקח את האחריות הזאת, תכיר את העולם היהודי ברצינות ותהיה פתוחה להבין שלא הרי דין ישראל כדין העולם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה בקיצור.

אברהם נגוסה: יותם ברום.

<יותם ברום: אני מ"פנים".

<יותם ברום: מאיגוד ארגוני יהדות ישראל.

<יותם ברום: אני לא מבין דבר אחד, למה יש הפרדה בין התייעצות עם רבני חו"ל או עם האיגודים שלהם לבין כלל הציבור, וכלל הציבור כולל גם את האנשים בארץ.

<יותם ברום: יש ויכוח על העובדות, אבל אין פה ויכוח על זה שאנחנו מנסים לעשות פה משהו שגם אתם מסכימים עליו, אתם יודעים שאתם רוצים להשתפר, אתם יודעים שאתם רוצים לתקן קריטריונים ולתקן את המצב הזה.

<יותם ברום: אז תחשוף את התבחינים האלה, תקבל הערות מהציבור כמו שעושים במקומות רבים, כמו שעושים על טיוטות לתקנות או על דברים אחרים, תפרסם את כל התבחינים האלה שיהיה שקוף לחלוטין.

<יותם ברום: מה קורה, לאן הולכים, מה רוצים לתקן.

<יותם ברום: כולנו פה מנסים לתקן בעיה שכולנו מסכימים עליה.

<יותם ברום: אתה מודה על זה שהיו פה טעויות ושיש דברים שצריך לתקן.

<משה דגן: על מה הודיתי, איזה טעויות?

<יותם ברום: אתה הודית שהייתה פה תקלה מול הרב לוקשטיין ומול רבנים אחרים.

<משה דגן: לא אמרתי כזה דבר.

אברהם נגוסה: הוא אמר איתו.

<משה דגן: גם עם הרב - - - לא הייתה תקלה.

<משה דגן: עוד פעם, אתם תחזרו על זה שכביכול הרב שייר לא - - - אתה יכול לצטט אותי שהרב שייר הוא רב מוכר, למה אתה מוציא דברים מהקשרם?

<משה דגן: אתה מוציא דברים מהקשרם.

<משה דגן: עם אדם כזה אני צריך לשבת, עם אחד כזה שמתעקש להוציא דברים מהקשרם.

<שאול פרבר: - - - לא הגיוני, תתנצלו.

<משה דגן: אתה קיבלת את הרשימה הרב פרבר,\

<משה דגן: אתה הוצאת דברים מהקשרם, אתה גרמת לקרע.

<משה דגן: אתה מנסה ליצור איחוד, אתה יוצר את הקרע.

<משה דגן: אתה.

<שאול פרבר: אני?

<משה דגן: כן.

<משה דגן: אתה.

<משה דגן: אתם יוצרים סכסוך וזה לא נכון.

אברהם נגוסה: בבקשה לסיים.

<שאול פרבר: - -

<משה דגן: אבל לא פגענו, אני אומר לך עוד פעם באותה מידה, - - - להוציא דברים מהקשרם, הוא פגע ברבנים.

<משה דגן: הוא פגע ברבנים.

<משה דגן: לא הייתה רשימה שחורה נקודה.

<משה דגן: לא הייתה רשימה שחורה.

אברהם נגוסה: מספיק.

אברהם נגוסה: די.

<שאול פרבר: - -

<משה דגן: לא הייתה רשימה שחורה, אני חוזר על זה עשר פעמים.

<שאול פרבר: אתם אחראים - - -

<משה דגן: אם אתם תגידו את זה עשר פעמים זה לא ייהפך להיות נכון.

<משה דגן: אישור שהוא הוציא לא היה תקין.

<משה דגן: נקודה.

<שאול פרבר: אבל זה לא נכון הוא אומר לך שעובדתית זה לא נכון.

<משה דגן: אז אני לא יודע בדיוק מה היה המקרה אבל בהתנהלות זה מה שהיה.

<משה דגן: למה אתם - - -

אברהם נגוסה: מספיק.

אברהם נגוסה: מספיק.

אברהם נגוסה: אתה לא ברשות הדיבור.

אברהם נגוסה: תסיים בבקשה.

<יותם ברום: מה שאתה כן מסכים עליו זה שצריכים לתקן תבחינים, עובדה שאתה מתקן אותם.

<משה דגן: לא מתקן.

<משה דגן: אנחנו יוצרים תבחינים.

<משה דגן: לא תיקנו.

<יותם ברום: אז לא היו קודם תבחינים.

<שוקי פרידמן: אפשר לצאת עם הסכמה שהתבחינים האלה יישלחו לעיון הציבור?

<קריאה: אתה לא - - -

<שוקי פרידמן: אני מציע.

<משה דגן: שלחנו את התבחינים האלה לארגונים שאנחנו עובדים מולם.

<משה דגן: אתה רוצה לבקש את זה, גם אם הרב פרבר רוצה לבקש את זה אין בעיה.

<משה דגן: אתה יודע טוב מאוד איך לבקש את זה.

אברהם נגוסה: אני אתן ליוזם הדיון לסכם בקיצור ואז נסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מודה שהתלבטתי אם ליזום את הדיון הזה.

אברהם נגוסה: אני דרך אגב חשבתי שיגידו שיהיו תבחינים ואנחנו נעבוד על זה והנה גם עכשיו כשאומרים שיש אפילו לא יודעים להגיד מתי מועצת הרבנות תתכנס ואני אומר לך שכשהיא תתכנס היא לא תאשר.

<קריאה: הנבואה ניתנה ל- - - מסוים.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: לצערי הרב זאת לא נבואה.

אברהם נגוסה: תהיה אופטימי.

אברהם נגוסה: אני אופטימי.

אברהם נגוסה: בואו נהיה אופטימיים ונלחץ ביחד שיהיה כמה שיותר מהר.

<שלמה ריסקין: אופטימי שלא יהיו קריטריונים.

<שלמה ריסקין: למה יש לרבנות הראשית את הזכות לעשות קריטריונים.

מיכאל מלכיאלי: כי היא הרבנות הראשית לישראל.

מיכאל מלכיאלי: מה לעשות.

אברהם נגוסה: לא קריטריון זה - - -

<שלמה ריסקין: אנחנו קיבלנו את ההסמכה ואנחנו הרבנים מחוץ לארץ, יש לי גם כן הסמכה לרב עיר כאן מהארץ.

<שלמה ריסקין: אבל ההסמכה שאני קיבלתי מחוץ לארץ זו הסמכה 1000 אחוזים.

<שלמה ריסקין: למה רב בחוץ לארץ צריך את הקריטריונים שלכם?

<שלמה ריסקין: אני חושב שזה לא בסדר.

אברהם נגוסה: הרב שלמה ריסקין אתה מעלה שאלה ואין לנו זמן עכשיו להמשיך לדון בשאלה הזאת.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת ימשיך לסכם ואנחנו נמשיך את הדיון בקרוב כי אנחנו גם צריכים להגיש מסקנות לשולחנה של הכנסת.

אברהם נגוסה: בבקשה חבר הכנסת אלעזר שטרן תמשיך.

אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לצערי הרב ברבנות הראשית לא מבינים את הכאב של רב בקהילה, אם לא הכי גדולה, אחת הכי גדולות, שמביא אותו לקחת מטוס לבוא לכאן ולחזור לקהילה שלו.

אלעזר שטרן: עוצמת הכאב הזאת או ההשפלה לצערי הרב שהיא כוח דוחף לנסיעה כזאת, לא יבינו אותה ברבנות הראשית.

אלעזר שטרן: הנושא השני, אני אומר לך שמהדרישות שמנכ"ל הרבנות הכיר פה אני לא מכיר רבנים ראשיים ואני ישבתי אצל הרב הראשי ושאלתי אותו בהאי לישנא, האם לדוגמה הרב סתיו והרב ריסקין יצטרכו לעבור בחינות שמי יכתוב אותן?

אלעזר שטרן: והוא אמר לי הרב הראשי לישראל, הראשון לציון עכשיו, אמר לי "נסתדר עם זה" כאילו אם אני מעלה שם של הרב ריסקין, על עצם החוצפה לחשוב שמישהו מהרבנות הראשית היום יעשה לרב ריסקין בחינות?

אלעזר שטרן: ואני אומר את אותו דבר - - -

מיכאל מלכיאלי: גם הרב עובדיה עבר מבחן.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת מלכיאלי, גם הרב ריסקין עבר בחינות.

<משה דגן: הוא לא עבר של הרבנות הראשית לישראל.

אברהם נגוסה: אני מבקש סיכום, לא לפתוח את הדיון.

אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, לצערי הרב אני אגיד את משפט הסיכום, אני מודה לך על הדיון, אני מודה לך שהבנת שצריך לעשות עוד דיון.

אלעזר שטרן: אני נושא תפילה לאבינו שבשמיים שיכניס חוכמה ודעת ברבנות הראשית לישראל שתבין את גודל האחריות שמוטל על כתפיה כיוון שזהותה היהודית של מדינת ישראל והקשר עם התפוצות, זה לא אינטרס רק של הרבנות הראשית.

אלעזר שטרן: זה אינטרס של כולנו, של כל מי שדואג ומתעסק בזה כל יום.

אלעזר שטרן: לצערי הרב אם נמשיך את הכיוון הזה ולא תהיה פשוט מחשבה חדשה, אנחנו נתכנס פה עוד פעם ונבכה, בסוף לא תהיה רבנות ראשית לישראל.

<משה דגן: אני רוצה להגיד כמה משפטים לסיכום.

<משה דגן: אני חוזר ומדגיש, הרשימות הללו הן לא רשימות של רבנים חלילה שלא הוכרו אלא זאת הייתה רשימה שיצאה של אוסף בקשות לנישואין שנדחו מסיבות שונות.

<משה דגן: היו סיבות גם של תאריך שהוא מאוחר לתאריך פטירת הרב שחתום על התעודה.

<משה דגן: היו תעודות עם מחיקות של טיפקס, הייתה תעודה אחת של זוג שעדיין היה נשוי והאשה באה להתחתן.

<משה דגן: כלומר כל מיני מקרים שצריך להתייחס לתוכן של האישור ולא בהכרח רק לרב האם הוא מוכר או לא מוכר.

<משה דגן: יחד עם זאת אני רוצה להתנצל בפני אותם רבנים שנפגעו כתוצאה מזה שהוציאו כביכול שמועה שמדובר ברשימות שחורות.

<משה דגן: זאת לא הייתה הכוונה של הרבנות.

<משה דגן: מכון עתים ביקש מאיתנו רשימה של אוסף הבקשות שנדחו וזה מה שעשינו.

<משה דגן: אני מבין שיצאה פה טעות והדברים עוותו ויצאו מהקשרם ועל כך אני גם מתנצל על החלק שהיה לרבנות פה בכל העניין הזה.

אברהם נגוסה: תודה.

<קריאה: אולי תבטל בכלל - - - הרב שייר, שפסלת את התעודה שלו בלי להתקשר, בלי לברר?

אברהם נגוסה: אני מצטער.

אברהם נגוסה: אנחנו מסכמים את הדיון.

אברהם נגוסה: שוב תודה רבה לכל מי שהגיע.

אברהם נגוסה: חברים, אחדותנו היא בכוחנו ולכן אנחנו צריכים להתאחד, היהודים התפוצות ויהודים במדינת ישראל אנחנו משפחה אחת.

אברהם נגוסה: כולנו עם ישראל.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו צריכים להתאחד, אנחנו צריכים להמשיך את הדיאלוג.

אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לרב שייר שהגיע מקנדה במיוחד לפה.

אברהם נגוסה: אתם רואים כמה זה חשוב לתפוצות וגם למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: לכן אני פונה לרבנות הראשית , לכל הרבנים, אנחנו צריכים לכבד אחד את השני, אנחנו צריכים להיות משפחה גדולה חזקה, יש לנו מספיק אויבים ורק כשאנחנו מתאחדים אנחנו יכולים לנצח את האויבים.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לדון בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לחבר הכנסת אלעזר שטרן שיזם את הדיון.

אברהם נגוסה: נמשיך את הדיון ונגיע למסקנות ותקוותי שבדיון הבא המנכ"ל יבוא עם קריטריונים ברורים שאושרו על ידי מועצת הרבנות הראשית.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכל המשתתפים.