ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 565, 2018-02-26 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט, נברך את נציגי הממלכה, את לשכת עורכי-הדין.

ניסן סלומינסקי: החוק שנמצא בפנינו הוא אכן חוק לשכת עורכי הדין (פרסומת) (תיקון), התשע"ז-2017, אבל לפני שאני מתחיל דבר שקשור קצת ללשכת עורכי הדין.

ניסן סלומינסקי: אתמול נחשפנו לאירוע חריג בחומרתו שמזהם חלק גדול מהתהליך.

ניסן סלומינסקי: אני לא מכנס את הוועדה היום ומחר, כי אני חושב שצריך לתת זמן למערכת לעשות את שלה.

ניסן סלומינסקי: המערכת התחילה ועובדת בנחרצות.

ניסן סלומינסקי: לאחר שהמערכת תסיים את פעילותה שלה בימים הקרובים, נערוך ישיבה של ועדת החוקה לדון גם בנושא החריג, החריף הזה, וגם בהשלכות הרחבות יותר של המערכת.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד, אנחנו צריכים מאוד מאוד להיזהר, אנחנו צריכים לשמור על מערכת המשפט.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, אי-אפשר להתעלם ממה שקרה ומההשלכות, גם בתקשורת, וכל המערכת מסביב משפיעה, יכול להיות שזה גם משפיע על שופטים, דבר שלא יעלה על הדעת, אבל כנראה זה קורה.

ניסן סלומינסקי: בכל זה נצטרך לדון בימים הקרובים, לאחר שהמערכת תמצה את הבדיקה הפנימית שלה.

ניסן סלומינסקי: עד כאן.

ניסן סלומינסקי: ואנחנו עכשיו נעבור לנושאים שלנו.

ניסן סלומינסקי: כללי לשכת עורכי הדין (פרסומת) – אתם צריכים עוד פרסום היום?

ניסן סלומינסקי: האמת היא שאני לא מבין למה הופליתם מהאחרים, שלגביהם יש תקנות או כללים שהם יכולים פרט לכך וכך?

ניסן סלומינסקי: אצלכם אתם לא יכולים פרט לכך וכך.

ניסן סלומינסקי: זה הפוך.

ניסן סלומינסקי: למה הופליתם לרעה?

ניסן סלומינסקי: אני מניח - - -

אלעזר שטרן: למה לרעה?

אלעזר שטרן: אולי זה לטובה.

ניסן סלומינסקי: מבחינתם אולי זה לרעה.

ניסן סלומינסקי: הם היו צריכים, אם כך, להתנגד לתקנות.

ניסן סלומינסקי: אם הם לא מתנגדים, סימן שהם הגיעו לשלב שהם גם רוצים שתהיה להם יכולת לפרסם.

ניסן סלומינסקי: נכון שזה צריך להיות במגבלות, אוי לנו אם גם עורכי הדין יתחילו להתחרות מי טוב יותר, מי מומחה יותר וכו'.

ניסן סלומינסקי: לפחות בקום המדינה הסתכלו על עורכי הדין כחלק ממערכת המשפט, לכן נתנו גם סמכויות נרחבות מאוד ללשכה, שאין לשום גוף אחר.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן עורכי דין, לכן טוב שיהיו הרבה יותר יכולות ממה שהיה לכם עד היום, מצד שני זה צריך להיות בגבולות, כדי לשמר עדיין את כבודה של המערכת ואת ערכה.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול היא הגשר והקשר בין הציבור שנזקק לבין מערכת המשפט, אז צריכים לשמור על מכובדות מסוימת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדון בתקנות.

ניסן סלומינסקי: התקנות עם אריכותן ועם כל הפרטים וכו', אני חושב שהן בסדר, הן מנקות דברים שלא היו רלוונטיים בעבר, נותנות יותר אופציות ושומרות על מכובדות מסוימת.

ניסן סלומינסקי: אם יש מי שרוצה לומר משהו לפני שנכנסים לפרטים, אפשר.

ניסן סלומינסקי: דנה, את רוצה להגיד משהו – אם את רוצה, לא חייבים – משהו כללי על הדברים?

<דנה יפה: אין לי משהו להוסיף על מה שיושב-ראש הוועדה אמר.

<דנה יפה: הכללים היו כללים שהותקנו בשנת 2001, בעקבות שינויים גם במדיות וגם בהתנהלות בפועל, הלשכה מצאה לנכון לערוך תיקונים והלשכה ודאי תציג תיכף בעצמה.

<דנה יפה: היתה עבודה משותפת, ובסופו של דבר הגענו לנוסח מוסכם פחות או יותר מעבר לכמה נקודות שיעלו כאן בדיון.

ניסן סלומינסקי: אנדריאה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: קודם כול, אני אתחיל בהתנצלות.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: ראש לשכת עורכי הדין רצה להיות כאן היום, אבל נבצר ממנו להגיע ברגע האחרון.

ניסן סלומינסקי: את מציעה שלא נקיים את הדיון?

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: לא.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: אנחנו נקיים אותו, אנחנו לא רואים סיבה לדחות.

ניסן סלומינסקי: זה היה רק בהומור, אל תדאגי.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: כמה מילים לגבי התיקון.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: אכן מבחינת הלשכה מדובר בתיקון הכרחי, חיוני.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: כפי שדנה אמרה, מדובר בכללים שעודכנו במקור בשנת 2001.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: אומנם היה איזה תיקון בשנת 2006, אבל בעיקרון הכללים במתכונת הקיימת לא התאימו את עצמם לאמצעי הפרסום הקיימים היום בשוק.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: נוצר מצב שיש פער בין האפשרויות שעומדות לרשות עורכי הדין לבין מה שמותר להם לפרסם.

יעל גרמן: למה ריק?

יעל גרמן: זה לא מעניין אף אחד?

ניסן סלומינסקי: כנראה שזה לא מעניין.

ניסן סלומינסקי: הדברים האחרים כן מעניינים, בזה פתחתי, אבל זה נאמר, וזהו.

יעל גרמן: אני לא אשמע אותם?

ניסן סלומינסקי: את תשמעי אותם.

ניסן סלומינסקי: תוכנם שבימים הקרובים נקיים דיון על הדבר החריג והחמור שנעשה, אבל בינתיים אני רוצה קודם כול לתת למערכת למצות את עצמה.

יעל גרמן: חשוב מאוד.

יעל גרמן: יופי.

יעל גרמן: ממילא יבקשו את זה כדיונים דחופים, אז עדיף שאתה תיזום את זה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאנחנו נעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהנשיאה וגם השרה הבינו מיידית את החומרה של העניין - - -

יעל גרמן: בוודאי.

יעל גרמן: כולם הבינו, גם התקשורת.

ניסן סלומינסקי: אמת.

ניסן סלומינסקי: לכן ניתן למערכת, ואז נעביר את זה למגרש פה.

יעל גרמן: זה ממש רעידת אדמה.

ניסן סלומינסקי: נכון.

ניסן סלומינסקי: אמת.

ניסן סלומינסקי: סליחה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: נוסיף שמבחינתנו התיקון לכללים שמוצע, שמובא לפה היום, משקף איזון ראוי, גם בהרחבה של האפשרויות לפרסם, גם בתוכן וגם באמצעים, מצד שני, אנחנו עדיין תומכים במגבלות ששומרות על כבוד המקצוע, על פרסום ראוי ומכבד.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: זו היתה הכוונה בתיקון הזה.

ניסן סלומינסקי: דנה ממשרד המשפטים, אנדריאה, שמייצגת את לשכת עורכי הדין, ואלעזר שלנו, הגיעו להבנות ואנחנו יכולים להתקדם.

יעל גרמן: מה ההבנות?

ניסן סלומינסקי: מה שמופיע בפנינו.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד צריכים להסיר הרבה חסמים ישנים שהיו, ומצד שני לשמור על כבודה של המערכת, שנקראת "לשכת עורכי הדין".

ניסן סלומינסקי: ואפשר לציין לחיוב שהמועצה של לשכת עורכי הדין היא זאת שחסמה ואמרה: לא.

ניסן סלומינסקי: זה אני לא רוצה, כן צריכים לשמור על מכובדות, אני לא רוצה שהם ייכנסו לתחרות, לאפשר תחרות חופשית בין עורכי הדין זה פוגע במכובדות.

ניסן סלומינסקי: הם לקחו על עצמם מגבלות מכובדות, ולכן אני חושב שזה די מאוזן.

ניסן סלומינסקי: עכשיו ניכנס פנימה.

אלעזר שטרן: חשוב לזכור קודם כול, לפי החוק, כמו שהיושב-ראש אמר, שאצל עורכי הדין בניגוד לבעלי מקצוע אחרים, כל מה שלא הותר במפורש בתקנות לעשות – אסור.

אלעזר שטרן: לפי סעיף 55 לחוק אסור לעשות פרסומת, אלא לפי מה שמותר, וזה אומר שהמסר של המחוקק היה שרוצים שעורכי הדין יעשו פרסומות, אבל בצורה שונה, בצורה יותר מוקפדת, יותר מהודקת, שנתונה לסייגים כאלה ואחרים.

אלעזר שטרן: נקודה נוספת שחשוב לזכור, שצריך שיהיה איזה איזון בכללים האלה, וזה קשור למספר נקודות, שתיים-שלוש נקודות שלא הוסכמו, ושיעלו עוד מעט לדיון.

אלעזר שטרן: צריך איזון כי יש מדיות שונות שאפשר לפרסם בהן: עיתונים, שלטים, נייר מכתבים, אינטרנט וכו', וצריך ליצור קוהרנטיות פנימית בכללים, שלא צד אחד או במדיות מסוימות לבוא לומר: פה אנחנו משחררים; ובמדיות אחרות לבוא ולומר: פה אנחנו יותר מגבילים.

אלעזר שטרן: צריך שיהיה איזה היגיון פנימי בכללים.

יעל גרמן: יש מדיה, כמו למשל שלטי חוצות, ששם זה אסור?

ניסן סלומינסקי: ניכנס פנימה.

ניסן סלומינסקי: יש כאן פירוט גדול מאוד.

אלעזר שטרן: כל מה שלא מצוין שמותר – אסור.

יעל גרמן: אז שלטי חוצות אסור.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: שלטי חוצות, רדיו, טלוויזיה וכו'.

אלעזר שטרן: כל מה שתיכף נזכיר שלא נאמר הוא אסור.

אני מקריא: הוספת סעיף 2א 1.

אני מקריא: בכללי לשכת עורכי הדין (פרסומת), התשס"א- 2001 (להלן-הכללים העיקריים), אחרי סעיף 2 יבוא: "2א.

אני מקריא: פרסומת אסורה עורך דין לא יפרסם פרסומת אף אם היא עומדת בתנאים שנקבעו בכללים אלה, אם יש בה כדי להטעות את הציבור או לפגוע בו, או שהיא פוגעת בכבוד המקצוע ".

אני מקריא: למעשה זה סעיף כללי, סעיף סל, שחולש על כל מה שייאמר אחרי זה בתקנות.

יעל גרמן: מי בודק את זה?

אלעזר שטרן: בסופו של דבר בלשכת עורכי הדין יש ועדת פרסומות, שאפשר לעשות בה פרה רולינג, ואפשר לפנות אליה מראש, היא גם מפרסמת מדי פעם הנחיות.

ניסן סלומינסקי: וגם ועדת משמעת, נדמה לי.

ניסן סלומינסקי: רוב הדיונים בוועדות המשמעת היום הם על הנושאים האלה.

ניסן סלומינסקי: אחד שומר על השני שם.

יעל גרמן: זה בדיוק מה שרציתי לשאול.

יעל גרמן: אנחנו יכולים לבדוק את זה?

ניסן סלומינסקי: אולי.

ניסן סלומינסקי: להם יש אמצעים הרבה יותר טובים.

ניסן סלומינסקי: זו דעתה של המועצה של לשכת עורכי הדין.

ניסן סלומינסקי: הם בודקים את זה, יש להם ועדות, וחוץ מזה אחד שומר על השני.

ניסן סלומינסקי: אמרו לי שחלק גדול מהתלונות בוועדת המשמעת של לשכת עורכי הדין זה על הפרסומת.

אלעזר שטרן: החלפת סעיף 3 והוספת סעיף 3א 2.

אלעזר שטרן: במקום סעיף 3 לכללים העיקריים יבוא: "3.

אלעזר שטרן: פרסומת מותרת פה מבחינת הטכניקה, במקום לתקן הרבה סעיפים קטנים בסעיף 3 פשוט החליפו את כל סעיף 3.

אלעזר שטרן: אני רק אסב את תשומת הלב לנקודות החדשות או הדברים שהתחדשו.

אלעזר שטרן: (א) פרסומת באמצעים המפורטים להלן בלבד מותרת לעורך דין: עכשיו אנחנו מתעסקים במדיות או באכסניה שבה נעשית הפרסומת.

אלעזר שטרן: (1) בעיתונות כתובה, במגזינים וכתבי עת שאין בהם כדי לפגוע בכבוד המקצוע; ככל הניתן, הפרסומת לא תהיה בסמיכות לפרסומים אחרים שיש בהם כדי לפגוע בכבוד המקצוע; פה יש שינוי קטן מהמצב הנוכחי.

אלעזר שטרן: כיום הפרסומת שעורך דין יכול לעשות בעיתונות הכתובה היא רק בתוך מדורים שמוקצים לפרסומות של עורכי דין.

אלעזר שטרן: הלשכה – המועצה הארצית – מציעה לבטל את המגבלה הזאת, להתיר בכל מקום בעיתון, אבל אנחנו מוסיפים פה שככל הניתן, ככל שעורך הדין יכול, לבקש שהפרסומת לא תופיע בסמוך - - -

יעל גרמן: ליד מועדון לילה.

אלעזר שטרן: כן, בסמוך לפרסומות שפחות מתאימות להיות עם פרסומות של עורכי דין.

ניסן סלומינסקי: יהיו גם מגבלות על הגודל?

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: סעיף קטן (א) מתעסק באכסניה.

אלעזר שטרן: סעיף קטן (ב) כולל את התוכן של מה יכול להיות בפרסומת.

אלעזר שטרן: (2) במדריכי טלפון; (3) בספרי מען; (4) במדריכים מקצועיים מסווגים; בהקשר הזה אין הבדל בין מה שיש היום בסעיף לבין הסעיפים האלה, זה ממש העתקה מילה במילה.

אלעזר שטרן: (5) – פה יש שינוי מהמצב הנוכחי.

אלעזר שטרן: (א) אתרי אינטרנט או יישומונים שמכילים תכנים של אלימות, פורנוגרפיה או תוכן בלתי חוקי אחר;

אלעזר שטרן: (ג) אתרי אינטרנט או יישומונים אחרים שיש בהם כדי לפגוע בכבוד המקצוע;

אלעזר שטרן: האמת שהמשפט הזה מיותר.

יעל גרמן: זה אסור.

ניסן סלומינסקי: כן, זה אסור.

אלעזר שטרן: כל סוגי האתרים האלה אסורים.

יעל גרמן: "שיש בהם" לא שאין.

ניסן סלומינסקי: "שיש בהם כדי לפגוע בכבוד המקצוע".

ניסן סלומינסקי: גם פרסומת קופצת חשבנו שזה דבר בעייתי, כי יש בזה משהו פולשני, או כופה את עצמו עליך, וזה פחות מתאים.

ניסן סלומינסקי: אני מעיר שחלק גדול מהסייגים פה זה בהקבלה גם לסייגים שיש בתקנות של בעלי מקצוע אחרים, כמו רופאים, רופאי שיניים וכו', שגם לגביהם יש מגבלות דומות מבחינת אתרי האינטרנט.

ניסן סלומינסקי: חשוב להסב את תשומת הלב לגבי הנושא של ישומונים.

ניסן סלומינסקי: כתבנו פה "ישומונים ייעודיים", שזה מתכתב גם עם פרסומות קופצות, אבל שלא יהיה מצב שבו אדם פותח וייז, ובוייז פתאום קופצת לו פרסומת של עורך דין.

יעל גרמן: "תקפוץ אליי, אני עשר דקות ממך.

יעל גרמן: "

אלעזר שטרן: כן, אני כמה דקות מפה, בוא תקבל שירות משפטי.

אלעזר שטרן: זה גם לא ישומון ייעודי וזה גם מתכתב עם הפרסומת הקופצת.

אלעזר שטרן: (7) בשלט משרדו, ובלבד ששלט כאמור יהא על קיר הכניסה למשרד או בכניסה לבניין המשרד, ושגודלו וצורתו יהיו סבירים.

יעל גרמן: מה זה סביר?

אלעזר שטרן: יש החלטות שונות – אולי אנדריאה תרחיב על זה – יש החלטות שונות, גם ועדת הפרסומות - - -

יעל גרמן: סתם שנדע מה זה סביר.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: ההנחיות שאושרו על-ידי ועדת האתיקה אומרות שכל שלט ייבחן ביחס ליתר השלטים באותו בניין.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: זאת אומרת, זה מוכתב גם על-ידי הנהלת הבניין.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: לעתים יכולים לקבוע שלט מסוים שדווקא במבנים מסוימים ייראה גדול מדיי, ולכן החליטו להשאיר את זה למשהו של סבירות, להגדיר את זה כסביר, והמקרים האלה יגיעו לפתחן של ועדות האתיקה, וזה בסדר.

ניסן סלומינסקי: במקרים כאלה שזה שיקול דעת, אני מניח שוועדות האתיקה לא מענישות, אלא מקסימום יגידו לו: תוריד את הפרסום הזה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: נכון.

ניסן סלומינסקי: אלה דברים של שיקול דעת, שאי-אפשר לקבוע, כי האיש יכול להגיד: חשבתי שזה סביר.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: לא בפעם הראשונה לפחות, אבל כמובן שאם מישהו לא מציית וזה חוזר ועולה, בסופו של דבר זה גם יכול - - -

יעל גרמן: פוקס נאמן לא יכולים לשים על הבניין שלהם שלט.

ניסן סלומינסקי: 358 שותפים.

ניסן סלומינסקי: הם הראשונים.

ניסן סלומינסקי: שם זה נמדד לפי הכמויות של עורכי הדין.

יעל גרמן: הם נמצאים בבניין, זה לא יכול להיות כמו אלקטרה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: אני יכולה להגיד שגם לפני הוספת הכלל הזה ועדות האתיקה העמידו לדין למשל משרדים או עורכי דין שפרסמו על גבי שלטי חוצות.

יעל גרמן: שלטי חוצות כבר הבנו שאסור, אז זה לא נמצא בפנים.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: גם שלטים שהם כל-כך גדולים שהם עולים עד כדי שלטי חוצות.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

להלן בלבד: פה אנחנו נכנסים לתוכן של מה יכול להיות בפרסומת.

להלן בלבד: (1) שם עורך הדין; (2) דבר היותו עורך דין; (3) אם הוא נוטריון - דבר היותו נוטריון; (4) תאריו האקדמיים או הכשרתו כמגשר; (5) תואר שדין אחר מסדיר את השימוש בו; (6) כשירותו לעסוק בעריכת דין מחוץ לישראל; (7) פירוט עורכי הדין העובדים בפועל עמו במשרדו, לרבות פרטים כאמור בסעיף קטן זה לגבי כל אחד מהם; (8) כל הפרטים הנוגעים למען המשרד ולדרכי התקשרות עם המשרד וכל שינוי בהם לרבות כתובת אלקטרונית של המשרד וכתובת אתר האינטרנט שלו, אם קיים; (9) שמות שותפים ועורכי דין שכירים שפרשו לגמלאות ושמות שותפים ועורכי דין שכירים שנפטרו, ובלבד שלצד שמותיהם יופיע ציון שנות פעילותם באותו משרד; (10) תחומי עיסוקו של עורך הדין ושל משרדו; (11) שעות קבלת קהל; (12) השפות אותן דובר עורך הדין; (13) מועד הסמכתו לעורך דין; ב-(14) יש שינוי בין מה שהלשכה הגישה לבין הנוסח שמונח עכשיו בוועדה.

להלן בלבד: הנוסח המעודכן הוא: "(14) מלל חופשי שעניינו הצעת שירות משפטי על ידי עורך הדין, שאינו כולל" – נוסיף פה – "כל התייחסות" – ובמקום "לתעריפי שכר הטרחה" – נכתוב "לשכר הטרחה".

להלן בלבד: אני אסביר על מה מדובר.

להלן בלבד: מכיוון שכל מה שלא נאמר שמותר הוא אסור, כיום הסעיף הזה שקובע מה מותר הוא לא קובע שעורך הדין יכול לפנות בפנייה שאומרת: נפצעת, חלית, אנחנו יכולים לעזור לך בתחום הרשלנות הרפואית וכדומה.

ניסן סלומינסקי: תחרות נניח עם לבנת פורן או דברים כאלה, אני מבין שגם הם נמצאים ברקע.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: היום עורך דין, חוץ מפרטי התקשרות וכו' והתארים שלו, אין אפשרות לפנייה מצדו או במלל שאומר: אני מתעסק 20 שנה בתחום הזה והזה, מי שרוצה להיעזר וכו'.

אלעזר שטרן: מה שמתאפשר פה זה רק מלל חופשי שעניינו הצעת שירות משפטי.

אלעזר שטרן: ברור שזה לא כולל שום התייחסות לשכר טרחה באיזה מובן.

אלעזר שטרן: עורך הדין לא יכול לבוא ולומר: אני מציע שירות משפטי ב-20% הנחה, אני מציע אחד פלוס אחד.

אלעזר שטרן: ברור שזה לא נכנס לפה בשום צורה שהיא.

אלעזר שטרן: שום אלמנט של שכר טרחה כזה או אחר לא יכול להיכנס, אלא רק פנייה של העורך דין שמציעה את שירותיו.

אלעזר שטרן: מלל שהוא יותר נרחב ויותר חופשי מאשר רק הפרטים שעד היום אפשר היה לציין.

אלעזר שטרן: (15) ספרים, מאמרים ועבודות מחקר בתחום המשפטי שחיבר עורך הדין; (16) משרות הוראה שבהן משמש עורך הדין; (17) תפקידים וחברות בלשכת עורכי הדין או בארגונים משפטיים בארץ או בחוץ לארץ בכפוף לאמור בפסקה (18); (18) כל תפקיד שממלא עורך הדין או מילא בעבר, לרבות משרה ציבורית, שירות צבאי ובשירות המדינה בתחום המשפטי, ולמעט תפקיד שהוא ממלא על פי דין, כל עוד הוא מכהן בו, והוא תפקיד שיפוטי או מעין שיפוטי או חברות בועדות בחירה לתפקידים שיפוטיים או מעין שיפוטיים, ובלבד שהפרסום יהיה במקומות הנזכרים בסעיף 3(א)(1), (4) ו-(5) בלבד; פה אחת הנקודות שלא הוסכמו.

אלעזר שטרן: יש פה מגבלה שאומרת שאדם שמילא תפקיד בעבר, נגיד הוא היה נשיא בית דין צבאי לערעורים, הוא היה משנה ליועץ המשפטי לממשלה - -

ניסן סלומינסקי: נשיא הלשכה.

אלעזר שטרן: - - נשיא הלשכה, לא משנה - -

יעל גרמן: היה שופט.

אלעזר שטרן: - - היה שופט בעבר, כמובן לא בהווה, היום לפי הניסוח המוצע יהיה מותר לו לפרסם רק באכסניות מסוימות, רק באכסניות שמצוינות בסעיף 3(א)(1), (4) ו-(5).

אלעזר שטרן: זאת אומרת, בעיתונות הכתובה, זה (1), (4) זה מדריכים מקצועיים ו-(5) זה אתרי אינטרנט.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, אדם שרוצה לכתוב שהוא היה משנה ליועץ המשפטי לממשלה יכול לעשות את זה רק באתר האינטרנט שלו, אבל לדוגמה בנייר המכתבים שלו הוא לא יכול לעשות את זה.

אלעזר שטרן: אני מעיר על זה, כי זה נראה לי לדוגמה חוסר איזון.

אלעזר שטרן: אדם כשהוא מציין שיש לו LLB, LLM, שימשתי כעורך דין בניו-יורק, בלשכה של ניו-יורק והייתי משנה ליועץ המשפטי לממשלה – למה באתר האינטרנט שלו או בפרסומת שהוא עושה בעיתונות הוא יכול לציין את הדבר הזה, אבל בנייר המכתבים שלו הוא לא יכול לציין את הדבר הזה?

אלעזר שטרן: זה נראה לי לא - - -

יעל גרמן: אם הוא היה שופט לשעבר, אני חושבת שהוא יכול לחתום, למשל אליקים רובינשטיין שופט בית המשפט העליון לשעבר.

יעל גרמן: הוא לא יכול לחתום בנייר המכתבים?

יעל גרמן: לא יכולה להיות לו חותמת כזאת?

אלעזר שטרן: על פניו, לפי מה שנאמר פה, הוא לא יוכל.

יעל גרמן: לא סביר.

אלעזר שטרן: זה מה שאמרתי שיש פה חוסר - - -

ניסן סלומינסקי: רבנים ראשיים יכולים לכתוב.

יעל גרמן: למה?

יעל גרמן: מה ההיגיון?

אלעזר שטרן: אני לא יודע.

אלעזר שטרן: תשאלי את הלשכה מה ההיגיון.

יעל גרמן: מה ההיגיון?

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: האמת היא שהמגבלה היתה גם בכללים הקודמים, ניתן היה לפרסם את הפרט הזה רק בעיתונות ובמדריכים המקצועיים ובאתרי האינטרנט, מתוך תפיסה קודמת שבאתרי האינטרנט מוסיפים הרבה יותר מלל ומפרטים הרבה יותר.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: התפיסה היתה שבנייר המכתבים צריכים לציין פרטים שהם יותר סולידיים.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: עם זאת, לקראת הישיבה היום אנחנו מוכנים לקבל את ההערה הזאת.

יעל גרמן: נשמע לא סביר.

יעל גרמן: יהיה מאוד סביר שבן-אדם כן יוכל.

אלעזר שטרן: זה אומר שבפסקה (18) אנחנו מורידים את הסיפה, את כל הסיפה מהמילים "ובלבד שהפרסום".

יעל גרמן: בכפוף להחלטה שלהם, אלא אם כן יש סיבה שנעלמת מעינינו.

אלעזר שטרן: (19) פרטים נוספים המותרים לפי סעיפים קטנים (ג) עד (י).

אלעזר שטרן: עכשיו נפרט אותם, שזה דברים נוספים שאפשר לכלול בפרסומות.

אלעזר שטרן: (ג) בפרסומת כאמור בסעיף קטן (א)(1) עד (3), רשאי עורך דין לפרסם מודעת פרסומת אחת באותו גיליון, אשר לא תעלה על רבע עמוד.

אלעזר שטרן: יש פה שינוי מהמצב היום.

אלעזר שטרן: היום השטח המותר בפרסום בעיתונות, במדריכים מקצועיים וכו' הוא שמינית עמוד, ופה מציעים להגדיל את זה, שזה יהיה רבע עמוד.

אלעזר שטרן: זה במידה רבה עניין של טעם.

יעל גרמן: בהארץ זה מאוד גדול.

יעל גרמן: רבע עמוד בהארץ זה גדול מאוד.

אלעזר שטרן: (ד) בפרסומת כאמור בסעיף קטן (א) רשאי עורך דין לפרסם סרטונים, לרבות ראיונות וסרטוני תדמית, תמונות ואיורים גרפיים, ובלבד שמתקיימים התנאים הבאים: (1) יש להם קשר לשירות המקצועי שאותו מבקש עורך הדין להציע; (2) אין בהם כדי ליצור רושם מטעה; (3) אין בהם כדי לגרום, במישרין או בעקיפין, לזלזול בעורך דין אחר; (4) אין בהם כדי לפגוע בכבוד המקצוע.

אלעזר שטרן: פה יש שינוי משמעותי מאוד מהמצב הקיים.

אלעזר שטרן: ועדות האתיקה אולי החליטו אחרת, אבל בכללים היום אין היתר לעורך דין לפרסם סרטונים, סרטוני תדמית.

אלעזר שטרן: זה לא קיים היום.

אלעזר שטרן: ועדות האתיקה, לא ברור לי על סמך מה, התירו חלק מהדברים האלה, ופה רוצים לעגן את זה.

אלעזר שטרן: ניסינו ליצור פה משהו שיהדק את האפשרות הזאת, שמצד אחד יאפשר לעשות סרטונים, סרטוני תדמית וכו', מצד שני שלא יהיה מדובר על סרטונים פרועים או סרטונים שלא באמת קשורים.

אלעזר שטרן: הרעיון שעורך הדין יציג את עצמו, יציג את העיסוק שלו.

אלעזר שטרן: שלא יהיה מצב שבו הוא - -

נורית קורן: עושה גימיקים.

אלעזר שטרן: - - עושה גימיקים או עושה דברים שלא באמת קשורים - -

נורית קורן: איך אתה מעגן את זה?

אלעזר שטרן: - - שלא יהיה מצב שבו הוא מזלזל בצורה כזאת או אחרת בעמיתים למקצוע.

יעל גרמן: זה פתח שאפשר להרחיב אותו.

יעל גרמן: כלומר, אפשר לשים בפנים ראיונות שהיו איתו, הוא יכול לעשות סלפי, הוא יכול לעשות לעצמו סרטונים.

נורית קורן: זה השיווק, כדי למכור את עצמו.

נורית קורן: העניין הוא גם מי בודק את הקטע של רושם מטעה.

נורית קורן: איך בודקים את זה?

אלעזר שטרן: יש פה שינוי משמעותי.

נורית קורן: איך תעברו עם כל עורך דין לבדוק מה יש לו באתר שלו?

נורית קורן: איך אתם בודקים את זה?

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: בדרך כלל הבדיקות בוועדות האתיקה הן או על סמך - -

נורית קורן: רק תלונה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: - - תלונות שמתקבלות, לחילופין באמצעות עורכי דין שמבקשים בקשות לחוות-דעת מקדימות.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: אנחנו מבינים שכאשר ייכנס תיקון לכללים, עורכי דין רבים יפנו וישאלו האם זה עומד בכללים החדשים.

אלעזר שטרן: יש בלשכה ועדת פרסומות שעושה פרה רולינג, שאפשר לפנות אליה, והיא נותנת חוות-דעת מה מותר ומה אסור.

נורית קורן: זה חשוב מאוד.

נורית קורן: לפני שהם מפרסמים הם צריכים לעבור דרך הוועדה הזאת ורק אחר כך לפרסם.

אלעזר שטרן: הם לא חייבים.

נורית קורן: אז תחייב.

אלעזר שטרן: זה קצת יותר מורכב לחייב לעבור על כל פרסומת.

יעל גרמן: כמה עורכי דין יש?

נורית קורן: קרוב ל-80,000.

יעל גרמן: תארי לך שכל אחד יעבור ועדת אתיקה, היא לא תוכל לעסוק - - -

נורית קורן: זה לא ועדת אתיקה, זו ועדה רק של פרסומות.

<דנה יפה: העבירה על הכללים האלה זו עבירת משמעת.

<דנה יפה: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאנשים נורמטיביים ומתנהלים בהתאם לכללים.

נורית קורן: ראינו אתמול שאנשים התנהלו לפי כללים.

נורית קורן: ..

אלעזר שטרן: זה שונה, כי הנטייה היא בטח בדברים כאלה שקשורים לחופש הביטוי, לא לחייב אישור מראש לדברים.

יעל גרמן: לדעתי אפשר לסמוך עליהם.

יעל גרמן: במידה וכך וכך, כמובן להגיש.

יעל גרמן: אין צורך לבקש אישור, אחרת סותמים את הוועדה הזאת.

אלעזר שטרן: חייבים לזכור שיש פה שינוי מאוד משמעותי מהמצב היום, כי כל הנושא של סרטונים זה שינוי משמעותי.

יעל גרמן: זה הפתח הגדול ביותר, ללא ספק.

אלעזר שטרן: לכן ניסינו להכניס פה כל מיני דברים שיהדקו, כדי לנסות כמה שאפשר שזה לא יגלוש למקומות של גימיקים ושל זלזול.

נורית קורן: פרסום סמוי של משהו אחר.

נורית קורן: גם זה חשוב.

אלעזר שטרן: זה בהמשך.

אלעזר שטרן: יש בהמשך שלעורך הדין אסור יהיה לפרסם דברים של אחרים.

נורית קורן: פרסום סמוי זו אמירה יותר חשובה אני חושבת.

יעל גרמן: פרסום סמוי זה באמת חשוב מאוד.

נורית קורן: זה הכול.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: זה רושם מטעה.

אלעזר שטרן: מה שכתבנו בהמשך גם נותן לזה מענה.

אלעזר שטרן: (ה) בפרסומת כאמור בסעיף קטן (א) רשאי עורך דין לפרסם תמונות שבהן הוא מופיע עם לקוחותיו וכן של עובדי משרדו אם אלו הצהירו בכתב כי הבינו שהם חופשיים לסרב לכך וכי מתן שירותיו של עורך הדין לא הותנה בפרסום שמם וכל עוד ההסכמה תקפה; הסכמת הלקוח או עובד המשרד תבטא את הבנתו לפרטי הפרסום ובכלל זאת היכן תתפרסם התמונה ולמשך כמה זמן.

אלעזר שטרן: (ו) עורך דין רשאי להוסיף באתר האינטרנט שלו או בדף האישי שלו ברשת החברתית קישור (LINK) לאתר אינטרנט אחר, ובלבד שהקישור נוגע לעיסוקו המקצועי של עורך הדין, ולמעט קישור – (1) לאתר אינטרנט שמכיל תכנים של אלימות, פורנוגרפיה או תוכן בלתי חוקי אחר; (2) לאתר אינטרנט המיועד לקטינים; (3) לאתר אינטרנט אחר שפוגע בכבוד המקצוע.

אלעזר שטרן: גם פה ניסינו לעשות איזון בין מצד אחד לאפשר לעורך-הדין שכתב כתבה, למשל בעיתון כלשהו, בגלובס או ב-Ynet או באיזה אתר, להפנות למאמר שהוא כתב, או להפנות לחומר מקצועי שנמצא באתרים אחרים וכו', אבל באמת עם מגבלות מסוימות, שיהיה ברור שההפניות לא יפנו אדם שמגיע לאתר של עורך הדין למקומות שנמנו פה.

יעל גרמן: אני חושבת שזה קצת רחב "לעיסוקו המקצועי".

יעל גרמן: בוא נאמר שהוא רשם פטנטים.

יעל גרמן: האם הוא יכול להפנות לפטנט שהוא רשם ועל-ידי כך גם לעשות פרסום?

יעל גרמן: בואו נניח שהוא עוסק בזכויות יוצרים בתחום האומנות, האם הוא יכול להפנות לאתר תרבות ואומנות, או ספרות, ועל-ידי כך גם לעשות פרסום לספר?

אלעזר שטרן: אני לא חושב שזאת הפרשנות של מה שכתוב פה.

אלעזר שטרן: כשאומרים "שהקישור נוגע לעיסוקו המקצועי", הכוונה שהתכנים של המקום שאליו אתה שולח את האדם דרך הלינק הם תכנים שקשורים לעיסוק המקצועי.

יעל גרמן: זכויות יוצרים.

יעל גרמן: העיסוק שלי זכויות יוצרים.

יעל גרמן: אני עוסקת בזכויות יוצרים.

אלעזר שטרן: אבל הספר שפרסמת לא נוגע לעיסוק המקצועי שלך.

אלעזר שטרן: אלה שני דברים נבדלים.

אלעזר שטרן: יש לך כובע של עורכת דין שמתעסקת בזכויות יוצרים, יש לך כובע של סופרת - - -

יעל גרמן: האם אתה שקט שזה לא ינוצל לרעה?

אלעזר שטרן: אם יש רעיון לחדד את הניסוח, אפשר.

אלעזר שטרן: זה היה הרעיון של הניסוח הזה.

יעל גרמן: ניסן, אנחנו פותחים פה הרבה פתחים, ואין לי בעיה.

יעל גרמן: באמת אנחנו בעידן כזה שממילא נורא קשה לצמצם, אבל יש פה נושא אחד, שעורך הדין רשאי לשים לינק לאתר אחר.

יעל גרמן: הם כותבים "ובלבד שהקישור נוגע לעיסוקו המקצועי".

יעל גרמן: אני אגיד לכם ממה אני חוששת.

יעל גרמן: קודם כול, אני חוששת שבאיזה דרך זה יכול ללכת לעניין פוליטי.

יעל גרמן: זה חשש אחד שלי.

יעל גרמן: בואו נאמר שהוא עורך דין שמגן על פוליטיקאים או לא יודעת מה.

יעל גרמן: זה חשש אחד מאוד רציני, שלא יהיה פה פתח ללינקים להשמצה או לקידום פוליטי.

יעל גרמן: ושנית, שזה לא יהווה אמצעי לפרסום.

ניסן סלומינסקי: לינק הכוונה הפניה, קישור.

אלעזר שטרן: אתה לוחץ באתר שלו ומגיע - - -

ניסן סלומינסקי: אתה מגיע לשם.

יעל גרמן: זה יוצא מהאתר שלו והולך בכלל לאתר אחר.

ניסן סלומינסקי: לאתר אחר ששם כתוב שהעורך הדין הזה הוא עילוי וראש וראשון.

ניסן סלומינסקי: לא הוא כתב, כתב את זה מישהו אחר.

יעל גרמן: הוא הגן על בנימין נתניהו, ואז אנחנו מעבירים ללינק ששם - - -

ניסן סלומינסקי: את אומרת שהוא רוצה שידעו.

יעל גרמן: כן, הוא רוצה שידעו שהוא הגן על בנימין נתניהו, בוודאי, או לצורך העניין על אהוד אולמרט, ושם פתאום, באתר הזה נמצא פרסומת לדברים פוליטיים.

יעל גרמן: הלינק הוא דבר מאוד מאוד מסוכן בעיניי.

ניסן סלומינסקי: מה כתוב פה?

ניסן סלומינסקי: מותר או אסור?

אלעזר שטרן: יש פה שני סטים של מגבלות - - -

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: יש פה מגבלות ממשיות גם על התוכן של הלינק וגם על המיקום שאליו מגיע הלינק.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: היום עורכי דין מאוד רוצים לעשות שימוש בלינקים, ואחד הדברים שעלו מהשטח זו העובדה שהם לא יכולים להפנות לכתבות או דברים שקשורים אליהם, שהם פרסמו באתרים לא משפטיים.

ניסן סלומינסקי: הוא עושה לינק נניח להרצאה שהוא נתן בכנס לשכת עורכי הדין.

יעל גרמן: זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: מה שהיא אומרת שכמו שאנחנו מוודאים לגבי הפרסום עצמו אנחנו גם צריכים לוודא שהלינקים שלו יהיו לדברים מותרים מבחינת הפרסום, ולא לדברים שלוּ זה היה הפרסום, היינו אוסרים אותם.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: ובלבד שהקישור נוגע באופן ישיר לעיסוקו המקצועי של עורך הדין.

יעל גרמן: הם כותבים "ובלבד שהקישור נוגע לעיסוקו המקצועי".

יעל גרמן: כרגע נתתי כמה דוגמאות שזה נוגע לעיסוקו המקצועי באופן ישיר.

ניסן סלומינסקי: אם הוא עורך דין וגם רב, או רואה חשבון, או פסיכולוג נניח, הוא יכול לעשות לינק נניח לשיעור שהוא נתן בתחום השני שהוא עוסק בו?

אלעזר שטרן: לכאורה זה לא נוגע לעיסוקו המקצועי של עורך הדין.

ניסן סלומינסקי: אסור לו לעשות לינק לזה?

אלעזר שטרן: לפי הניסוח הזה לא.

אלעזר שטרן: זה צריך להיות נוגע וקשור לעיסוק המקצועי שלו.

יעל גרמן: זה פחות מטריד.

ניסן סלומינסקי: הוא עורך דין וסופר.

אלעזר שטרן: זו דוגמה שיעל נתנה לפני כן.

ניסן סלומינסקי: הוא עושה לינק לספר שלו.

ניסן סלומינסקי: הוא סתם ספר פילוסופי.

יעל גרמן: זה לא קשור לעיסוקו המקצועי, אבל אם הוא עוסק בזכויות יוצרים, זה העיסוק העיקרי שלו, או הבאתי עוד דוגמה, אם הוא עוסק בפטנטים - - -

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר הפוך, הוא עצמו סופר, והוא עושה לינק למאמר שהוא כתב על הספר או מאמר פילוסופי שהוא כתב, שלא קשור בכלל למקצוע.

ניסן סלומינסקי: יש לו עוד תחומים, ברוך השם, הוא לא מתעסק רק בזה.

יעל גרמן: הוא יושב-ראש תנועה כלשהי והוא עושה לינק למאמר שהוא כתב בעד התנועה.

יעל גרמן: אסור לנו לתת פתח לזה.

ניסן סלומינסקי: אם זה תנועה פוליטית – לא.

יעל גרמן: אין פה שום הגבלה.

ניסן סלומינסקי: זה לא ייכנס.

ניסן סלומינסקי: זה לא עיסוקו המקצועי.

אלעזר שטרן: אין מניעה מלהוסיף את המילים "באופן ישיר".

אלעזר שטרן: (ז) פרסומת באתר האינטרנט של עורך הדין יכולה להיות מלווה במלל קולי או במוסיקה ששומרת על כבוד המקצוע; זה נראה לכאורה מובן מאליו, אבל הסיבה שכותבים את זה היא כי היום כתוב במפורש, בסעיף שמוצע לבטל אותו, שזה יובא ללא מלל קולי.

אלעזר שטרן: ושוב, בגלל שהכלל לפי סעיף 55 לחוק זה שכל מה שלא נאמר במפורש אסור, זה דבר שצריך לכתוב במפורש.

אלעזר שטרן: (ח) אתר אינטרנט של עורך דין לא יכלול פרסומות של אחרים; זה מה שחברת הכנסת קורן העירה קודם.

אלעזר שטרן: זה למנוע מצב שבו אתר אינטרנט של משרד עם הרבה צפיות, שיתחיל למכור שטחי פרסומת לפרסם דברים אחרים.

יעל גרמן: או אפילו סתם הוא יושב, עושה פרסום, שותה קפה ולידו יש קופסה של נס קפה, או קוקה קולה, או כל דבר אחר.

יעל גרמן: זה פרסום סמוי.

ניסן סלומינסקי: או שהוא יפרסם את אחד הלקוחות שלו.

ניסן סלומינסקי: לדעתי גם פרסום סמוי ייכנס פה.

יעל גרמן: "לרבות פרסום סמוי.

יעל גרמן: "

ניסן סלומינסקי: מכווּן, זו הכוונה.

ניסן סלומינסקי: אם נניח הוא מצטלם ומאחוריו יש משהו שהוא בכלל לא ידע - - -

<דנה יפה: במישרין או בעקיפין.

ניסן סלומינסקי: במכוון, הכוונה.

ניסן סלומינסקי: מישהו מצלם ומאחוריי יש דגל, יגידו שעשיתי פרסום לדגל.

יעל גרמן: לא.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות גם משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: נניח הוא יושב לידי, עשיתי לו פרסום.

ניסן סלומינסקי: זה צריך להיות פרסום מכוון.

ניסן סלומינסקי: נניח צילמו ויש כאן בקבוק סודה.

ניסן סלומינסקי: יגידו שהוא עשה - - -

אלעזר שטרן: מה שדנה הציעה, לכתוב את המילים "במישרין או בעקיפין".

ניסן סלומינסקי: כן, אבל זה צריך להיות במכוון, לא כבדרך אגב.

ניסן סלומינסקי: נניח יצלמו אותך עכשיו, עורך דין, יש כאן בקבוק סודה, יגידו שהיה פרסום לסודה.

ניסן סלומינסקי: אף אחד מאיתנו לא התכוון, לא חשב על זה.

ניסן סלומינסקי: זה לא משהו שאסור, שיצטרכו להוריד את הסודה, אלא אם כן בכוונה אתה שם ומתכוון.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר, אבל אם לא?

ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות קפה או כל מיני דברים.

אלעזר שטרן: אני לא בטוח שצריך לכתוב את הדברים האלה, אני חושב שזה עולה מאליו מהניסוח הזה.

נורית קורן: יש כל מיני דברים שאתה רוצה למכור אותם - - -

ניסן סלומינסקי: אמרנו שזה אסור.

ניסן סלומינסקי: זה ודאי.

נורית קורן: גם שתייה.

נורית קורן: כשאתה עושה סרטון תדמית, אתה מסתכל על כל מה שיש לך בפריים, גם על זה.

ניסן סלומינסקי: נניח צילמו פה, יש כאן בקבוק סודה, אני שותה סודה.

ניסן סלומינסקי: אם הייתה לי מגמה לעשות פרסום לסודה, זה אסור.

ניסן סלומינסקי: אין מגמה, אני שותה עכשיו סודה, אני באמצע שתייה.

נורית קורן: אני מדברת רק על סרטון תדמית, אני לא מדברת שאתה מצלם אירוע, אתה לא יכול לשלוט על כל הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: גם אז, להערכתי אם את מתכוונת תוך כדי זה לעשות פרסום למשהו אחר, אסור גם אז, לא רק בסרטון תדמית.

נורית קורן: זה ברור.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: (ט) עורך דין רשאי לציין באתר האינטרנט שלו שמות של לקוחות אשר הצהירו בכתב כי הבינו שהם חופשיים לסרב לכך וכי מתן שירותיו של עורך הדין לא הותנה בפרסום שמם וכל עוד ההסכמה תקפה; הסכמת הלקוח תבטא את הבנת הלקוח לפרטי הפרסום ובכלל זאת היכן יתפרסם שמו ולמשך כמה זמן.

ניסן סלומינסקי: (י) עורך דין רשאי – (1) לפרסם מאמרים מקצועיים וראיונות וכן לנהל פורומים, והכל מבלי שהוא שילם על כך; (2) לשלם בעד פרסום מאמרים מקצועיים, ראיונות וניהול פורומים ובלבד שייכתב מפורשות במקום הפרסום כי מדובר בפרסומת.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד לא רוצים לחסום את עורך הדין ורוצים לאפשר לו לכתוב מאמרים מקצועיים, לראיין אותו בענייני השעה וכו' וכו', מצד שני לא רוצים גם לגרום להטעיה.

ניסן סלומינסקי: קו הגבול שהמועצה הציעה פה זה קו הגבול של תשלום.

ניסן סלומינסקי: ככל שעורך הדין לא שילם - - -

ניסן סלומינסקי: ננסה לחשוב הפוך.

ניסן סלומינסקי: מותר לו לקבל כסף על המאמרים שהוא מפרסם?

יעל גרמן: כן, כתוב פה.

ניסן סלומינסקי: כתוב שאסור לו לשלם.

אלעזר שטרן: אם משלמים על זה, זה נתפס כפרסומת, ואז כדי למנוע הטעיה של הציבור שמדובר פה סתם במאמר מקצועי, צריך לכתוב במפורש שמדובר פה בפרסום.

ניסן סלומינסקי: זו שאלה אחת.

ניסן סלומינסקי: אני שאלתי עכשיו הפוך, האם מותר לו לקבל תשלום?

ניסן סלומינסקי: לך, כחברת כנסת, נדמה לי שאסור, לשופט מותר.

ניסן סלומינסקי: שופט – אני יודע שמותר לו גם לתת הרצאות וגם לפרסם תמורת כסף נוסף.

יעל גרמן: ברור.

ניסן סלומינסקי: זה לא כל-כך ברור.

ניסן סלומינסקי: עובדה שלנו אסור.

יעל גרמן: לנו אסור - -

ניסן סלומינסקי: לשופטים מותר.

יעל גרמן: - - אבל ניקח לדוגמה מי שאני מתגעגעת אליו, משה נגבי ז"ל, עורך דין, אני מתארת לעצמי שהרבה פעמים הוא קיבל כסף - - -

ניסן סלומינסקי: זה שונה.

ניסן סלומינסקי: זה מותר.

אלעזר שטרן: הרעיון פה מצד אחד לא לחסום את עורך הדין, מצד שני לא לגרום הטעיה לציבור שהוא כתב מאמר מקצועי והוא שילם על זה, כשמאחורי זה עומד הרצון לעשות פרסומת.

אלעזר שטרן: ולכן צריך שקיפות שמדובר בפרסומת אם הוא באמת שילם על זה.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, בכנס הרצלייה, יש לו כל מיני שמות אחרים, מתברר שאלה שמופיעים שם ומדברים, משלמים הרבה כסף כדי להופיע שם, גם שרים.

ניסן סלומינסקי: היו משרדים ששילמו כדי שהשר יופיע.

ניסן סלומינסקי: זה נחשף.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה דבר שאסור שיקרה.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: הם משלמים כסף.

ניסן סלומינסקי: לא שהם מקבלים כסף, הם משלמים כסף כדי שייתנו להם, כי זה כבוד שהוא מופיע, סימן שהוא נחשב.

ניסן סלומינסקי: זה גם חלק מהעניין.

אלעזר שטרן: פה בשביל למנוע מצבים כאלה, לא נאסר עליו לפרסם תמורת זה שהוא משלם, אבל צריך שקיפות, שיהיה כתוב: המאמר הזה מהווה פרסומת.

ניסן סלומינסקי: לשכת עורכי הדין שילמה X כסף תמורת זה שהוא יופיע שם וידבר בשמה.

ניסן סלומינסקי: אם הלשכה משלמת כדי שנציג שלה ידבר בכנס מכובד, מותר לה לעשות, אבל היא תצטרך לפרסם את זה או אם עורך דין ספציפי עושה את זה.

ניסן סלומינסקי: זאת הכוונה?

אלעזר שטרן: אני לא בטוח.

אלעזר שטרן: במקרה שציינת, זה לא פרסומת לעורך דין, זה הלשכה.

ניסן סלומינסקי: עורך דין פרטי.

ניסן סלומינסקי: משרד.

אלעזר שטרן: משרד פרטי משלם כסף בשביל שעורך דין שלו יופיע בפאנל מסוים.

אלעזר שטרן: זה סוג של ראיון.

אלעזר שטרן: יצטרך להיאמר במפורש שמדובר בפרסומת, ככל שהוא שילם על זה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: זה חידוש.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: בעבר היה אסור חד-משמעית לתת חסויות.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: היו החלטות מפורשות.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: הכלל הזה מרחיב.

ניסן סלומינסקי: פה זה לא חסויות.

ניסן סלומינסקי: פה זה הפוך, זה כדי להתפרסם.

ניסן סלומינסקי: הבנו.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

אלעזר שטרן: (יא) בפרסומת כאמור בסעיף קטן (א) רשאי עורך דין לפרסם המלצות, מכתבי תודה ודירוג במדריכי דירוג.

אלעזר שטרן: (יב) עורך דין רשאי לפרסם באתר האינטרנט שלו טפסי פניה מקוונים לייעוץ משפטי בשים לב כי הוא עומד בהוראות לפי חוק הגנת הפרטיות, התשמ"א-1981.

אלעזר שטרן: (יג) בנוסף לאמור בסעיף קטן (א), עורך דין רשאי לשלוח מידעון (ניוזלטר) לרשימת תפוצה של לקוחות משרדו שביקשו זאת ושל אחרים שביקשו זאת; המידעון יכול לכלול פרטים כמפורט בסעיפים קטנים (ב) עד (י) וסעיף 5.

אלעזר שטרן: פתאום אני שם לב שלגבי סעיף קטן (יא), "המלצות, מכתבי תודה ודירוג במדריכי דירוג", אולי גם פה שייך לעשות את הסייג, שתיכף נקרא אותו, לגבי סעיף 5, שאין בזה כדי ליצור רושם מטעה.

אלעזר שטרן: מבחינת הרציונל זה דברים דומים.

אלעזר שטרן: אולי כשנגיע לסעיף 5 נחזור לזה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: הערה אחת, לפני זה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: מה שהפך להיות סעיף (יג), כתוב "כמפורט בסעיפים קטנים (ב) עד (י)", אבל המספור השתנה, אני חושבת שזה (ב) עד (יא), כי הוספנו סעיפים נוספים.

אלעזר שטרן: זה (ב) עד (יב), כי (י) הפך להיות (יב).

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: כן, למרות שטופסי פנייה מקוונים בניוזלטר זה לא רלוונטי.

אלעזר שטרן: לא, (יב).

אלעזר שטרן: מה שהיה (י) הפך להיות (יב).

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: בסדר.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: עד (יב).

אלעזר שטרן: שמירת פרסומים 3א.

אלעזר שטרן: עורך דין חייב לשמור לתקופה של שלוש שנים מיום הפסקת הפרסומת או שליחת המידעון עותק שלהם, לרבות רישום של מקומות הפרסום ומועדיו וכן רישום של מועדי שליחת המידעון, וימציאם ללשכה לפי דרישה.

אלעזר שטרן: ".

אלעזר שטרן: זה סעיף שיש סעיף דומה לו כבר היום.

אלעזר שטרן: זה רק חידוד.

אלעזר שטרן: החלפת סעיף 5 3.

אלעזר שטרן: במקום סעיף 5 לכללים העיקריים יבוא: "מידע פרסומי 5.

אלעזר שטרן: עורך דין רשאי ליתן ללקוחותיו על פי פנייתם, ולאחרים הפונים אליו, מידע אודות משרדו, ניסיונו והתיקים שבהם היה מעורב; המידע יימסר באופן שאין בו כדי ליצור רושם מטעה אודות עורך הדין.

אלעזר שטרן: ".

אלעזר שטרן: פה יש שינוי מגמה.

אלעזר שטרן: בעוד שהיום נאמר בסעיף 5 שאסור לעורך הדין למסור מידע שכולל דברי שבח על עצמו - - -

ניסן סלומינסקי: מה?

ניסן סלומינסקי: אולי אסור לפרסם.

ניסן סלומינסקי: נניח בא אליי קליינט, אני לא יכול להסביר שעשיתי כך וכך והצלחתי פה ופה?

אלעזר שטרן: נכון.

ניסן סלומינסקי: זה כבר מוגזם.

ניסן סלומינסקי: מילא לפרסם, אבל כשבא קליינט, אסור להגיד לו מי אני, מה אני?

ניסן סלומינסקי: אני אשב עלום פה?

ניסן סלומינסקי: הוא יגיד: אם אתה לא יודע לדבר, מה אני אקח אותך להיות עורך דין?

אלעזר שטרן: זו הייתה הסיבה שהמועצה חשבה שנכון לבטל את הדבר הזה.

אלעזר שטרן: מצד שני, כדי למנוע מצב שבו עורך הדין לא מטעה בצורה ישירה, אבל יוצר רושם לא מדויק על הלקוח הפוטנציאלי, הוספנו פה שהמידע יימסר באופן שאין בו כדי ליצור רושם מטעה.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, יכול לקוח לפנות אליך ולומר לך: אדוני עורך הדין, אתה מתעסק ברשלנות רפואית?

אלעזר שטרן: – ודאי וודאי, אני כבר 15 שנה בתחום.

אלעזר שטרן: אתה יכול להראות לי הצלחות שלך?

אלעזר שטרן: – בוודאי, הוא מפנה אותך לשלושה פסקי דין שבהם הוא הצליח, אבל הוא לא מספר לך שב-97 אחרים הוא לא הצליח, ואז הוא עלול ליצור רושם מטעה על האדם.

אלעזר שטרן: מצד אחד לאפשר לעורך הדין להציג את התיקים שהוא היה מעורב בהם והדברים שהוא מתעסק איתם - - -

ניסן סלומינסקי: רופא שאתה הולך אליו פרטי, כירורג, הוא מראה לך שהוא הצליח בשלושה ניתוחים - - -

אלעזר שטרן: אסור לא.

ניסן סלומינסקי: אסור לו גם אם הולכים אליו בפרטי?

ניסן סלומינסקי: אסור לו להגיד?

אלעזר שטרן: לרופא היום לפי תקנות הרופאים (פרסומת אסורה) כתוב במפורש שאסור לו - - -

ניסן סלומינסקי: לפרסם.

ניסן סלומינסקי: אבל כשבא אליו קליינט ורוצה לקחת אותו, הוא אומר: תגיד לי מה הניסיון שלך.

ניסן סלומינסקי: אסור לו? איך יכול להיות דבר כזה?

אלעזר שטרן: אסור לו לכתוב ציונים מספריים על הצלחה של טיפול רפואי וכו' וכו'.

<דנה יפה: המגבלות האלה חלות על בעלי מקצוע כמו רופאים, רופאי שיניים.

ניסן סלומינסקי: איך זה יכול להיות?

ניסן סלומינסקי: רופא פרטי – אתה בא לרופא, אתה רוצה לדעת שהוא רופא טוב וכו', אסור לרופא להגיד כלום?

ניסן סלומינסקי: הוא ישלח אותו למזכירה: המזכירה שלך תגיד לך מי אני.

אלעזר שטרן: להגיד מי אתה זה משהו אחד.

אלעזר שטרן: לבוא ולומר - - -

ניסן סלומינסקי: אני כירורג טוב, הצלחתי, עשיתי ניתוחים.

אלעזר שטרן: להגיד אני כירורג טוב, אני 20 שנה בתחום, זה משהו אחד, אבל לבוא ולומר: הצלחתי ב-95 מהניתוחים שלי או ב-90%, זה אסור לרופא גם היום.

אלעזר שטרן: אסור לו לומר דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: אסור לו להגיד שהוא הצליח?

ניסן סלומינסקי: אתה בא לרופא, אתה רוצה לדעת שיש לו ניסיון בתחום, אחרת בשביל מה אתה הולך אליו?

ניסן סלומינסקי: אסור לו להגיד שיש לו ניסיון, שהוא עשה כך וכך ניתוחים וכו'?

אלעזר שטרן: אסור.

אלעזר שטרן: היום אסור לו לומר.

יעל גרמן: אסור לו לומר שהוא נבחר במקום ראשון - - -

אלעזר שטרן: אסור לו לומר דבר כזה, מתוך הבנה שאמירות כאלה יכולות להיות מאוד מאוד מאוד מטעות את הציבור.

ניסן סלומינסקי: לא דיברתי על עורך דין, דיברתי על רופא.

ניסן סלומינסקי: איך אפשר?

יעל גרמן: עשרת הרופאים הטובים – הוא לא יכול להגיד.

ניסן סלומינסקי: נניח אדם רוצה לעשות ניתוח כלי דם.

ניסן סלומינסקי: הוא הולך לרופא פרטי, הוא רוצה לדעת שלרופא הזה יש ניסיון, שהוא עשה ניתוחים, שהוא הצליח.

ניסן סלומינסקי: אסור לרופא להגיד על עצמו כלום כשבא קליינט אליו?

אלעזר שטרן: אסור.

<דנה יפה: אלה מקצועות שהשירות עצמו הוא שירות מאוד קריטי ללקוח ויש פער ידע מאוד גדול על בעל המקצוע.

ניסן סלומינסקי: לכן הלקוח רוצה לדעת אם יש לאיש הזה ניסיון או לא.

ניסן סלומינסקי: זה יהללך זר ולא פיך?

אלעזר שטרן: זה לא רק יהללך זר ולא פיך, אלא החשש ממניפולציה.

ניסן סלומינסקי: הוא מוסר אינפורמציה לא נכונה?

אלעזר שטרן: זה לא אינפורמציה לא נכונה, זה מניפולציה.

אלעזר שטרן: אתה יכול למסור אינפורמציה לגמרי נכונה, אבל הלקוח הפוטנציאלי לא יבין מה אתה מוסר לו, כי אין לו כלים - - -

ניסן סלומינסקי: איך אדם ידע אם הוא רוצה ללכת לרופא הזה, אם לרופא הזה יש ניסיון?

אלעזר שטרן: עובדה שיודעים.

ניסן סלומינסקי: כי רופאים מדברים.

יעל גרמן: לא, קליינטים.

ניסן סלומינסקי: לא ראיתי אף פעם עורך דין או רופא או מישהו כזה.

ניסן סלומינסקי: תמיד שאלת כמה ניתוחים הוא עשה וכו'.

ניסן סלומינסקי: תמיד אתה לוקח דעה שנייה, אתה בא אחרי שאתה עושה עוד בדיקה עליו, אבל אתה בא והוא אומר: אסור לי להגיד לך כלום?

ניסן סלומינסקי: אולי.

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

אלעזר שטרן: זה לכל הפחות מה שנאמר במפורש.

אלעזר שטרן: גם אם יש רופאים שעושים את זה, זה לא לפי הכללים שנקבעו.

אלעזר שטרן: אני מציע, דנה ואנדריאה, שאולי את הסייג שכתבנו בסעיף 5, שנוסיף אותו גם בסעיף קטן (יא), לגבי מכתבי תודה, דירוג והמלצות, כי גם שם אותו רעיון, שלא ליצור רושם מטעה, רלוונטי.

<דנה יפה: אני מסכימה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: נזרום עם זה, אנחנו לא רואים מניעה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: זה עולה בקנה אחד עם הכוונה.

אלעזר שטרן: נקודה נוספת שלא נמצאת בכללים פה וחשבתי לנכון להציע בפני הוועדה, שיש סוגיה – תיכף אני אסביר למה זה קשור דווקא לסעיף הזה – יש סוגיה שחוזרת ונשנית בוועדות האתיקה של לשכת עורכי הדין ובוועדת הפרסומות, וזה הנושא שעורך דין מפרסם את עצמו כמומחה בתחום מסוים.

אלעזר שטרן: עורכי הדין מנסים במהלך שנים על שנים, בכל פעם בצורה כזאת או אחרת: אני מומחה בתחום הזה, התמחיתי בתחום הזה, לוקחים את המונח מומחה על שלל הטיותיו ומכניסים אותו.

אלעזר שטרן: הוועדות הרלוונטיות בלשכה קבעו עוד פעם ועוד פעם שזה אסור.

יעל גרמן: הן צודקות.

ניסן סלומינסקי: תחום עיסוק מותר להגיד.

אלעזר שטרן: תחום עיסוק מותר.

ניסן סלומינסקי: אני עוסק בתחום כלכלי, אני עורך דין בחדלות פירעון, אני עורך דין פלילי, או דברים כאלה.

ניסן סלומינסקי: זה צריך.

יכול לומר: דווקא בגלל שפה יש שינוי מגמה, כשמצד אחד בשונה מהמצב הקיים היום, כן מתירים לעורך הדין לבוא ולשבח את עצמו ולומר על עצמו: הנה, זה הניסיון שלי, אלה הצלחותיי, אלה התיקים שהייתי מעורב בהם, אני חושב שאולי כמשקל נגד נכון לבוא ולומר דברים שהלשכה גם ככה קובעת היום, שיהיה אסור לעורך דין להשתמש במינוח הזה של מומחה על שלל הטיותיו.

יעל גרמן: צודק.

אלעזר שטרן: הלשכה לא מסכימה, זו הצעה שלי.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: בעניין הזה למעשה הלשכה מעוניינת לקבוע מסלולים שבהם יתאפשר לקבוע שמישהו מומחה.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: למשל ותק מסוים, נניח מעל 20 שנה בדבר מסוים, למשל מסלולי הכשרה ייעודיים.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: העניין של איסור על טייטל של מומחה בכללים האלה, מאחר שרוצים להדיר את זה, ההצעה שלנו על מנת לא לעכב את הכללים כמו שהם, שאנחנו, הלשכה, תיזום כללים שיסדירו את הנושא הזה בנפרד.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: נגבש נוסח במועצה הארצית ונבוא עם זה מחדש.

<דנה יפה: לא קיבלתי שום נוסח של הכללים, אבל נדמה לי, על פניו, שלהסדרת סוגי מומחיות, צריך גם תיקון חקיקה.

<דנה יפה: זה משהו לא פשוט בהיבטים של חופש עיסוק.

<דנה יפה: יש כאן פער.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: אנחנו כמובן נסקור את כל ההיבטים, מה שזה יצריך מאיתנו, אבל כרגע, במסגרת הכללים האלה - - -

ניסן סלומינסקי: אתם מציעים שנגמור כך, ואם תרצו - - -

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: כן.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן ותק זה לא יכול להיות ציון למומחיות.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: אחד הפרמטרים.

ניסן סלומינסקי: פעם אמרו בתחום מסוים בצבא, שאתה לא צריך להיות - - -, הוותק יביא אותך בסוף להיות מפקד הענף ההוא.

ניסן סלומינסקי: אם אתה טוב או לא טוב, אין לזה שום רלוונטיות.

ניסן סלומינסקי: ותק לא תמיד - - -

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: הוא לא השיקול הבלעדי.

ניסן סלומינסקי: אם הוותק מצטרף לכישורים אחרים זה טוב, אבל אם אין כישורים אחרים, ותק זה בדיוק ההפך.

יעל גרמן: אני רוצה לעבור ל-(יא), אני לא יודעת אם עברתם או לא עברתם.

ניסן סלומינסקי: עברנו.

יעל גרמן: יש שם דירוג ומדריכי הדירוג.

יעל גרמן: אני חושבת שזה מאוד מסוכן.

יעל גרמן: יש כל כך הרבה מדריכי דירוג, עושים את זה בפורבס - - -

ניסן סלומינסקי: את יכולה למנוע?

ניסן סלומינסקי: הם בכל שנה מפרסמים את משרדי עורכי הדין, מה שקובע אצלם זה הכמות ולפי זה קובעים.

ניסן סלומינסקי: אז משרד פוקס מוביל השנה, גם בשנה שעברה נניח.

יעל גרמן: אני חושבת שיש בזה כדי להטעות.

יעל גרמן: אתה לעולם לא יודע מי עושה את זה, מהם הפרמטרים שלפיהם הוא קבע את זה.

יעל גרמן: זה בערך כמו התמחות.

ניסן סלומינסקי: זה לא לשכת עורכי הדין עושים, עושים את זה אנשים חיצוניים.

ניסן סלומינסקי: זה גופים מקצועיים, את לא יכולה לאסור עליהם בחוק לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: X למשל החליט שהוא רוצה להגיד שהעורך דין הזה הוא העורך דין הכי טוב בעולם, אני יכול לאסור עליו?

ניסן סלומינסקי: אני יכול לאסור על העורך דין לדבר על עצמו ולהגיד, אבל אדם חיצוני שרוצה להגיד על עורך דין שהוא טוב?

יעל גרמן: ניסן, הוא מפרסם את זה.

יעל גרמן: ברגע שהוא מפרסם את זה, הוא נותן לזה לגיטימציה.

אלעזר שטרן: אגב, חברת הכנסת גרמן, שימי לב שאחד הדברים שאמרנו, שאותו סייג בסעיף 5 המוצע, שהמידע יימסר באופן שאין בו כדי ליצור רושם מטעה, נוסיף גם ל-(יא).

אלעזר שטרן: גם הנושא של המלצות, מכתבי תודה ודירוג יכולים ליצור רושם מטעה, ולכן את אותו סייג שהוספנו לסעיף 5 נוסיף גם בסעיף קטן (יא).

יעל גרמן: דירוגים נעשים בכמה מקומות.

יעל גרמן: אני יכולה לציין שניים, יש בדה מרקר ויש בפורבס.

יעל גרמן: בפורבס אותו משרד קיבל מקום שני או שלישי, אבל לא ראשון, ובדה מרקר מקום עשירי.

יעל גרמן: הוא לא יפרסם את דה מרקר, הוא יפרסם את פורבס.

יעל גרמן: יש בזה הטעיה.

יעל גרמן: אני לא אוהבת את הדבר הזה, שמותר לו לפרסם את הדירוג במדריכי דירוג.

יעל גרמן: עוד לא ראיתי שבשניים-שלושה מקומות אותו משרד או אותו רופא מקבל אותו מקום.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על פרסום של משרד או של עורך דין פרטי, או שזה אותו דבר?

יעל גרמן: זה פרסום שלו.

יעל גרמן: עורך דין רשאי לפרסם - - -

ניסן סלומינסקי: אין בדרך כלל דירוג של עורכי דין, יש דירוג של המשרדים.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם זה אותו דבר.

<דנה יפה: זה נחשב.

<דנה יפה: זה גם וגם.

יעל גרמן: של המשרדים, זה אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: יש 358 עורכי דין במשרד, לא דירגת את יעקב או את מוישה, או את פוקס או את נאמן.

יעל גרמן: הוא יכול בהחלט לבוא ולומר שהוא במשרד עורכי דין שקיבל מקום ראשון, הוא לא יציין אפילו איפה, מפני שאולי במקום אחר הוא קיבל מקום עשירי או 20, או בכלל לא היה בפנים.

יעל גרמן: לא נחה דעתי מדירוג במדריכי דירוג.

אלעזר שטרן: אגב, החששות שאת מביעה, חברת הכנסת גרמן, זה חלק מהחששות שמראש במצב הקיים, לפני התיקון הזה, גרמו לזה שעורך דין לא יכול לפרסם דברים על עצמו, על הצלחותיו ועל דברים שמשבחים את עצמו.

יעל גרמן: אז כאן יש לנו פתח שמאיין את האיסור הזה.

ניסן סלומינסקי: מי שדירג זה לא הוא.

ניסן סלומינסקי: אחרים דירגו אותו.

יעל גרמן: איך אתה יודע שהוא לא שילם לאותם אחרים?

ניסן סלומינסקי: כבר עברנו לתחום אחר.

ניסן סלומינסקי: זה תחום שצריך לדון על העיתונים.

ניסן סלומינסקי: אם בדה מרקר יש הווה אמינא שהם קבעו דירוג רק בגלל שמישהו שילם להם כסף, אז צריכים לסגור את העיתון.

יעל גרמן: הם אולי לא, אבל אנחנו יודעים שבכל התחרויות של המסעדה הטובה ביותר, העסק הטוב ביותר, היו שם הרבה מאוד כספים שעברו.

ניסן סלומינסקי: לפעמים גם סקרי דעת קהל מושפעים מכל זה.

יעל גרמן: דעתי לא נחה מזה.

יעל גרמן: אני מניחה את זה לפתחכם לחשוב, שאולי כדאי להוריד את הדירוג במדריכי דירוג.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: הנושא הזה עלה בצורה מפורשת.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: באמת הדוגמה של דן אנד ברדסטריט היא איזה דוגמה לדירוג, שמבחינת הלשכה הוא דבר לגיטימי שעורך דין רוצה לפרסם אותו ולהתהדר בו.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: זה דירוג שהוא קיבל ביושר, על סמך הניסיון שלו - - -

יעל גרמן: מה עם פורבס?

יעל גרמן: מה עם דה מרקר?

יעל גרמן: מה עם מישהו שמחליט שהוא רוצה לדרג את עורכי הדין, ואנחנו לא יודעים מי הוא ומה הוא?

ניסן סלומינסקי: זה לא יעזור.

ניסן סלומינסקי: זה לא ישבח.

ניסן סלומינסקי: אם יבוא לי לקוח ויגיד לי: חברת יענקלביץ עשתה דירוג וכו', זה לא ישפיע על שום לקוח.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יגיד משהו ידוע, נניח דה מרקר או דן אנד ברדסטריט, זה אולי כן משהו.

ניסן סלומינסקי: שם קשה לי להאמין - - -

יעל גרמן: אז נסייג את מדריכי הדירוג.

יעל גרמן: דירוג במדריכי דירוג מוכרים, מאושרים על-ידי הלשכה - - -

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: אין לנו אישור כזה.

ניסן סלומינסקי: הלשכה לא יכולה להיכנס לזה.

ניסן סלומינסקי: הלשכה תאשר את דה מרקר או משהו אחר?

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: אגב, אנחנו לא פסקנו גם בדפי עט שאין בהם כדי ליצור רושם מוטעה אודות עורך הדין.

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: זה גם משהו שהוספנו אותו.

יעל גרמן: זה נכון.

יעל גרמן: זה בהחלט מסייג את זה.

אלעזר שטרן: סעיף 4, סעיף אחרון.

אלעזר שטרן: תחילה 4.

אלעזר שטרן: תחילתם של כללים אלה 30 ימים מיום פרסומם.

יעל גרמן: זהו?

יעל גרמן: אתה שקט עם הדירוג?

יעל גרמן: זה פתח.

ניסן סלומינסקי: אין לזה גבול.

ניסן סלומינסקי: כאן זה נעשה על-ידי גופים חיצוניים.

ניסן סלומינסקי: זה בעיקר משרדים, זה לא עורך דין פרטי וכו'.

יעל גרמן: לדעתי זה too far, אבל אני לא אגיש על זה הסתייגות

ניסן סלומינסקי: חסמנו אותם מהרבה מאוד בחינות.

ניסן סלומינסקי: הוא לא יכול לשבח את עצמו, אפילו כשמגיע לקוח, לא רק - - -

אלעזר שטרן: עכשיו הוא כן יוכל.

יעל גרמן: עכשיו הוא יכול כמעט הכול.

ניסן סלומינסקי: לא כמעט הכול.

אלעזר שטרן: יש פה שינוי מגמה משמעותי מאוד.

אלעזר שטרן: לפי הכללים האלה יהיה לעורך הדין באופן כללי מותר הרבה הרבה יותר מהיום.

ניסן סלומינסקי: אם זה מכובד, מה אתה יכול לעשות?

נורית קורן: השאלה, האם הלשכה תוציא תקנות מפורטות כדי שאנשים יעמדו במסגרת?

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: זה יהיה קזואיסטי.

נורית קורן: לחוק הזה לא יהיו תקנות - - -

אלעזר שטרן: זה לא תקנות - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא תקנות.

ניסן סלומינסקי: אלה כללים.

נורית קורן: אם אני לא טועה, היו כללים של פרסום בגודל מסוים, אותיות שחור-לבן - - -

<אנדריאה דיאמנט קופייקין: מדובר בהחלטות של ועדות האתיקה.

ניסן סלומינסקי: הם שומרים על עצמם, גם אחד על השני.

ניסן סלומינסקי: כל זה המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין.

נורית קורן: אנחנו יודעים היום - -

ניסן סלומינסקי: אין לנו דרך אחרת.

נורית קורן: - - שהיום זה כבר לא מה שהיה פעם.

יעל גרמן: אפשר גם לעשות יד אחת – אני אפרסם וגם אתה תפרסם.

יעל גרמן: אני לא אומר עליך, ואתה לא תאמר עליי.

יעל גרמן: ניתן לזה זמן ונראה מה קורה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את כללי לשכת עורכי הדין (פרסומת)(תיקון), התשע"ז-2017, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: זה האמון שאנחנו נותנים במועצה הארצית של לשכת עורכי הדין ושתדע לשמר את הכללים האלה בהשגחה שלה וגם שתשמע מאחד על השני ותדע לממש את זה.

ניסן סלומינסקי: בהצלחה.