הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 222, 2018-02-13 11:45

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום בדיון לפי בקשתה של חברת הכנסת מיכל רוזין, יישום אמנת ארגוני היוצרים והעובדים למניעה וטיפול בתופעת ההטרדות המיניות בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה.

עאידה תומא סלימאן: ואני חייבת להגיד שכשפנתה אליי חברת הכנסת מיכל רוזין ההרגשה שלי הייתה, עוד דיון על הטרדות מיניות?

עאידה תומא סלימאן: כי ההרגשה שלי שבתקופה האחרונה אנחנו הקדשנו הרבה זמן והרבה ישיבות לדיון מאוד מעמיק בתופעה עצמה.

עאידה תומא סלימאן: גם לפני כל הרעש שעשה הקמפיין Me too אנחנו בוועדה לקידום מעמד האישה, ואני התעקשתי לקחת את הנושא הזה ולבדוק אותו לעומק, לבדוק את האחריות גם של מוסדות, בדקנו את יישום החוק למניעת הטרדה מינית במקומות עבודה, בדקנו גם ועקבנו.

עאידה תומא סלימאן: קיימתי שלוש ישיבות כבר מתחילת הקדנציה הזו בנושא של הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה.

עאידה תומא סלימאן: הצלחנו להשיג שם גם הישג שהמל"ג שכל הזמן הודיע על זה שזה לא באחריות, הוא לא רואה את זה כאחריות ישירה שלו והוא לא רצה גם לטפל בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: בישיבה האחרונה באו והכריזו שיש ממונה על הטרדות מיניות במל"ג והיא תעקוב מעכשיו והלאה גם לפי הדרישה של הוועדה על הדיווחים שמגיעים ממוסדות להשכלה גבוהה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת אנחנו גם דרשנו מהם ונמשיך לדרוש שיהיה תקנון אחיד לכל האוניברסיטאות שיטפלו בנושא של הטרדות מיניות לעומק.

עאידה תומא סלימאן: ואז זה מה שעשינו, בוא נגיד, במצב הקיים מבחינת הטרדות מיניות ועוד ועוד הטרדות מיניות בדיור הציבורי, הטרדות מיניות של מטפלים כלפי מטופלות במערכת הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: ואז הגיע הקמפיין של Me too שהעלה עוד ועוד נושאים שבעיניי, אני חושבת, במחשבה שנייה, כמה שנקדיש לנושא הזה אנחנו אולי עדיין רחוקות מלחולל את המהפכה שרצינו ולהגיע למצב שנוכל, אנחנו כנשים, לחיות במרחבים מוגנים, בטיחותיים, בטוחים מכל סוגי אלימות כולל הטרדה מינית.

עאידה תומא סלימאן: אחד האירועים הראשונים שנכחתי בהם כיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה זה היה האירוע המיוחד של האמנה של חתימת או השקת האמנה, אמנת ארגוני היוצרים והעובדים למניעה וטיפול בהטרדות מיניות.

עאידה תומא סלימאן: אז השתתפתי לצידך, חברת הכנסת מיכל רוזין, לצד איגוד מרכזי הסיוע, ונכחה גם כן באירוע שרת התרבות מירי רגב.

עאידה תומא סלימאן: מאז עברה למעלה משנה ואני שמחה שביקשת את ישיבת המעקב הזו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים שהיו ששה ארגונים שחתמו, אלא אם תעדכנו אותי שהיו יותר.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לתת לך לפתוח ולהעלות את כל השאלות שלמענן חשבת שכדאי לכנס את הישיבה הזו, בבקשה גברתי.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: קודם כל אני רוצה להודות לך, גברתי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, באמת שקיימת את הדיון.

מיכל רוזין: אני יודעת שלא פעם לפעמים אפילו יש תחושה קצת שאנחנו נחים על זרי הדפנה, אני חושבת שהחדר שלא עמוס פה והציבור רואה זה כנראה כי הגענו למקום טוב שזה ברור מאליו שצריך לטפל בתופעה, מגיפת ההטרדות המיניות.

מיכל רוזין: ועדיין אנחנו רחוקים מאוד, יש חלק שני למשפט, אנחנו רחוקים מאוד מלמגר את המגיפה הקשה הזאת.

מיכל רוזין: אני רוצה להודות למי שכן טרח והגיע לכאן, אני יודעת שזה לא פשוט לעלות לכנסת ולהגיע לכאן בשעות בוקר אז תודה לכם.

מיכל רוזין: לפני למעלה משנתיים הכל התחיל מפנייה, הרבה פעמים זה מתחיל מפניית ציבור.

מיכל רוזין: אנחנו, גם אני וגם חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, עוסקות שנים רבות בנושא הטרדות המיניות ובאמת התחום של ההפקות, הקולנוע, התיאטרון, היה תחום שפחות ראינו אותו בעיניים, נגיד ככה, תחום שקוף אולי.

מיכל רוזין: ובעקבות פנייה שהגיעה אליי, אני חייבת לציין את שירה מיטינג שעבדה איתי ואני חייבת לציין את עורכת הדין ליאת קליין שהייתה היועצת המשפטית לפני איילת של איגוד מרכזי הסיוע, וביחד הן באמת לקחו את הסוגייה הזאת ואת הנושא ואמרו, רגע, יש פה, מה שנקרא, בליינד ספוט, יש פה איזור שקוף שלא ראינו אותו שבעצם החוק למניעת הטרדה מינית לכאורה חל עליו אבל בגלל המבנה הסבוך שזה לא עובדים, שזה פרלינסרים, שזה הפקה שהיא לשבוע, לשבועיים, לחודש, חודשיים- - -

עאידה תומא סלימאן: תנאי העבודה והקשר בין - - -

מיכל רוזין: האווירה, אני קוראת לזה אווירת המילואים, כולם בסבבה, מעשנים משהו, שותים משהו, כמו שאמר איזה נשיא לשעבר באחת ההלוויות - - -

עאידה תומא סלימאן: זה מה שעושים במילואים?

<ליאור תמאם: שותים בדרך כלל לא, גם לא בהפקות, לא יודע לגבי מילואים.

מיכל רוזין: אבל יוצאים בערב - - -

עאידה תומא סלימאן: היא התכוונה לתה וקפה.

מיכל רוזין: ברור, זה הראש שלכם, כן.

מיכל רוזין: אבל באמת, האווירה היא אווירה פחות פורמלית מאשר צבא, משטרה, מקום עבודה שיש היררכיה מאוד ברורה.

מיכל רוזין: וגם יש איזה חילופי תפקידים בעניין מרות, סמכות ויחסי עבודה.

מיכל רוזין: כלומר, יכול להיות שאני המפיקה או אני הבימאית או אני הצלמת, לא שיש רבות כאלה, וגם זו בעיה קשה בתעשייה, היא מאוד מאוד גברית.

מיכל רוזין: אבל יכול להיות שאני דווקא בעלת המרות והסמכות אבל מי שעובד לכאורה תחתיי הוא בעל הכוח מכוון שהוא הטאלנט ובלעדיו אין את הסדרה או אין את ההפקה או אין את הסרט וכדומה.

מיכל רוזין: ולכן הבנו שיש פה משהו אחר, משהו מיוחד, משהו שונה שצריך להתייחס אליו באופן שונה.

מיכל רוזין: ולכן גם אמרנו נכון להתאים אמנה שתהיה וולנטרית של כל האיגודים והארגונים, ותיכף אני אזכיר את כולם, שביחד יבינו וביחד גם יגבשו, ושוב אני מודה לליאת שעשתה את זה בשנתיים האחרונות, לגבש מה נכון, מה מתאים, איך עושים את זה, איך מתאימים.

מיכל רוזין: לפעמים החוק היבש, השחור על גבי לבן, צריך להתאים אותו בין אם זה לצבא, בין אם זה למשטרה או בין אם זה לכנסת.

מיכל רוזין: לכל מקום אחר יש מערכות יחסים שונות, ולכן צריך היה להתאים את זה ואני חושבת שזה מה שנעשה פה, מה שנקרא התאימו את זה לשטח.

מיכל רוזין: ששה איגודים מקצועיים החליטו לחתום: איגוד הבמאים, ארגון השחקנים, היוצרים הדוקומנטרים, התסריטאים, איגוד עובדים בקולנוע וטלוויזיה, איגוד מקצועות הפוסט בישראל ואנחנו גם נבין תיכף אם יש מישהו שלא אמרתי וגם מה קרה עם המפיקים.

מיכל רוזין: האמנה הופצה ואני יודעת שהיו יוזמות טובות בעקבות זה כמו בקשה לא להקרין סצינות אונס ללא סיבה, ללא הכנה של הסטודנטים, של הסטודנטיות לעניין, דף קשר שאמור להיות בסט, להגיד מי הממונה, למי ניתן לפנות, הנחיות לפגיעה מינית.

מיכל רוזין: אני רוצה להגיד משהו בכל זאת, אני יודעת שאנחנו עוד רחוקים מלהגיע להצלחות.

מיכל רוזין: אני חושבת שהקדמנו את Me too, הקדמנו את הוליווד, ואני גאה בישראל לא בגלל שהקדמנו את הוליווד, כי אני גאה באמת, ובעיקר במרכזי הסיוע ולאורך שנים בארגונים שפועלים בעניין הזה, ללא לאות, הרבה מאוד שנים.

מיכל רוזין: גם בחקיקה הקדמנו בהרבה מאוד מדינות מערביות בעולם אני רוצה להגיד לכם שאין חקיקה מתקדמת בנושא פגיעות מיניות כמו בישראל.

מיכל רוזין: וגם העניין הזה, כשהוליווד התעוררה בשנה האחרונה, עם הקמפיין Me too, עם הרווי ויינשטיין וכל הסיפור אז אנחנו התעוררנו, וזה לא כדי לטפוח לנו על השכם, אלא יש מודעות בחברה הישראלית וחבר כנסת ושר עזבו את המשכן עוד לפני שהתחילו בחו"ל לעזוב קריירות פוליטיות.

מיכל רוזין: לכן אני חושבת שקודם כל אפשר להגיד לנו, אתם יודעים זה שני צעדים קדימה, צעד אחורה, אפשר קודם כל להגיד לנו כל הכבוד ועכשיו נמשיך להסתער על המטרות הנוספות.

מיכל רוזין: אבל אין ספק שהאמנה הזאת באמת הקדימה ואני חושבת שזה היה נכון וחשוב לעשות את זה.

מיכל רוזין: כמה שאלות שחשוב לשים על השולחן - קודם כל, אני מבינה, על הכל עכשיו אני שמה סימני שאלה כי זו סיבת ההתכנסות שלנו.

מיכל רוזין: האם היו דיווחים?

מיכל רוזין: אנחנו יודעים שככל שעולה מספר התלונות כך זה אומר שיש מודעות לתופעה והיא מטופלת.

מיכל רוזין: כשמגיעים אלינו, וזה לא חדש לנו, מהאוניברסיטאות, מהצבא, מהמשטרה ואומרים - -

עאידה תומא סלימאן: יש ירידה, מיגרנו את התופעה.

מיכל רוזין: - - יש ירידה בכמות התלונות, אין תלונות, לא דווחו השנה - אנחנו יודעות שיש בעיה.

מיכל רוזין: זה אומר שיש בעיה כי אנחנו יודעות שיש הטרדות מיניות, זה אומר שלא מדווחים.

מיכל רוזין: למה לא מדווחים?

מיכל רוזין: כי המקום הוא לא מקום בטוח מאלימות מינית, כי אין ממונה שאפשר לסמוך עליה, לא יודעים שגם אם אני אתלונן אני אשאר בעבודה, בגלל אופי העבודה אז יכולים לקחת מאפרת ואחרי שבוע כי היא התלוננה להגיד לה, לא אנחנו לא מפטרים אותך כי התלוננת, אנחנו פשוט לא צריכים אותך השבוע כי ההפקה זזה עכשיו לחיפה ויש לנו מישהי אחרת שם.

מיכל רוזין: הרבה יותר קל למצוא דרכים לצאת מהדברים האלה ולהתמודד עם החוק.

מיכל רוזין: ולכן זאת שאלה, האם התקבלו תלונות, למה לא התקבלו תלונות, מה עושים כדי לעודד נשים להתלונן.

מיכל רוזין: אנחנו אומרות את זה למפכ"ל, אנחנו אומרות את זה לכם, תעודדו נשים להתלונן.

מיכל רוזין: דבר שני, איזה עוד יוזמות שלא הזכרתי, אני אשמח לשמוע עליהן, מה קורה עם איגוד המפיקים, למה לא חתמו, האם הם חלק בעניין.

מיכל רוזין: בסוף הם המפתח.

מיכל רוזין: המפיקים הם חשובים ביותר ואני אשאיר את זה כאן ואני אתן לכם לפתוח.

מיכל רוזין: אני בטוחה שהדברים שנשמע מכם יעלו עוד הרבה מאוד שאלות.

מיכל רוזין: ותודה לך שוב.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חברת הכנסת מיכל רוזין.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שקודם כל אני רוצה לדעת אם הגיעו ממשרד התרבות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף גם נשמע את עמדתכם בנושא אבל מאחר ו- - - עורכת דין ליאת קליין, הממונה על הטרדות מיניות של תעשיית הקולנוע.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גברתי, אם את יכולה להסביר לי קצת על ממונה מטעם מי.

<ליאת קליין: אני אסביר.

<ליאת קליין: קודם כל אני רוצה לפני שמדברים על התעשייה כן להגיד שמיכל דיברה על זה שזה פורץ דרך ביחס לעולם ורק אתמול ראינו שאיגוד השחקנים האמריקאי מאמץ קוד התנהגות ופועל בכיוון הזה.

<ליאת קליין: אז לא רק שצריך להגיד שאפו לתעשייה שהתגייסה ועשתה את זה עוד הרבה לפני ובאמת עוד הרבה לפני קמפיין Me too אבל גם אני חושבת שהמודל הזה של מה שנעשה והיחס בין האיגודים שעוד מעט אני אספר עליו זה משהו שלדעתי יכול להיות מודל בהרבה מאוד הקשרים אחרים של הטרדות מיניות.

עאידה תומא סלימאן: אני רק מתפלאה שיש לכם את הציפייה הזו כאילו אנחנו חייבים להיות אחרי ארצות הברית או שארצות הברית צריכה להיות פורצת הדרך וידוע שזה לא המצב בעניין זכויות נשים בארצות הברית.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו נוריד את זה מהשולחן, ארצות הברית היא לא פורצת הדרך בענייני זכויות נשים וכולנו יודעים את זה, אפילו היא לא חתומה על CEDAW.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<ליאת קליין: אז עכשיו אלינו לישראל ומה שקורה כאן.

<ליאת קליין: כן הייתה אמנה וההתמודדות עם מה שקורה, התחלתי עוד ללוות בתפקיד הקודם שלי באיגוד מרכזי הסיוע ועכשיו אני בכובע של הממונה.

<ליאת קליין: כי מה שבאמת קרה זה קודם כל שנוצרה, אחרי תהליך מאוד מאוד ארוך של חשיבה והבנה נוצרה אמנה שהיא אמנה סופית, לא אמנה שהוצגה בשלבים קודמים יותר פה בוועדה, אמנה שאליה חברו והשתתפו כל האיגודים המקצועיים למעט איגוד המפיקים, שאני אסביר על מה שקורה שם עוד מעט.

<ליאת קליין: אבל אני כן אגיד שמה שקרה בינתיים זה שנולדה אמנה והיו הכשרות לממונות.

<ליאת קליין: איך זה עובד המבנה ולמה המבנה הזה של ממונה חיצונית וממונות בתוך האיגודים - - -

<קריאה: אחראיות.

<ליאת קליין: אחראיות, כן, ממונות, לצורך הדיון.

<ליאת קליין: אחת ההבנות שהובילו לחשיבה שצריך קוד זה לא רק המאפיינים המיוחדים של התעשייה ויחסי הכוחות שם, אלא גם ההבנה שמדובר במבנה ארגוני מאוד מאוד מסובך.

<ליאת קליין: יש איגודים מקצועיים לכל אחד מהתחומים שבסופו של יום מה שקורה על הסט זה אנשים מקבוצות שונות של איגודים שמופיעים חלקם או רובם, אין להם יחסי עובד מעביד- - -

עאידה תומא סלימאן: ליאת אני חושבת שהרעיון של למה צריך אמנה כבר עברנו אותו.

<ליאת קליין: לא, לא למה צריך אמנה, למה זה עובד בצורה הזאת ולמה זה כל כך מסובך לענות על חלק מהשאלות שמיכל שאלה.

<ליאת קליין: למה צריך ממונה חיצונית ואחראית מטעם האיגודים עצמם.

<ליאת קליין: זה באמת בסופו של דבר יצא מודל שהוא שונה ממקומות - - -

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבדיונים קודמים גם כן על ממונות במקומות עבודה אחרים וגם כולל באוניברסיטאות יש היום בקשה שעולה מהשטח ויותר ויותר דיונים על האם להמשיך במודל שהיה קיים עד היום של ממונה במקום העבודה או לקחת מישהו חיצוני או להקים משהו כמו נציבות או משהו כזה.

עאידה תומא סלימאן: אז באמת כנראה גם בזה הקדמתם.

<ליאת קליין: כן.

<ליאת קליין: זה לא רק ממונה חיצונית אלא הבנה שהיחסים שם מאוד מאוד סבוכים.

<ליאת קליין: כי לצורך העניין, אם שחקן הטריד עובדת במה - מי הגוף שאחראי על זה, מי עושה את הברור, למי יש סנקציות לעשות את הבירור הזה, ולכן באמת היה צריך לייצר מודל שהוא אחר.

<ליאת קליין: לגבי השאלות תלונות אין.

<ליאת קליין: הייתה תלונה אחת שגם לא התגבשה, לא היו תלונות בצורה מפורשת בתקופה אחרונה.

<ליאת קליין: המודל הזה עובד כבר כמה חודשים.

<ליאת קליין: זה התחיל באמת בשלבים יותר מוקדמים של להבין מה המודל הנכון ואיך זה צריך לעבוד, לעשות הכשרות לאחראיות מכל אחד מהאיגודים שזה נעשה.

<ליאת קליין: נעשו הרבה מאוד פעולות ברמה של מניעה, לעבור בסטים ולשלוח חומרים ולתלות תקנונים.

<ליאת קליין: רוב העבודה של מניעה התחילה להעשות בשבועות האחרונים או דברים נעשים.

<ליאת קליין: יש כל הזמן חשיבה על הדבר הזה - - -

עאידה תומא סלימאן: ליאת, אני לא מצליחה להבין, את מדברת מאוד ברחב כזה.

עאידה תומא סלימאן: כשאת אומרת שנעשו הכשרות, שחולקו חומרים, בואי נפרט ונשמע, כי אנחנו כבר מדברים על אמנה שהיא חתומה כבר מעל לשנה, שנה וחצי משהו כזה, אם לא יותר.

עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק נעשה?

<ליאת קליין: אוקיי, אז כל אחד מהאיגודים מינה לו אחראית על התחום של הטרדות מיניות שהיא ממונה אבל לא ממונה במובן של מי שבודקת את התלונות אלא מי שאחראית על הנושא בתוך האיגוד, מי שאחראית לקבל לפעמים את הפניות ולהפנות, מי שאחראית על המניעה בתוך האיגוד שלה.

<ליאת קליין: אז כל אחד מהאיגודים המקצועיים שחתומים על האמנה כבר מינה לו אחראית כזאת.

<ליאת קליין: בנוסף, הסעיף הראשון של האמנה באמת אומר למנות ממונה כללית חיצונית אז זה המינוי שלי שנעשה בשלב הזה.

<ליאת קליין: המשך הדרך היה באמת לנסות ולברר איך המודל הזה עובד ולנסות להטמיע אותו ברמה של אחראיות.

<ליאת קליין: אז הייתה הכשרה, היו כמה מפגשים, שני מפגשים, אחד מפגש של חשיבה ומפגש של למידה על הנושא הזה, יום שלם שנעשה, כל אחת מהאחראיות עברה בעצם הכשרה על התחום של הטרדה מינית, על סמכויות הטיפול, על מה זה הטרדה מינית, דיברנו על כל הרצף, עברנו על החוק.

<ליאת קליין: כל הדברים האלה נעשו ברמה של אחראיות בתוך האיגודים.

<ליאת קליין: ימי למידה מהסוג הזה.

<ליאת קליין: חוץ מזה נעשה יום למידה או פאנל, ערב שניסה לעורר את המודעות לדבר הזה.

<ליאת קליין: התקיימה הרצאה על החוק שאליה הוזמנו כל מיני עובדים מכל האיגודים שחברים באמנה.

<ליאת קליין: היה יום, ערב הסברה, על הדבר הזה.

<ליאת קליין: וחוצמזה יש הרבה פעילות שנעשית שאת חלקה אני אשמח שטל אולי תוכל לספר עליה ולהרחיב על מה שנעשה ביום יום.

<ליאת קליין: כי מה שאני יכולה כן להגיד שקורה בשלב הזה זה באמת הניסיון להטמיע את זה שיש אמנה ואת הטיפול והניסיון להביא את זה למודעות בשטח על ידי כל מיני הסברות וחומרים וגם הכשרה על הרצאות בדבר הזה.

<ליאת קליין: איגוד המפיקים עדיין לא חתום, עדיין לא הצטרף בצורה רשמית לדבר הזה.

<ליאת קליין: כן יש שיח עם מפיקים בפני עצמם, עם כל מיני מפיקים - - -

עאידה תומא סלימאן: יש סיבה למה לא הצטרפו, מה מונע מהם?

<ליאת קליין: אפשר לשאול אותם.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה ש- - -

<אסף אמיר: אני פה בגלל ועדת קיש, שמעתי שיש את הדיון הזה אז חשבתי שזאת הזדמנות טובה לבוא קודם כל להגיד שאיגוד המפיקים תמיד, מן הסתם, כמובן, נגד הטרדות וחושב שצריכה להיות האמנה וחושב שהדבר הזה צריך להעשות בהסכמה עם האיגודים.

<אסף אמיר: מכוון שהמפיק בתוך האמנה יש לו תפקיד אחר ואני מזכיר שהיושבת ראש שלנו של האיגוד שהיא זאת שמובילה את המהלך הזה היא, יפעת פסטלניק, היא אישה, היא לא גבר, היא חושבת או עמדתה היא שצריך לשבת, להתכנס, לדבר על הדברים.

<אסף אמיר: יש עניינים משפטיים ששמים את המפיק במקום שכנראה הוא לא יכול להיות בו או חוקית יש בעיות מסויימות.

<אסף אמיר: לעצם העניין, איגוד המפיקים מאוד ישמח להצטרף לאמנה, אנחנו לא רואים שום בעיה בעניין הזה, להיפך, אנחנו חושבים שצריך לקדם את זה - - -

<ליאת קליין: האמנה הועברה אליכם כמה שנים לתגובות - - -

<אסף אמיר: אני אמרתי, אפשר לעשות כל מיני דברים, ואפשר גם להתקדם.

<אסף אמיר: ואני אומר פה שאיגוד המפיקים מאוד רוצה להיות חלק מזה, הוא רוצה שהדבר הזה יקרה בהבנה הדדית, לשבת עם יפעת, אתן או מי שמארגן את זה, לשבת עם יפעת ולהגיע לעמק השווה.

<אסף אמיר: כל הספינים וכל העניינים שיש מפיקים שהם לא מטרידים ומפיקים שהם כן מטרידים, באמת, בואו נניח לזה.

<אסף אמיר: בוא נניח למפיקים העצמאים שחותמים על האמנה הזאת מהצד.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהיה קשר מקודם בנושא הזה עם איגוד המפיקים והייתה התנגדות, כלומר, אתם שומעות גישה אחרת - - -

<אסף אמיר: אין שום התנגדות, אנחנו מבקשים שינויים מסוימים כי המפיק יש לו תפקיד מסוים, הוא לא כמו עוד אחד מה- - -

<קריאות: - - -

עאידה תומא סלימאן: חבר'ה, אני מאוד מבינה שאתם פעם ראשונה אצלי בדיון אז אני אגיד לכם שזה לא הולך ככה אצלי.

עאידה תומא סלימאן: אני שומעת עכשיו שבהתחלה שמעתי שאין לכם שום התנגדות, אתם רוצים להצטרף, הבנתי שהיו, כנראה, גישושים וקשר ובדיקה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני הבנתי במשפט השני שאתם חושבים שצריך לעשות שינויים בתוך האמנה כדי שתותאם לתפקיד של המפיק שאתם חושבים שהוא לא ממש מתאים באמנה.

<אסף אמיר: שוב, אני רק רוצה, אני באתי הנה, שוב, אני לא מעורה באמת בפרטים, אני בישיבות הנהלה, אני לא מעורה ממש בפרטים - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל אני בטוחה שלפני שנכנסת קיבלת קצת תדרוך מה העמדה, איפה אנחנו - - -

<אסף אמיר: האמת, בעין צדקי, שום דבר.

<אסף אמיר: את לא מכירה אותי, אני שמח לראות - - -

עאידה תומא סלימאן: אז אני גם יכולה להבין שהצרה של - - -

<אסף אמיר: אני מצטער שיפעת לא פה, אני מצטער שיושבת הראש שלנו לא פה.

<טל שפי: לא פה כי היא לא חתומה.

<אסף אמיר: למה זה שייך אם היא חתמה או לא?

<טל שפי: זה שייך מאוד.

<אסף אמיר: היא הוזמנה אני מקווה.

<קריאה: הוזמנה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, תשמעו, אני בדרך כלל, אפשר להמשיך כאילו להתגושש ואפשר לנסות להתקדם קצת.

עאידה תומא סלימאן: אני בדרך כלל אוהבת להתקדם קדימה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שאדוני התעניין בישיבה והגיע לישיבה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא האם ההצהרה שלך שהאיגוד כן מעוניין לחתום ורוצה לחתום היא הצהרה שהאיגוד עומד מאחוריה או דעתך האישית.

<אסף אמיר: עומד מאחוריה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהצעד השני הוא שאתם חושבים שצריך לעשות איזשהו שינוי בנוסחים ששייכים או קשורים לתפקיד המפיק, כן?

<אסף אמיר: נכון.

עאידה תומא סלימאן: האם הוגשו השינויים האלה, האם דיברתם עם הצדדים האחרים על השינויים שאתם רוצים, לפחות עם משרד התרבות?

עאידה תומא סלימאן: אני רק אשמע אם יש תשובה ואז אני אבקש שתגיבי.

<אסף אמיר: כפי שאמרתי אני לא באמת מעורה בעניין הזה והייתי מאוד שמח לתת תשובות אבל אני באתי הנה ביוזמתי כרגע - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז בוא נשמע מישהי שכנראה הייתה חלק מהגשרים - - - בטח שאני חושבת שהיא חשובה וצריך לקחת אותה ולהפוך אותה לא להצהרת כוונות אלא לחתימה אמיתית אז זה מה שאני חותרת.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני מבינה שגברת אתי כהן, מרכזת קולנוע בכירה, משרד התרבות והספורט, שגברתי היית חלק מהתדיינות הזו.

<אתי כהן: חלק גם מהכנס שארגנו בזמנו בסימנטק בירושלים - - -

עאידה תומא סלימאן: שנכחתי בו.

<אתי כהן: שנכחת בו, נכון.

<אתי כהן: וגם אחרי זה עשינו ניסיון של גישור בתוך המשרד מול איגוד המפיקים ושחקנים והבמאים.

<אתי כהן: אני לא רואה את הנציגים שלהם פה וזה חבל כי הם היו חלק מאוד דומיננטי - - -

<קריאה: איגוד הבמאים - - - שני איגודים שונים.

<קריאה: שח"ם לא כאן.

מיכל רוזין: שח"ם התנצלו מראש, היושבת ראש, שהיא לא תגיע.

<אתי כהן: הוא היה שחקן ראשי מאוד בכל ההובלה.

<ליאת קליין: שח"ם ממש אלה שפרצו את הדרך.

<אתי כהן: אנחנו ניסינו לעשות ניסיון גישור וקיימנו לפחות שלוש פגישות במשרד עם כולם, עם שניים ועם שלושה וניסינו ליצור מצב של כן להגיע לידי עמק השווה ולצערי - - -

מיכל רוזין: על מה המחלוקות?

<אתי כהן: המחלוקות בעיקר על הנושא של למנות, עד כמה שאני הבנתי בתוך כל הגישור הזה, ניסיון לגישור יחד עם ראש מנהל תרבות, גם הייתה מעורבת בזה, אחת המחלוקות העיקריות שיפעת עדכנה אותי, ניסו למנות, ביקשו ממפיק שיהפוך להיות השוטר - - -

<טל ארדיטי: מעביד.

<אתי כהן: נקרא לזה מעביד, בדיוק, של אותה - - -

<טל ארדיטי: על זה כל המחלוקת.

<אתי כהן: הרי הפקת סרט מתחילה ומסתיימת בשלב מסוים וניסו לבקש או ליצור שהמפיק יהיה המעביד של אותה ההפקה וימנה ממונה מטעמו לנושא של - - -

<אסף אמיר: ויהיה זה שיחליט - - - או לא.

<ליאת קליין: הבעיה העיקרית שאין מעביד מכוח החוק.

<ליאור תמאם: בהקשר של - - - אני רוצה - - -

מיכל רוזין: המפיק בהפקה הוא לא בעל הסמכות?

<אסף אמיר: בכל חוזה שיש לי שאני עושה עם כל - - - המפיק, אין יחסי עובד מעביד כי מדובר בפרילנסרים, מדובר בהתכנסות לשם פרוייקט מסוים ואחר כך זה - - - העובדה שהמעביד נכנס לתוך האמנה, עכשיו כשאתי אומרת אז אני זוכר כי היה דיונים אצלנו לא פעם, שאנחנו מכריזים שאנחנו המעביד זה שם אותנו בבעיה במקום אחר לגמרי, לא קשור - - -

<קריאה: זה לא מדוייק אבל.

<אסף אמיר: קשור לעניין של מעביד, האם אנחנו מעבידים.

<אסף אמיר: כי בכל חוזה שאי פעם מישהו מכם חתם כתוב שאין יחסי עובד מעביד כי זה פרלינס, זה לא אומר - - -

מיכל רוזין: חוזה לא תקף, ברור שיש יחסי עובד מעביד - - -

<אסף אמיר: אין, אין, אין בתחום שלנו, לא, זה לא אומר - - -

<ליאת קליין: זה מה שניסיתי להסביר - - -

<אסף אמיר: זה לא אומר שאין - - -

<ליאת קליין: לכן האמנה לא אומרת - - -

<אסף אמיר: זה לא אומר שאין לנו יכולת להשפיע, זה לא אומר את זה, זה רק אומר שהמילה מעביד היא מילה מאוד קשה כי משפיעה - - -

<ליאת קליין: לכן המילה הזאת לא באמנה.

עאידה תומא סלימאן: לא, ליאת, את מכירה אותי, אני לא אוהבת התפרצויות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לנווט את הדיון הזה כדי שנגיע לאנשהו.

עאידה תומא סלימאן: אצלנו בוועדה גם כן קיימנו דיונים שקשורים לחברות משכנות ועובדים של קבלן שלוקח את כל הנושא של שיפוצים ואז העובד של הקבלן ההוא נכנס לדירה ואז הוא פוגע באחת הנשים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, אין יחסי עובד מעביד בין קבלן השיפוצים לבין החברה המשכנת, אין יחסי עובד מעביד בין העובד הזה לבין החברה המשכנת.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני תמיד אומרת, בעניין של הטרדות מיניות יש את האחריות המשפטית שהולכת לפי החוק ואנחנו נקרא את הטקסט ונגיד אוקיי, פה יש עליי אחריות משפטית, שם אין.

עאידה תומא סלימאן: אבל יש את האחריות המוסרית שהיא בעיניי הרבה יותר חשובה.

עאידה תומא סלימאן: ובכדי למלא את האחריות המוסרית תמיד מוצאים דרכים ומחפשים דרך שאולי החוק בינתיים לא הכיר - - -

<ליאת קליין: זה כמו - - -

<אסף אמיר: כי להתקדם צריך להוריד את המוקשים האלה שאולי מפריעים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז צריך להוריד את המוקשים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שהמוקשים האלה, היה ניסיון להוריד אותם, הייתה התעקשות מצד אחד.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאפשר לבנות מודלים אחרים ואני מבינה מפה שיש התחייבות מאיגוד המפיקים בתיווך, ואני תיכף אכניס עוד גורם לנושא הזה, שהוא איגוד מרכזי הסיוע שבעבר בעצם עמד מאחורי וסייע לחברת הכנסת מיכל רוזין כדי ליצור את האמנה הזו, להשלים את המלאכה באמנה שיצרתם.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לשמוע מאורית סוליציאנו, מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

עאידה תומא סלימאן: אבל לא רק התייחסות לסוגייה הזו של איך אפשר להרחיב או לבנות איזשהו מבנה שהוא גם בא לענות על האחריות המוסרית של - - - ואיך אפשר שהאיגוד אכן יצטרף.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאתם הייתם גם בהתחלה חלק מהשיח של להחתים וגם אם יש לך מה לעדכן בעניין האמנה, בבקשה גברתי.

<אורית סוליציאנו: אני רוצה קודם כל לברך אותך וגם את מיכל רוזין ואני אפילו כתבתי לפני שאת אמרת שבאמת האמנה הזאת הייתה פריצת דרך חשיבתית לפני Me too ועל זה באמת אתן ראויות לברכה ומיכל שילדה את הפרוייקט הזה.

<אורית סוליציאנו: אין ספק שאני רואה כאן את כל הנשים מכל האיגודים זה מרשים לראות שחלק מהשינוי החברתי קורה בגלל המודעות הנשית.

<אורית סוליציאנו: אבל אני מתייחסת גם לדבריך, צריכים נשים עם תודעה.

<אורית סוליציאנו: זה לא אומר שאם את אישה בהכרח יש לך תודעה לשינוי הנושא ואני שמחה מצד אחד שבאת אבל מצד שני - - -

<אסף אמיר: אני חושב ש- - - אני מכיר אותה באופן אישי - - -

עאידה תומא סלימאן: אפשר להגיד ואפשר לבקש לענות על זה אבל לא להתפרץ.

עאידה תומא סלימאן: רק חברי כנסת מתפרצים.

<אסף אמיר: איך זה קרה, תסבירי לי?

עאידה תומא סלימאן: יש לנו זכות, אנחנו נציגי ציבור, אנחנו בבית, במשכן שאנחנו עובדים בו אז עושים לנו הנחות.

<אורית סוליציאנו: אני אמשיך.

<אורית סוליציאנו: אני כן חושבת שזה משמעותי ואני רואה את זה בהרבה מאוד דיונים שמירב הקהל הוא נשי ושוב, היה כן צריך לבוא ולבוא ולהערך לדיון הזה כי הוא דיון מאוד מאוד משמעותי שמשפיע על המון המון, מאות, אלפי עובדות וגם עובדים.

<אורית סוליציאנו: גם גברים מוטרדים מינית וגם נשים ואני כן חושבת שאיגוד המפיקים, עכשיו, בעיקר אחרי פרשת הארווי ויינשטיין, it goes without saying, אין בכלל מה לומר, זו מחוייבות מוסרית אדירה.

<אורית סוליציאנו: הסתכלתי על התאריך שבו היה הכנס להשקת האמנה שהיה ב-9 בספטמבר 2016, עבר דיי הרבה זמן, שנה וחצי, וחייבים להתקדם.

<אורית סוליציאנו: אנחנו כמובן נשמח באיגוד מרכזי הסיוע לתת את כל התמיכה המשפטית ולעזור במה שניתן שגם אתם תהיו חלק מהאמנה.

<אורית סוליציאנו: אני רוצה רק לשאול כמה שאלות ככה פרקטיות גם מ- - - אולי אני אגיד עוד הערה, גם תובנה ארגונית, אין ספק שמצד אחד החוק למניעת הטרדה מינית יצר מהפכה אדירה אבל במהפכה הזאת יש הרבה ואקומים ואמנות מותאמות לצרכים ייעודיים של ארגון הן כלי מעולה לפתרון הבעיות.

<אורית סוליציאנו: מה שאותי מעניין איך זה קורה בשטח, כמה שאלות פרקטיות.

<אורית סוליציאנו: כששחקנית מועסקת על ידי גורם, בימאי, מאפרת, איך הם יודעים על האמנה מעבר לכינוסים שעשיתם.

<אורית סוליציאנו: כי בסופו של דבר זה נמדד בחיים הקטנים.

<אורית סוליציאנו: שוכרים מישהי לעבודה למשך חודשיים, איך המישהי או מישהו יודעים מה קורה ואיך הם מקבלים את הגיבוי שהם יכולים להתלונן.

<אורית סוליציאנו: כי אנחנו יודעים שיש תהליך של הטמעה שלוקח זמן ואז אנחנו מצפים מהניסיון הרב שלנו באיגוד, שתהיה עלייה בתלונות ומתישהו תהיה ירידה.

<אורית סוליציאנו: אבל אני מבינה שעוד לא הגעתם לעלייה כי כנראה אין עדיין - - - זה מאוד מעניין אותי מה נעשה יותר ברזולוציה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נפנה לאחראיות של האיגודים ונשמע מה נעשה.

עאידה תומא סלימאן: אבל באמת זאת שאלה מאוד מרכזית איך יכול להיות ששנה וחצי עוד לא היו תלונות.

עאידה תומא סלימאן: יסמין, את החברה בוועד מנהל, פורום היוצרים הדוקומנטרים.

<יסמין קיני: שינינו את שמינו כדי לכלול גם גברים וגם נשים ומהיום הפורום הדוקומנטרי בישראל.

<יסמין קיני: אני גם בוועד המנהל - - -

עאידה תומא סלימאן: את יודעת שהפוליטיקלי קורקט בוועדה הזו להגיד לכלול את כל המגדרים.

עאידה תומא סלימאן: לא רק גברים ונשים.

עאידה תומא סלימאן: יש כאלה שמגדירים את עצמם משהו אחר.

<יסמין קיני: צודקת, יש את אלה באמצע.

<יסמין קיני: גם בפורום הקולנועניות זה כובע נוסף שלי.

<יסמין קיני: אני רוצה להתייחס לכמה דברים.

<יסמין קיני: קודם כל לענות לאורית - חלק ממה שנעשה בשטח זה נגיד אני עכשיו מביימת איזשהו פרוייקט שנערך בכמה חדרי עריכה, יש משהו מאוד מאוד משמח בלהכנס ולראות בבית הפוסט את האמנה הזאת תלויה ישר בכניסה.

<יסמין קיני: אז גם אם נכנס מישהו שיש לו, אולי הוא לא יודע אם זו הטרדה או לא הטרדה או ככה או אחרת, בוא נגיד, יש איזה אלרט.

<יסמין קיני: שבעיניי זה נכון וזה טוב ויש המון שיחות שקורות על סטים.

<יסמין קיני: זה מעורר את כל - - -

מיכל רוזין: גם צריך לזכור שגם הנשים או הגברים שעלולים להיות מוטרדים גם הם רואים את זה וזה מקנה להם גם את המקום של, הנה, יש פה הכרה לנושא.

<יסמין קיני: עכשיו זה לא נמצא בכל בתי הפוסט, בגלל שאני עובדת בכמה במקביל אז אני אומרת, יש כאלה שזה ישנם יש כאלה שלא.

<יסמין קיני: בתי פוסט זה בתי עריכה, זה הסוף של התהליך של היצירה של הסרט.

<יסמין קיני: עשרות חדרים.

<יסמין קיני: זה פשוט מקומות שבהם קל יותר להנכיח את הדבר הזה בגלל שאנשים באים למקום מסויים, עובדים בו ואז הולכים ובאים כל יום.

<יסמין קיני: על סטים זה יותר מורכב כי הרבה מזה זה לא אולפנים בהכרח כמו נגיד אולפני הרצליה או אולפני חדשות שאתן אולי מכירות אלא בלוקיישנים.

<יסמין קיני: עשינו לפני כמה חודשים באיגוד הבמאים, יצאו צוותים גם מפורום הקולנועניות, גם מהבמאים - - -

<קריאה: אקט עושים את זה עם כל הפקה שהם הולכים ותולים - - -

<יסמין קיני: כל הפקה שיוצאת הולכים ותולים בחדר איפור.

<יסמין קיני: עצם ההגעה שלהם לסט זה כבר מסמל משהו.

<יסמין קיני: אני לא סוציולוגית אז אני לא יודעת לנתח למה עוד לא הגיעו ההטרדות.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי - - -

מיכל רוזין: התלונות.

מיכל רוזין: ההטרדות הגיעו.

עאידה תומא סלימאן: הטרדות קיימות.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי האם חשבתן, אני בטוחה שאפילו אם זה פרילנסריות אבל חותמים איזשהו חוזה לא?

<קריאה: כן.

עאידה תומא סלימאן: האם אתם הוספתם משהו - - - סיימת יסמין?

<יסמין קיני: לא, יש לי עוד כמה נקודות אם אפשר.

עאידה תומא סלימאן: אז אחר כך אני אקבל תשובה על השאלה שלי.

<יסמין קיני: אני יכולה לומר שבחוזים שאני חתמתי בשנה האחרונה לא היה סעיף שקשור לזה אבל אני אשמח לשמוע כי אין לי מושג.

<יסמין קיני: אני רוצה רגע להתייחס לשלוש נקודות.

<יסמין קיני: אחת זה להבין את החשיבות והמשמעות של שיפור המצב של היחס לנשים במרחב העבודה דווקא בתקשורת במובן הרחב של המילה.

<יסמין קיני: זאת אומרת גם קולנוע, גם טלוויזיה, גם חדשות.

<יסמין קיני: צריך להבין שההתייחסות לנשים בתעשייה הזאת משפיעה באופן ישיר על הדימויים של נשים שאתם רואים על המסך, ולכן המעגל הוא הולך ומתרחב.

<יסמין קיני: העובדה שהיום יש חיבור בין האמנה שלנו לבין הגל של Me too שמגיע מארצות הברית זה חיבור מושלם מהבחינה הזאת.

<יסמין קיני: זאת אומרת, יש חשיבות בלפתור את המצב הזה בתעשייה הקטנה שלנו כי זה מקור לשיפור בעוד מקומות.

<יסמין קיני: מכאן זה יגיע לעוד מקומות.

<יסמין קיני: ככל שייצאו נשים יותר מפורסמות, ובגלל זה שח"ם כל כך חשובים ובגלל זה זה התחיל משם, ברגע שנשים שנתפסות כנשים עם כוח ידברו ויגידו זה קרה גם לי זה יגיע לאחרונת עוזרות ההפקה או - - -

עאידה תומא סלימאן: לא בהכרח, זה יתן דחיפה לנושא אבל מה שאישה חזקה, מפורסמת, עשירה יכולה להרשות לעצמה לא בהכרח אישה מוחלשת יכולה.

עאידה תומא סלימאן: זה לוקח המון זמן.

<יסמין קיני: זה לוקח זמן.

<יסמין קיני: ולכן החשיבות של החתימה של איגוד המפיקות והמפיקים על האמנה הזאת.

<יסמין קיני: אני חייבת לומר, אסף, שיש משהו נורא נורא מקומם בעמדה שלך.

<יסמין קיני: לשבת פה אחרי שנתיים פלוס שבאמת כל מי שהייתה מעורבת בדבר הזה מנסה מכל הזוויות האפשריות בטוב, בפחות טוב, בככה ובככה שאיגוד המפיקים יבוא אל השולחן ויחתום על הדבר הזה לבוא ולהגיד אנחנו רק רוצים יש בזה איזשהי - - - או לדבר אפילו, לא היו פגישות.

<יסמין קיני: יש בזה איזשהי התממות מסויימת שקצת - - -

עאידה תומא סלימאן: לא היו פגישות עד עכשיו?

<ליאת קליין: היו בהתחלת הדרך.

<יסמין קיני: נקבעו פגישות ובוטלו אחת אחרי השנייה.

<יסמין קיני: לא הייתה שום התייחסות, אני אומרת את זה גם מתוך ההנהלה של הפורום הדוקומנטרי, ואסנת טרבלסי שהיא יו"ר הפורום שהיא זאת שהייתה בקשר עם יפעת באיגוד שלכם וגם חגית - - -

<ליאת קליין: לכן זה לא משהו מהותי שהם לא מסכימים עליו - - -

<אסף אמיר: אם אני בא הנה זה אומר שאני רוצה לקדם את זה - - -

מיכל רוזין: אנחנו מעריכות, אנחנו מנסות להבין איפה הבעיה אז תן לנו רגע לנסות להבין איפה הבעיה.

<יסמין קיני: אני ממש, אני אומרת הנוכחות שלכן, חברות הכנסת, מאוד מאוד חשובה פה.

<יסמין קיני: כי אם אתן תוכלו להביא אותם אל השולחן ושהם יגידו מה מפריע להם.

<יסמין קיני: אנחנו פתוחות לשמוע, לראות מה צריך לשנות, איך לנסח את זה.

<יסמין קיני: יש חשיבות עצומה לזה שהם - - -

עאידה תומא סלימאן: זה לא במקרה שאני שאלתי בצורה הכי ברורה האם פעם איגוד המפיקים הגיש את הטענות שלו והבקשות שלו לשינוי.

<ליאת קליין: לא.

<ליאת קליין: שום הערות לא הועברו למרות כל הניסיונות - - -

מיכל רוזין: גם לא בפגישות הגישור עם משרד התרבות?

<קריאה: יש לציין שאסף לא היה בלופ הזה.

<ליאת קליין: הערות כתובות לא הועברו אף פעם.

<אסף אמיר: לא היו שום הערות, אתי?

<אתי כהן: לא כתובות אלא בפגישות עצמן שנערכו אז עלה הנושא.

<אתי כהן: הטענה העיקרית בעיקר הייתה הנושא הזה של להפוך את המפיק למעביד.

<אתי כהן: אנחנו לא לקחנו - - -

מיכל רוזין: אסור להגיד כבר מעביד, לפי החוק זה מעסיק, נחמן שי שינה את החוק.

<אסף אמיר: אוקיי, אז מעסיק אנחנו לא - - - אני חושב שצריך לעשות כל ניסיון להגיע למקום.

<אסף אמיר: ואני חושב שאם אתם מכירים את הטענות - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה- - -

<אסף אמיר: - - - אני שם את עצמי במקום שאני חושב - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת עכשיו תפסיקו את השיח הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני ממש לא רוצה להכנס עכשיו לכל מיני האשמות או סיטואציה של - - - אני מבינה שהתקיימו ישיבות עם משרד התרבות נכון?

<קריאה: כן כן.

עאידה תומא סלימאן: נכחו בהן רק איגוד המפיקים?

<אתי כהן: בפגישה אחת נכחו שלושת האיגודים - - - בישיבה אחת הראשונה נכחו איגוד הבמאים והבמאיות, איגוד שח"ם ואיגוד המפיקים.

עאידה תומא סלימאן: אז התקיימה לפחות ישיבה אחת בנוכחות כל הגורמים ושם עלו הטענות של המפיקים.

<אתי כהן: כן.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך אתם, כמשרד, אני מבינה, המשכתם את הקשר איתם בלי הנוכחות של האחרים?

<אתי כהן: כל אחד בנפרד.

עאידה תומא סלימאן: כל אחד בנפרד.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: התבררה התמונה לפחות בקטע הזה, איפה התנהלו הישיבות.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, מה מתכוון משרד התרבות לעשות אם אתם שמתם את עצמכם כמגשר, מה אתם מתכוונים לעשות כי אל תשכחו גם שאתם הרגולטור.

עאידה תומא סלימאן: כלומר יש לכם אמירה מאוד ברורה, כמו שלמשרד הבריאות ולמשרד השיכון לאחר הדיונים שעשיתי הייתה להם אמירה, האם אתם מתכוונים עכשיו ולאחר ההצהרה שאכן הם רוצים ורק יש להם איזשהן בעיות לקיים עוד ישיבה או לפחות אני לא יודעת, איך ממשיכים הלאה?

עאידה תומא סלימאן: מה אתם רוצים לעשות?

עאידה תומא סלימאן: וזה למשרד התרבות.

<אתי כהן: אני בהחלט יכולה להתחייב לנסות לכנס אותם שוב ביחד ולנסות לשמוע ולראות איך ניתן כן לגשר - - - בין הצדדים ולשמוע את ההצעות של איגוד המפיקים מה כן הם רוצים לשנות.

עאידה תומא סלימאן: אני מציעה גם כן שאיגוד מרכזי הסיוע אולי יצטרף.

עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שעם הזמן, אתם עזרתם לנו גם עם החברות המשכנות כדי לפתח את הקוד שם ואת ההוראות - - -

<ליאת קליין: אבל עאידה זה נפתר כבר.

<ליאת קליין: המילה עובד מעביד לא באמנה.

<אורית סוליציאנו: יש עוד הערה - - -

<ליאת קליין: לא, יש כאן משהו לא נכון פשוט שנאמר.

<ליאת קליין: אני חייבת לעצור, זה פשוט כבר מזמן לא השאלה.

<ליאת קליין: מה שהם אומרים זה היה באמת משהו שתקע לפני הרבה גלגולים.

<ליאת קליין: אנחנו פשוט מדברים פה על עובדות לא נכונות.

<ליאת קליין: המילה עובד ומעביד בכלל לא נמצאת באמנה.

<ליאת קליין: האמנה בכלל, בדיוק בשביל לפתח מודל אחר כמו שאת אומרת החברות המשכנות, נוצר מודל אחר שמדבר על הסמכות היחידה של מפיקים פה בהקשר הזה היא ליידע בחוזים שמתקשרים על קיומה של ממונה כללית, לתת זכויות.

<ליאת קליין: לא מתייחסים אליהם בשום צורה כיחסי עובד מעביד, ולכן גם רק בגלל זה נבחרה ממונה חיצונית מכל התעשייה כדי שזה לא יהיה מעביד מטעם שבאיזשהו אופן מציג אותו כעובד מעביד.

<ליאת קליין: אז זאת כבר מזמן לא השאלה.

<ליאת קליין: האמנה עונה על - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל בסדר, בסדר - - -

<ליאת קליין: לא, פשוט יש כאן חוסר עדכון.

<ליאת קליין: זה לא זה עכשיו כאן, זה עומד לא על יחסי עובד ומעביד - - -

עאידה תומא סלימאן: אז על מה עומד?

עאידה תומא סלימאן: חוסר תקשורת, זה הכל.

עאידה תומא סלימאן: וכמו שאסף אומר אפשר להפסיק להתעסק בלמה לא הצלחנו - - - אם אתה שלא היית בלופ בפעם הקודמת לוקח אחריות לייצר פגישה ולנסות - - -

<אסף אמיר: אני אומר שאני רוצה לנסות להגיע לשם.

עאידה תומא סלימאן: מאוד קשה לי עם מה שאני שומעת כי מצד אחד נאמר שהייתה ישיבה אחת שבה עלו הטענות.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו באים ומשרד התרבות שהיה חלק מזה סיפרה מה שסיפרה, אתן אומרות, מהצד שלכן, שלא קיימתן פגישות עם איגוד המפיקים - -

<ליאת קליין: אבל היו שיחות והועברו - - -

עאידה תומא סלימאן: - - אבל מצד שני אתן יודעות שזאת לא הבעיה ויש לכן את מה שאתן אמרתן על הניתוח שלכן מה הבעיה העומדת.

עאידה תומא סלימאן: אז אני פשוט מאוד מה שהצעתי פה, והיה כדאי לברך עליו, שאתם כן תשבו ביחד, שחוסר התקשורת שהיה קיים עד עכשיו לא ימשיך להתקיים.

עאידה תומא סלימאן: אתם תקיימו ישיבה עם גורמים שיכולים לגשר על העמדות השונות כדי להגיע לאיזשהו פתרון.

עאידה תומא סלימאן: ואני אבקש ככה, שמשרד התרבות יקח אחריות כי כן הם צריכים לקחת אחריות ולכנס פגישה כזו.

עאידה תומא סלימאן: מה לא? מה לא?

<אסף אמיר: אני רוצה להגיד משהו אם אפשר.

<אסף אמיר: אני חושב שמשרד התרבות עשה מה שהוא עשה, זה יוזמה מבורכת.

<אסף אמיר: יש פה עוד משרדים, דרך אגב, משרד התרבות, אנחנו עכשיו באים למשרד התקשורת, רוב האנשים פה עובדים במשרד התקשורת.

<אסף אמיר: זה מעורבב.

<אסף אמיר: אני חושב שהיוזמה הזאת מבורכת, אני מציע או מבקש בוא ננסה לעשות את זה בעצמנו.

<אסף אמיר: אנחנו מספיק עשינו המון דברים ואם לא נצליח - - - כי פעם שעברה, אני לא צריך להגיד אבל פעם שעברה אם אפשר להגיד למה זה קרה, התקשורת אשמה.

<אסף אמיר: אני לא אפרט.

<אסף אמיר: התקשורת אשמה, לא אף אחד מה - - -

מיכל רוזין: תמיד התקשורת אשמה, ברור.

<אסף אמיר: לא זה עיתון הארץ, התפוצץ, האשימו, היו דברים מיותרים שלא - - - לא משנה, אני אומר, בוא ננסה בלי מתווכים.

<אתי כהן: אבל אני מבינה שהתקדמתם - - -

<אסף אמיר: אז אני שמח.

<אסף אמיר: אני אמרתי מראש ואני מתנצל ואנחנו גם חייבים - - - אני כן רוצה להגיד משהו שהוא לא קשור - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאתה חושב שלא משרד התרבות ואתם תעשו את זה בעצמכם.

עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו אני לא ראיתי שעשיתם את זה בעצמכם.

עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר אני אסכם את הדיון ואני אמליץ ואני חושבת שאני הולכת להמליץ בצורה הכי ברורה שמשרד התרבות - - - אוקיי, אני מוכנה לקיים, אתם יודעים מה, אני מוכנה לקיים פגישת עבודה פה, לא ישיבת ועדה אלא פגישת עבודה שאני אנהל אותה כדי לפתור פעם אחת ולתמיד אבל אז איגוד המפיקים חייב להגיע לישיבה הזו עם ממש הצעה קונקרטית מה אתם חושבים שכדאי - - - פגישת עבודה פה, אני אעשה אותה.

<אסף אמיר: אז אני מציע שנעשה פגישות מקדימות וננסה להגיע למשהו נבוא.

<ליאת קליין: נעשה פגישה מקדימה ונגיע - - -

<אסף אמיר: תני לנו לעשות כמה פגישות מקדימות ולהגיע הנה - - - אנחנו בעד.

עאידה תומא סלימאן: תשמע, היה לכם שנה וחצי.

עאידה תומא סלימאן: אני אזמן את הפגישה הזו, תודה רבה.

<אסף אמיר: אני רק רוצה להגיד שאני יושב פה עכשיו עם ליאור אני מרגיש מוחלש סוף סוף.

עאידה תומא סלימאן: מצויין, טוב לדעת, ככה תתחבר לצד הנשי שלך.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<טל ארדיטי: אני רק רוצה להגיד שבזמנו כשאנחנו ביקשנו את ההערות של איגוד המפיקים על האמנה, גם המלאה וגם הפוסט אסף לא היה בלופ הזה אז טוב שאתה פה עכשיו וטוב שאתה יכול לעזור לנו לגרום לדברים האלה לקרות.

<טל ארדיטי: אנחנו במשך הרבה זמן ביקשנו הערות, רצינו לדבר, רצינו להבין מה לא טוב, איך כדאי לנסח מחדש, איך אפשר לעשות מחדש שינויים כדי שגם אתם תהיו חתומים על האמנה הזאת ולא קיבלנו הערה או מוכנות לפגישה אפילו פעם אחת.

<טל ארדיטי: אז זה לא בסדר וכמו שאתה אומר עכשיו לא נסתכל על מה שהיה, נסתכל על מה שהולך לקרות ואין בעיה ואנחנו נקיים פגישה.

<טל ארדיטי: אני גם לא חושבת שחייבים לעשות את הפגישה הזאת במסגרת הזאת, למרות שבנדיבותך הצעת.

<טל ארדיטי: אני חושבת שאם אסף - - -

<קריאה: חייבים אחרת זה יתמסמס.

<אסף אמיר: לא, אפשר להגיע - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, סליחה, סליחה, מה שאני אסכם אני אסכם.

עאידה תומא סלימאן: בואי לא תנהלו את המשא ומתן עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי שאלה מאוד פשוט בעניין הסכמי העבודה.

עאידה תומא סלימאן: בוא נשחרר אותם ונתכנס לדיון שלנו.

<טל ארדיטי: לגבי הסכמי עבודה - חלק מהמפיקים שקיימים היום בשוק כבר מחילים איזשהו נספח שנוגע להטרדות מיניות ותוך כל הסכם עבודה שהם מבקשים מהעובדים שעובדים איתם לחתום עליו.

<טל ארדיטי: זה לא כולם.

<טל ארדיטי: אנחנו פנינו, אנחנו הוצאנו פנייה מאיגוד הבמאיות והבמאים למשהו כמו מאה ומשהו מפיקים ומשרדי הפקה שונים שיחילו איזשהו נספח.

<טל ארדיטי: אנחנו דרך אגב פנינו אליהם בבקשה, אמרנו להם יש לנו נספח בשבילכם לדוגמה שאתם יכולים פשוט לקחת אותו ולהשתמש בו ואם זה לא מתאים לכם אתם יכולים גם לייצר איזשהו נספח משלכם, להתייעץ בנו, להתייעץ באנשים המקצועיים שעובדים איתנו.

<טל ארדיטי: מעט מאוד מפיקים הרימו את הכפפה - - -

<אתי כהן: טל סליחה, אני חושבת שכדאי לציין שלא כל המפיקים חברים באיגוד המפיקים.

<טל ארדיטי: לא, לא, אנחנו גם לא שלחנו את הבקשה רק למפיקים שחברים באיגוד המפיקים.

<טל ארדיטי: אני גם לא חושבת שמי שאחראי ל - - - אני חושבת שכל המפיקים צריכים לקחת חלק בדבר הזה ולא רק מפיקים שחברים באיגוד המפיקים.

<טל ארדיטי: בקיצור אנחנו על זה, אנחנו מנסים לעשות כמה שיותר, אני מנסה לעשות כמה שיותר Follow up במיילים ובטלפונים ובמה שאני רק יכולה לעשות כדי לגרום למפיקים לאמץ את הדבר הזה ולהוסיף נספח כזה.

<טל ארדיטי: והאמנה, ברגע שבאמת יהיה לנו איזשהו קשר בזכותכם אולי עם האיגוד כאיגוד אנחנו נשמח להתקדם שם.

<יסמין קיני: אם אני יכולה להציע משהו - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, שנייה, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אני עוד לא שמעתי מאקט, איגוד עובדים בקולנוע ובטלוויזיה, לילך זילברברג, בבקשה גברתי.

<לילך זילברברג: בגדול טל דיי סיכמה את העניינים של הפעילות מאחורה בעניינים של ההסכמים וההכנסה של הסעיפים האלה בהסכמים בינינו לבין המפיקים, לבינם לבין המפיקים.

<לילך זילברברג: אני יכולה להגיד שהפעילות שלי יותר בשטח, זאת אומרת להגיע לסטים ולתלות את האמנה ולוודא שהיא נמצאת בכל חדר הלבשה, כל חדר איפור, בפינת קפה, בכל פינה.

<לילך זילברברג: אנחנו גם מעלים, אני מצלמת את זה, מעלה את זה לפוסטים, להכניס את זה שיראו את זה בכל מקום - - -

מיכל רוזין: יש שם טלפון למי לפנות?

<לילך זילברברג: בהחלט.

<לילך זילברברג: יש לנו מן פוסטר כזה עם הטלפונים של כל הנציגות כולל של ליאת, כולל שלנו, של כל האיגודים.

<טל ארדיטי: זה עותק של הפוסטר המקוצר.

<לילך זילברברג: אני חושבת שדבר כזה, ואנחנו תולים את זה בגדול ויפה וצבעוני, ברגע שיש דבר כזה תלוי לבנאדם מול הפנים זה איכשהו מנטרל קצת את האינטימיות הזאת.

<לילך זילברברג: אתן לא כל כך מכירות אבל לפעמים חדר הלבשה הוא סוג של קרון רכב כזה, משאית או משהו מאוד אינטימי שנמצאת בו מלבישה ושחקן וזהו.

<לילך זילברברג: אז משהו כזה בתוך הפרצוף נותן קצת בקטע של המניעה.

מיכל רוזין: אני מאוד מאמינה בעצם זה שאת שמה את השלט בעיניים זה גורם קודם כל למודעות של נשים ולמקום של, אוקיי, אני יכולה לדבר על זה, זה בסדר, זה מקום שמותר להעלות את זה, יש מודעות, וגם כמובן לפוגעים.

מיכל רוזין: כי מי שהוא פוגע סדרתי ופוגע הוא ינסה לפגוע בכל מקרה אבל מי שבוא נגיד, עלול לטעות זה יכול אולי להרתיע.

מיכל רוזין: מה שמטריד אותי זה למשל כשאנחנו סוף סוף הצלחנו גם אחרי שנתיים להביא את זה לכך שמשרד התחבורה יתלה באוטובוסים את אותו שלט מדהים שאומר אם נפגעת את יכולה לגשת.

מיכל רוזין: הייתה הצפה אחר כך.

מיכל רוזין: הייתה הצפה גם של פניות לנהגים, גם של עצירת אוטובוסים - - -

<ליאת קליין: אבל זה מישהו זר, זה עדיין דינמיקה מאוד שונה.

מיכל רוזין: רגע, בסדר, אני יודעת ליאת, את יודעת שאני יודעת.

מיכל רוזין: ועדיין אני שואלת האם בכל זאת אחרי שפתאום היה מהלך כזה של תליית שלטים וממונה וזה וזה, למה אנחנו לא רואים יותר תלונות או האם אתם קיבלתם טלפונים?

מיכל רוזין: הטלפונים שלכם רשומים פה.

מיכל רוזין: אז בזמנכן כל אחת תוכל לענות לי על זה.

עאידה תומא סלימאן: אמרו שלא היו תלונות.

מיכל רוזין: אני רוצה להבין למה, אני שואלת שאלת המשך.

<לילך זילברברג: מאוד פשוט כי באוטובוס זה אנשים זרים פה זה אנשים שאת עובדת איתם.

<לילך זילברברג: אני עוזרת במאי במקצועי, אני עובדת עם אנשים, אני מכירה אותם שנים.

<לילך זילברברג: אנחנו באינטימיות מאוד גדולה בסטים בהמון סיטואציות.

<לילך זילברברג: יש אווירת מילואימניקים כמו שתיארתם את זה כי אנחנו חבורה, כי אנחנו בצוות, אנחנו עובדים ביחד וכן, יש כל מיני סיטואציות שהן לא רגילות למקום עבודה.

<לילך זילברברג: זה לא מקום עבודה סטנדרטי.

<לילך זילברברג: כי אם אני רואה שחקן בתחתונים מסתובב על הסט ומתנשקים מולנו וכל מיני סיטואציות כאלה ואחרות אז זו לא אווירת עבודה רגילה.

<לילך זילברברג: וכשגם, וחבל שהם הלכו, כשיש סיטואציה שאני צריכה להתלונן ואני אומרת אם אני אתלונן אז יכול להיות שהמעסיק הזה באמתלה, כמו שאת תיארת, לא יעסיק אותי יותר ואנחנו נתקלים בזה לא רק בעניין של ההטרדות, אנחנו נתקלים בזה בכל דבר.

<לילך זילברברג: אנשים מפחדים להגיד לאיגוד שלנו שהם הולכים לעבוד בהפקה שלא יגידו שהלשינו על ההפקה לאיגוד.

<לילך זילברברג: יש פחד מוטמע - - -

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחלק מהפחד הזה אם רוצים לדבר על כל הנושא של חוסר ביטחון כלכלי של כל מי שעובד בתעשייה הזו זה חלק גדול גם כן מלדעת שאתה צריך לעבור כל פעם את המעבר הזה של להתקבל מחדש לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: אנשים שיש להם יציבות, יש להם מצב של עבודה, ביטחון תעסוקתי והם קבועים וזה וחושבים מאה אלף פעם אם לא יחשבו עליהם כאלה שמפרים את האווירה הטובה בתוך מקום העבודה והם לא בעייתיים.

עאידה תומא סלימאן: אז איך זה עם נשים שיודעות שזה עלול לפגוע מאוד בביטחון הכלכלי שלהן, אני בטוחה שזה.

<קריאה: זה חלק מהסיבה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אז - - -

<לילך זילברברג: איגודניקים באופן כללי, כל דבר שקשור לפעילות איגודית, כל דבר שקשור לפעילות שלנו להסדרת תנאים נחשב לכינוי גנאי.

<לילך זילברברג: זאת אומרת, האנשי צוות אומרים לי, חד משמעית, אם אני אתפס כאיגודניק אני אכנס לרשימה השחורה של המפיק והוא לא יעבוד איתי.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם בגלל סוג העבודה שהוא לא תלוי במקום עבודה סדיר וזה לא מקום שאפשר להגיע אליו כל יום בבוקר ולצאת ממנו וההתפזרות הזו על פני כל המדינה אני חושבת שגם מקשה עליכן כאחראיות ואתן העליתן את הסוגיות של איך להגיע לכל עובד או עובדת וליידע אותו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שדווקא שם אפשר שמשרד התרבות יקח על עצמו אחריות בזה שיפרסם שקיימת אמנה כזו שהעובדים והעובדות יכולים לפנות ויש אחראים ואחראיות באיגודים השונים ולקבל על עצמו את האחריות להפיץ את השמועה - - -

<אורית סוליציאנו: זה לא יכול להיות בחוזה העבודה שמצורפת לזה האמנה?

<טל ארדיטי: זה מה שאנחנו מנסים לעשות.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שהן מנסות לעשות והאיגודים מנסים לעשות.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני באה ואומרת יש משהו שהוא כלל ארצי, יש התפזרות שהן לא יכולות - - -

<אתי כהן: ברגע ש- - -

<ליאת קליין: נשמח לכל שיווק ופרסום - - -

עאידה תומא סלימאן: מה שאני מנסה לדחוף, אני סתם זורקת רעיון.

<אתי כהן: ברגע שהאמנה תהיה מוסכמת על כולם ולא יהיו התנגדויות פנימיות אז אפשר יהיה להתקדם - - -

עאידה תומא סלימאן: בינתיים עד כמה שאני מבינה זה רק איגוד המפיקים.

<אתי כהן: הוא מאוד מרכזי.

<קריאה: - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, הכי מרכזי, שנייה, לפעמים קמפיינים הם לא רק לידע, אלא גם אמצעי לחץ, מה אני צריכה להגיד יותר מזה.

עאידה תומא סלימאן: ליאור אלפנט, בבקשה.

<ליאור אלפנט: אז קודם כל תודה, אני יושבת ראש פורום הקולנועניות ויוצרות הטלוויזיה בישראל.

<ליאור אלפנט: אנחנו בעצם לא איגוד מקצועי כמו איגוד הבמאיות והבמאים ואנחנו היינו חלק מהכתיבה של האמנה ובעצם אנחנו קיימות כבר זמן לא מועט, שש שנים.

<ליאור אלפנט: אני רוצה להתייחס למה שאמרנו לגבי באמת העובדה שלא מתלוננות שברור לכולן, לכל מי שיושבת פה, שזה לא בגלל שאין הטרדות, ברוך השם יש.

<ליאור אלפנט: אבל אני חושבת שאני בתור מי שכבר כמה שנים בפורום הזה, נשים כן באות אליי, מדברות איתי.

<ליאור אלפנט: הן לא מגיעות לאיגודים, אני כמובן מפנה אותן לאיגודים או שאני עושה עוד הרבה דברים שאני עושה.

<ליאור אלפנט: אבל אני חושבת שאולי צריך לחשוב ביחד, אין לי פתרון, אני רוצה להעלות כי אני כן יודעת שכשיש אווירה שהיא בטוחה, שאפשר לבוא ולדבר אז הן באות.

<ליאור אלפנט: ואני חושבת שאחד הדברים שאני שמה לב אליהם כשהן באות אליי זה שההטרדה המינית היא כמובן קיימת אבל היא חלק מחסם מאוד מאוד גדול שהוא יחס כולל על הסט.

<ליאור אלפנט: המקרה של ההטרדה קיים אבל הוא תמיד מגיע יחד עם עוד משהו כמו שבאמת נאמר פה, כמו חוסר ביטחון כלכלי וגם כמו שראינו פשוט יחס של אנשים אחרים שעומדים על הסט, עובדים יחד איתה.

<ליאור אלפנט: אני חושבת שצריך להבין שהאמנה, שאני מברכת עליה והיא מדהימה בעיניי, גם עשתה משהו אחר.

<ליאור אלפנט: לא מזמן היינו בפגישה לגבי חוסר השוויון בשכר בין גברים לנשים במשרד התאגיד.

<ליאור אלפנט: והדברים שאמרו לנו שם במשרד התאגיד היה של, היי, אבל יש לנו נציגה, ממונה, אחראית על הטרדה מינית, אז אנחנו ממש בסדר.

<ליאור אלפנט: כאילו יש פה איזה עניין שצריך להבין שהאמנה היא חלק משינוי שאמור להיות שינוי גורף ושינוי חיובי לטובת נשים בתעשייה באופן כללי וזה שיש אותה זה לא אומר שנפתרו כל בעיותינו.

מיכל רוזין: ברור.

<ליאור אלפנט: לך זה ברור אבל יש הרבה מאוד אנשים שזה לא ברור להם וחושבים שזה הדגל.

<ליאור אלפנט: כמו שעכשיו, אחת הבעיות שעשה קמפיין Me too בעיניי זה שהפך את כל הפמיניזם לנגד הטרדות מיניות.

<ליאור אלפנט: אנחנו נלחמות בהטרדות מיניות אז אנחנו כבר בסדר בכל מקום אחר.

<ליאור אלפנט: לא, התשובה היא לא.

<ליאור אלפנט: אני חושבת, ושוב, הפעולות שלנו נגד הטרדות מיניות הן מבורכות, כמובן, אבל הם צריכים להיות חלק ממשהו גורף ואם הדבר הזה יקרה יהיה גם לנשים יותר קל לבוא להתלונן ולדבר עם האחראיות.

עאידה תומא סלימאן: טל, בבקשה גברתי.

<טל שפי: אני עורכת סרטים ואני מטעם איגוד העורכים כאן, איגוד מקצועות הפוסט.

<טל שפי: אנחנו יושבות בחדרי עריכה, לא על סטים, זה מקום עוד יותר אינטימי.

<טל שפי: אני עובדת 22 שנה כעורכת סרטים, אין לי מספיק איברים על הגוף בשביל לספור את כמות הפעמים שהוטרדתי בכל אופן שאתן יכולות לדמיין ועל ידי כל בעל - - - כל האמנה זה נהדר והפורום זה נהדר אני גם הצטרפתי אליו.

<טל שפי: אבל יש פה משהו שכאילו הכנסנו לעצמנו קצת מקל בתוך הגלגלים מכוון שאין לנו באמת שיניים ואין באמת דרך להטיל סנקציות על מטריד כי אין אף אחד שלוקח אחריות.

<טל שפי: זה מאוד פשוט וראינו מפגן מאוד מפואר של החוסר רצון לקחת אחריות על זה פה.

<טל שפי: זה מהפה ולחוץ ואין לזה שום ביטוי אמיתי בעולם שלנו.

<טל שפי: נשים מוטרדות כל יום, הרבה מאוד בתעשייה הזאת, זו תעשייה מאוד שוביניסטית.

<טל שפי: הן מוטרדות תחת כל קטגוריה ממינית, מקצועית, כלכלית, זה פשוט לא יאומן מה שקורה שם.

<טל שפי: הבעיה היא זה שאף אחת לא רוצה להתלונן כי ברור לכולן שאין למי.

<טל שפי: אין למי להתלונן.

<טל שפי: אין אף אחד שלוקח אחריות ואין אף אחד שיטיל סנקציות אז בשביל מה להתלונן?

<טל שפי: בשביל שיידעו שאני בעייתית ולא ירצו לעבוד איתי?

<טל שפי: לשם זה יורד.

<טל שפי: כל דבר זה מסתכם בזה.

<טל שפי: אז אם האמנה מציגה אותי בתור ממונה מטעם איגוד העורכים אבל בתור ממונה אין לי שום כוח לעשות כלום חוץ מאשר להמליץ להעביר את הטיפול לליאת שיכולה גם להמליץ דברים ואף גורם שהוא אחראי על ההפקה הזאת, וסליחה, כל אירוע, גם אם הוא מתכנס לשבוע של עבודה צריך להיות הורה אחראי שהוא הכתובת לכל תלונה ועניין.

<טל שפי: אם יודעים שאין למי לפנות ואף אחד לא יעשה כלום אז למה לפנות?

<טל ארדיטי: זה לא שאין למי לפנות, יש למי לפנות - - -

<טל שפי: עכשיו עוד יותר מסמרתי את עצמי מכוון שאם לפני שנהייתי נציגה מטעם איגוד העורכים בפורום הזה עוד נשים באו והתייעצו איתי היום אני צריכה להגיד להן, תקשיבי, ברגע שאת אומרת לי את נחשפת.

<טל שפי: בעיה.

<טל שפי: זאת אומרת - - -

עאידה תומא סלימאן: למה היא נחשפה?

<טל שפי: בגלל שהתפקיד שלי - - -

<ליאת קליין: דיווח של הממונה לפי החוק - - - כל דיווח שמגיע לממונה היא חייבת להעביר את זה - - - זה החוק, זה התקנון.

<טל שפי: כל הדבר הזה מסתובב סביב נקודה שקוראים לה חוסר רצון לקחת אחריות.

<טל שפי: תקראו לזה יחסי עובד מעביד, עבד, נוגס עבדים, חבר עם יותר כוח, חבר עם פחות כוח, אבל זה יורד לשם, זה עניין של כסף.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם את הדיון הזה אז משפט, משפט וזהו.

<אורית סוליציאנו: בזמנו, בתחילת הדרך, וזאת שאלה שאני מפנה למשרד התרבות וגם לנוכח מה שאת אומרת, הנושא של סנקציות, בזמנו דובר על כך, והייתה לנו שיחה על זה עם השרה מירי רגב, שהיות ומשרד התרבות מעניק תמיכות להפקות שונות שזוכות במכרזים של המשרד האם היה אפשר להתנות תמיכה בכך שתהיה את האמנה.

<אורית סוליציאנו: ולהיפך, האם יש מפיק שלא מוכן לקחת על זה אחריות שלא יקבל תמיכה.

<אורית סוליציאנו: כי כמו שאתן אומרות זה כסף - - - בזמנו בתחילת הדרך כשהתחיל כל המהלך הזה היה שיח עם שרת התרבות שמשרד התרבות הרי מעניק תמיכות להפקות שונות, כסף - - -

<אתי כהן: לא ישירות להפקה אלא לקרן.

<ליאת קליין: אבל זה לא יפתור את הבעיה של עובד מעביד.

עאידה תומא סלימאן: בואי תקצרי, מה את מציעה?

<אורית סוליציאנו: אני שואלת האם ניתן לייצר וגם אם לא קיים היום, שאלה אל מול משרד התרבות, סנקציה שגורם שלא תהיה לו את האמנה הזו או יחתום עליה לא יוכל לקבל כספים להפקה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא בעד הצורה הזו של ה- - - אבל אפשר לדבר על זה - - - אני חושבת שכל הנושא של סנקציות כספיות או תמיכות כאלה או אחרות, אני יש לי דיון ארוך לא רוצה להכנס אליו עכשיו אבל אני הייתי נזהרת בבקשה הזו.

<ליאת קליין: אני רק אגיד בהקשר הזה שכן בדקנו את זה ברמה המשפטית מול משרד התרבות וגם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, בדקנו את זה, יש שם בעיות, ולכן זה לא קרה.

<ליאת קליין: אני רק אגיד משהו אחד, שאלתם למה הן לא מתלוננות ומה עוד אפשר לעשות.

<ליאת קליין: השאלה של הסנקציות היא נכונה ובשביל זה צריך מישהו שיהיה באמת המבוגר האחראי שמסרב להיות כזה כדי שלא יגידו שהוא מעביד.

<ליאת קליין: אבל אני חושבת שהציפייה, הרבה פעמים, ממש שאני פוגשת ומה שאני רואה יש איזשהי רוח חדשה שמדברת את זה בתוך התעשייה וזה גם בשלטים, וזה גם בדיבור וזה גם בהתכתבויות של האיגודים, זה נמצא שם בשטח.

<ליאת קליין: ואני חושבת שהרבה מאוד מהנשים שלא מתלוננות, מהסיבות שלהן, של הפחד, שזה תעשייה קטנה, מצפות שהשינוי יהיה דרך שינוי נורמות ולא דרך התלונה האישית שלהן.

<ליאת קליין: ולכן רוב האמנה מה שהיא עושה ומה שאנחנו עושות זה יצירת שינוי נורמות של איך מתנהגים על סט ומה עושים ומשם - - -

עאידה תומא סלימאן: תודה ליאת.

<יסמין קיני: אני רק רוצה להגיד לטל, שאני מסכימה עם המציאות שהיא מתארת, שהדיון חשוב לא פחות מהסנקציות.

<יסמין קיני: ולכאן מתחברת ההצעה שלי על מה שאתן העליתן, למה זה לא נמצא בחוזים שאנחנו חותמים עליהם.

<יסמין קיני: אני חושבת שזה חשוב שזה יהיה בתוך החוזים ואולי זה הערוץ.

<יסמין קיני: ואני רוצה גם להציע משהו שלא דובר עליו כאן וזה שהרבה מאוד מהאנשים שעובדים בתעשייה הזאת עובדים דרך סוכנים.

<יסמין קיני: הסוכנים הם אלה שעושים את המשא ומתן אל מול הגופים.

<טל שפי: מעטים.

<יסמין קיני: אני לא אומרת שזה פשוט, לא אמרתי שזה פשוט, אני גם אומרת שזה עוד גורם שנמצא שם ואני חושבת שאם אנחנו רוצות להכניס את זה לתוך החוזים זה צריך לעבור דרך הסוכנים, שזה יהיה חלק מהמשא ומתן.

<יסמין קיני: הסוכנים גם יודעים מי בעייתי ומי לא.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שכל פעם שאנחנו נוגעים בנושאים האלה בתחומים שונים מתחומי גם התעסוקה וגם מהבחינה של לא רק תחומי התעסוקה אלא חלוקה של היום יום בחיים שלנו אנחנו מגלות עוד ועוד בעייתיות באיך ללכת עוד צעד ועוד צעד לכיוון ששמנו לעצמנו למגר את התופעה הזו ושהנשים ירגישו יותר בטוחות.

עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני אני מבינה את כל הבעייתיות הקיימת בתעשיית הקולנוע ואתן העליתן הרבה סוגיות.

עאידה תומא סלימאן: אבל בואו נתחיל מזה שיום לפני חתימת האמנה זאת הייתה מציאות אחרת.

עאידה תומא סלימאן: כלומר האמנה לא עשתה מהפכה אדירה ולא הביאה את הגאולה אבל היא עשתה משהו.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להגיד אפילו שהייתה אבן שנזרקה לתוך מים שהיו שקטים עד עכשיו ועשתה מעגלים, ואני חושבת שצריך להרחיב את המעגלים האלה.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שלא היינו יושבות ומתחילות את הדיון מאיפה שהתחלנו היום אם אנחנו עדיין היינו במצב של לפני האמנה.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו קודם כל גם נכיר בהישגים שנעשו וזה הישג שאפשר לזקוף אותו לכל הנשים שהיו מעורבות בזה, גם חברת הכנסת מיכל רוזין, גם איגוד מרכזי הסיוע, גם ליאת כשהיית באיגוד וגם בהמשך אחר כך.

מיכל רוזין: חייבים להגיד גם שרת התרבות ומשרד התרבות.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אמרת את זה.

מיכל רוזין: מה שמגיע מגיע לשני הכיוונים.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני רוצה להמשיך ואתן קוטעות את חבל המחשבה שלי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו צעדנו צעד אחד קדימה.

עאידה תומא סלימאן: יש לכן, נכון, הממונות היום או האחראיות אין בידיהן את הכלים עדיין או את השיניים כדי להטיל סנקציות על המטריד.

עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני יש לכן את היכולת גם לעשות את כל פעולות המניעה שלא נעשו מקודם בתוך התעשייה ואי אפשר לזלזל בזה.

עאידה תומא סלימאן: כי אני בעיניי, שאנשים ידעו שיש איזשהו מעגל תומך ויש איזשהי אווירה שמשתנה זה העיקר בלהתחיל להתלונן.

עאידה תומא סלימאן: זה יקח עוד זמן, יקח פחות זמן אבל זה יגיע באיזשהו שלב.

עאידה תומא סלימאן: טוב שזה לא הגיע, בוא נגיד, ולא ידעתם מה לעשות איתו.

עאידה תומא סלימאן: כלומר שהגיעו תלונות ועמדתן חסרות אונים מולן ולא יכולתן לעשות משהו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך לחשוב על איך מפתחים את היכולת הזו בלהגיב לתלונה וכן שיהיו סנקציות או מחיר שישלמו המטרידים, אני לא אשתמש במילה של סנקציות, אלא מחיר שישלמו המטרידים על ההטרדה שהם עשו.

עאידה תומא סלימאן: עניין הסכמי העסקה ולצרף את האמנה או לפחות שיכללו הסכמי העסקה איזשהו סעיף או שניים שיגידו במקום העבודה הזה שאתן מתקבלות אליו אנחנו לא נסבול הטרדות מיניות ואנחנו פותחות את ה - - -אני לא יודעת, איזשהי אמירה בתוך ההסכם.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה אולי השלב השני שצריך להאבק עליו אבל עצם העובדה שיש אמנה ועדיין יש גוף אחד שהוא הגוף העיקרי שעדיין לא חתם עליה, שזה איגוד המפיקים, זה אומר דרשני.

עאידה תומא סלימאן: וזה אומר שחייבים להתערב במקרה הזה כי אי אפשר למשוך שנתיים וחצי בלהגיד רוצים לחתום אבל.

עאידה תומא סלימאן: רוצים לחתום, תגידו מה האבל, ניתן לכם תשובות ואני בטוחה שנמצא דרך כמו שמצאנו עם חברות משכנות שלקחו על עצמם את החובה המוסרית אפילו לפני שמשרד השיכון לקח על עצמו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעשה אותו דבר גם עם איגוד המפיקים ואני אכנס את פגישת העבודה שדיברנו עליה ולא תהיה הרבה סחבת בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: בעניין משרד התרבות אני חושבת שבגלל שהיה לשרה תרומה בלהגיע לאמנה הזו ואני בטוחה שהיא מתגאה שהיה לה החלק הזה ובצדק אני חושבת שהגיע הזמן וכפי שאני מכירה אותה כשהיא רוצה לדחוף משהו היא כן עושה את זה, אני חושבת שאולי כדאי, ואנחנו נעביר את זה במכתב לשרת התרבות, אולי כדאי באמת לשקול איזשהי אמירה, קמפיין, משהו שייצא מהשרה מכוון לכלל העסקנים בתעשיית הקולנוע, מזכיר להם את האמנה, מזכיר לאלה שעוד לא חתמו שהם עוד לא חתמו ומזכיר לעובדות ולעובדים ולמועסקים ולמועסקות שיש כתובת ואי אפשר לסבול את זה.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שזה נושא שכדאי מאוד שתהיה לשרה אמירה בו ויביא לה, אני חושבת, הרבה אהדה שאולי לא ציפתה לה.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שזה חשוב מאוד.

עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה ואתם תקבלו הזמנה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.