ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 961, 2018-02-18 11:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את שר האוצר, מר משה כחלון, שיציג בפנינו את התקציב; את סגן שר האוצר, הרב יצחק כהן; את המנכ"ל שי באבד, את הממונה על התקציבים שאול מרידור, כל החברים, הכלכלן הראשי יואל נוה.

משה גפני: אנחנו במתח, אדוני השר, מהסקירה שלך גם לגבי המדיניות הכלכלית, גם לגבי נושא התקציב, על אף שאני אומר כל הזמן – מה שאנחנו רואים, אין גזירות בתקציב הזה.

יצחק כהן: מה זה אין גזירות?

יצחק כהן: יש גזירות טובות.

משה כחלון: יש בשורות.

משה גפני: אין דברים שבעבר היו יוצרים פה מתח בוועדה גם בחוק ההסדרים וגם בתקציב עצמו, היום המתח הוא פחות ממה שהיה אי פעם בעבר.

משה גפני: אני מברך אותך על כך.

משה גפני: אדוני השר, הבמה לרשותך.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: הנהלת האוצר, סגן השר, המנכ"ל, היושב-ראש, חברי הכנסת.

משה כחלון: ראשית, תודה שהגעתם.

משה כחלון: יום ראשון זה לא יום כנסת, זה מראה באמת על רצינות ואכפתיות ואני מודה לכם על כך.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרת, אני הולך לסקור בקצרה – וכמובן אני אשאר פה לשאלות ככל שדרוש, וגם הנהלת האוצר – אנחנו נציג ונענה על כל שאלה שתישאל וכמובן תהיה לנו תשובה.

משה כחלון: תקציב 19' הוא למעשה תקציב שאנחנו הבאנו אותו לפני הזמן.

משה כחלון: למעשה, כל מה שאנחנו מדברים זה ינואר 19', למעט שינויים קטנים שהיו, כמו שהקדמנו את נושא הנכים, דברים מהסוג הזה שאתם כבר מכירים והכנסת עבדה על זה ומכירה את הכול.

משה כחלון: המטרה של התקציב הייתה לשדר יציבות, לשדר יציבות ושאפשר יהיה לגלוש ל-19' עם תקציב ולא להיכנס למתח של סוף השנה כשכולם יודעים ששנת 19' היא שנת בחירות, נובמבר 19' זה המועד החוקי.

משה כחלון: ולכן, אם היינו מתחילים להתעסק עם זה באוגוסט-ספטמבר 18', לא יכולנו לתכנן.

משה כחלון: אחת הסיבות, חברי הכנסת, שהניצול בתקציב של 17' הוא כמעט מאה אחוז – תקנו אותי, אנשי האוצר, אם אני טועה – מהניצול הגבוה שהיה בשנים האחרונות, וזו ברכה למשק שמנצלים את הכסף.

משה כחלון: הדבר הכי גרוע הוא כסף חוזר.

משה כחלון: כסף חוזר, לא המדינה נהנית ממנו, לא האזרחים ולא הכלכלה, זה הכי גרוע.

משה כחלון: הניצול שמתקרב למאה אחוז, שהוא ממש חסר תקדים, זה בגלל הדו-שנתי.

משה כחלון: מה שקרה, כל השנים, השרים – בצדק או לא בצדק – בסביבות יוני-יולי כבר היו מתחילים להיכנס להאטה, הם לא יודעים אם יהיה להם את הכסף בשנה הבאה, לא עשו פרויקטים המשכיים, אף אחד כמובן לא רצה לחרוג, לא ידעו מה יהיה בשנה הבאה ולכן עצרו פרויקטים.

משה כחלון: ב-17' זה לא קרה.

משה כחלון: ב-17', בגלל שהיה תקציב 17'–18', ניצלו את כל הכסף וכמובן גלשו ל-18' בלי שום בעיה כי יש את הכסף.

משה כחלון: מפה הגיע הניצול המקסימלי, והכסף הזה שהגיע למשק, הוא הצמיח אותו.

משה כחלון: כסף מצמיח משק.

משה כחלון: לא דיבורים מצמיחים משק, לא כותרות מצמיחות משק.

משה כחלון: כסף, ואם הוא הולך למקומות הנכונים, זה בכלל רווח כפול.

משה כחלון: והמטרה שלנו במשרד האוצר לגלוש ל-19', למרות שאנחנו יודעים שיש בחירות בנובמבר 19', המועד החוקי לפחות, היה חשוב לנו שעד מרס נסיים את זה.

משה כחלון: יוצאים לפגרת החגים, אחר כך כנס קיץ קצר כמו שאנחנו יודעים, פגרת קיץ ארוכה מאוד עד אחרי החגים, עד אוקטובר, ולא רציתי להגיע לאוקטובר ולהתחיל להתעסק עם זה כשאנחנו או-טו-טו בשנת בחירות.

משה כחלון: זאת המטרה.

משה כחלון: לשדר יציבות, המון פרויקטים שנוכל להמשיך איתם.

משה כחלון: בתקציב הזה שאנחנו מביאים בפניכם היום ימשיכו הרפורמות המבניות, ימשיכו השקעות בצמיחה.

משה כחלון: יש לנו הארכה כמובן של נטו משפחה, מדובר על צהרונים ומדובר על נקודות זיכוי.

משה כחלון: יש כאן כמובן תקציב שכמו שאתם יודעים, הנכים בפנים, הסיעוד הממלכתי בפנים.

משה כחלון: מה עוד יש שם?

<שי באבד: סל בריאות.

משה כחלון: סל הבריאות שהורחב.

רועי פולקמן: הרפורמה בבנקים.

משה כחלון: ברפורמות המבניות גם הרפורמה בבנקים, הפרדת כרטיסי אשראי, תוספות.

רחל עזריה: ניוד חשבונות.

יצחק כהן: זה הרפורמות.

מיקי רוזנטל: נראה כמו ישיבת סיעה של כולנו.

משה כחלון: אתה יכול להשתתף.

מיקי רוזנטל: תכף תשמע מה דעתי, לא אסתיר אותה.

משה כחלון: יש לנו פה תקציב באמת עם הוזלות במסים, הוזלות במכסים, טיפול ביוקר המחיה, המשך הטיפול במשבר הדיור, טיפולי שיניים למבוגרים, הרבה כסף לחינוך, הרבה כסף לבריאות.

משה כחלון: אני רואה בזה תקציב חברתי, הרבה מאוד כסף - מעבר לפרופורציות, מעבר לגידול הטבעי - הגיע לנושאים החברתיים.

משה כחלון: אלה למעשה הדברים, זו מטרת התקציב.

משה כחלון: פעם אחת, משרדים אזרחיים, גידולים גדולים מאוד.

משה כחלון: פעם שנייה, שמירה על צמיחה, על גירעון, על מסגרות פיסקליות, כדי שנשאיר לדורות הבאים כלכלה טובה ולא נייצר מצב שנוציא עכשיו הרבה מאוד כסף ואחרינו נשאיר גירעונות גדולים שמישהו יצטרך לשלם אותם.

משה כחלון: כל ההוצאות שלנו, הן מגובות בהכנסות, מגובות בתחזיות, מגובות בהכנסות ממסים, בכל מה שדרוש.

משה כחלון: אלה למעשה הדברים.

משה כחלון: פעם אחת, תקציב חברתי; פעם שנייה, הכנסות, תחזיות, כשזה מגובה אחד בשני, מסגרות פיסקליות, חוב-תוצר, אבטלה, גירעון, כל הדברים האלה נשמרו באחריות, באדיקות ואפילו טיפה בקנאות.

משה כחלון: אלה הדברים, חברים.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אנחנו כאן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש עוד מישהו מהמשרד או שאני אתן לחברים לשאול שאלות?

משה גפני: סגן השר.

יצחק כהן: תודה, תודה.

יצחק כהן: אני מחזק את ידי שר האוצר על הפעילות הנפלאה.

יצחק כהן: להזכירכם, זה תקציב חמישי, חמש שנות תקציב, שזה חסר תקדים.

יצחק כהן: כפי שציין השר, זה גם תקציב תומך צמיחה, עם מנועי צמיחה, עם רפורמות מאוד משמעותיות ועם הרחבה חברתית מאוד מאוד משמעותית בכל המשרדים החברתיים – חינוך, רווחה, בריאות – דברים שלא היינו עדים להם.

יצחק כהן: תמיד הייתה תפיסה שאם רוצים צמיחה, צריכים לחנוק את ההוצאה החברתית.

יצחק כהן: השר כחלון הוכיח ההפך – אפשר להרחיב את המדיניות החברתית ואפשר גם לצמוח ולהצליח בנתוני מקרו, שהם בין המרשימים שהיו לנו מאז ומעולם.

יצחק כהן: אני תמיד אומר: ואני חוזר ואומר: את כלכלת ישראל אפשר לחלק לשניים – עד בואו של כחלון לכלכלה, ומכחלון והלאה.

יצחק כהן: רבותיי, תודה רבה לכם.

יצחק הרצוג: לא אמרת את זה פעם על שטייניץ?

יצחק כהן: אולי לך אם עוד היית שר.

איתן ברושי: הוא לא חייב לזכור.

משה כחלון: אפשר גם לעדכן.

משה גפני: תודה.

משה גפני: המנכ"ל, שי באבד.

<שי באבד: ממש בקצרה לפני השאלות.

<שי באבד: אני חושב שהדבר המרכזי שאנחנו רואים בתקציב הזה, כמו בשני התקציבים הקודמים אבל על אחת כמה וכמה בתקציב הזה, ששר האוצר בעצם שינה את סדר-היום.

<שי באבד: אם בעבר התוספות המרכזיות בתקציב הלכו לתוספות הביטחון, והמשרדים האזרחיים נהנו מתוספות נמוכות יותר, עכשיו בצד התוספות לביטחון ופעם ראשונה שיש הסדר רב-שנתי עם מערכת הביטחון שמאפשר יציבות ותקציב יציב למערכת הביטחון אבל תקציב שגם לא זוחל וגדל כלפי מעלה כמו שהיה בעבר.

<שי באבד: כל התוספות מופנות למשרדים האזרחיים, כל התוספות מופנות לשירותים האזרחיים, וזה נעשה תוך הסתכלות על צמצום פערים מצד אחד, ומצד שני צמיחה ופריון במשק, אנחנו נראה לכם את זה בהמשך.

<שי באבד: לפני שנתחיל – אתם תשאלו שאלות, אבל רק להגיד לכם מה הולך להיות סדר-היום.

<שי באבד: אנחנו נציג פה בעצם את תחזית המקרו, יואל נוה יציג אותה יחד עם התחזיות לשנת 19' וגם את ההסתכלות על המשק בשנה הקרובה, בשנתיים הקרובות.

<שי באבד: אחר כך אני אציג באופן כללי רק את האסטרטגיה ואת התוכנית הכלכלית, את השינויים, את הרפורמות הכלכליות שייכנסו לוועדות השונות.

<שי באבד: אני אציג את זה בקצרה ואחר כך בפירוט רב שאול יציג את התקציב, את עיקרי התקציב ואת המסגרות הפיסקליות.

<שי באבד: זה בגדול סדר-היום מבחינתנו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי עכשיו?

<שי באבד: שאול, אתה רוצה להגיד מילה?

<שאול מרידור: תן ליואל להציג מקרו.

<שי באבד: אתם רוצים להציג קודם שאלות לשר?

משה גפני: כן, אני רוצה קודם שאלות אבל בכל אופן, כללית.

משה כחלון: נתוני מקרו – יואל.

<יואל נוה: החלק הראשון עוסק בתמונת המקרו ובתחזית ההכנסות.

<יואל נוה: כשאנחנו מסתכלים בפרספקטיבה יחסית רחבה, הפעם האחרונה שישראל סבלה ממיתון משמעותי היה בראשית שנות ה-2000.

<יואל נוה: אנחנו מסכמים תקופה של למעלה מ-15 שנה שהמשק צומח באופן מתמשך.

<יואל נוה: נכון שבתקופת המשבר הפיננסי העולמי בשנים 2008–2009 הייתה האטה מסוימת בצמיחה בישראל, שני רבעונים אפילו הייתה צמיחה שלילית ולכן אפשר לקרוא לזה אולי מיתון קצר, אבל המשק התאושש מהר.

<יואל נוה: לגבי ההיסטוריה הקצרה, 2017 נפתחה בנתונים הרבעוניים יחסית עם נתוני צמיחה קצת נמוכים.

<יואל נוה: צריך לזכור שהייתה פה הסטה מסוימת של רכישת מכוניות ברבעון הרביעי של 2016 שהביאה לשיעורי צמיחה מאוד גדולים באותו רבעון ובעצם הייתה הסטה של צמיחה מהרבעון הראשון של 17' לטובת הרבעון האחרון של 16', אבל כמו שרואים בנתוני הרבעונים האחרים וגם באומדן של הלמ"ס השנה, המשק חזר, הוא צומח בערך בקצב שחזינו, שהוא גם פחות או יותר הפוטנציאל כמו שאנחנו ראינו אותו, בסביבות ה-3%.

<יואל נוה: מה שמאפיין את הצמיחה בישראל בשנים האחרונות הוא שינוי במודל שלה.

<יואל נוה: אם בעבר היותר רחוק הצמיחה הייתה מובלת על-ידי ייצוא, אנחנו רואים שהגורמים שמובילים את הצמיחה בישראל – ואלה נתונים מ-2012 שנמצאים בצד ימין עד 2017 – הצמיחה מובלת על-ידי צריכה פרטית, במידה מסוימת גם על-ידי צריכה ציבורית בהשקעות, כאשר הייצוא – בעיקר ייצוא הסחורות – מגלה חולשה די משמעותית כבר תקופה יחסית ארוכה.

<יואל נוה: יחד עם זה, כשמסתכלים על תמונת המקרו של 2017, עדיין ישראל מייצאת יותר מאשר היא מייבאת בערך באחוז תוצר.

<יואל נוה: עודף הייצוא הזה הצטמצם מעט בשנים האחרונות, אבל ישראל עדיין מייצאת יותר מאשר היא מייבאת.

איתן ברושי: והתקציב של 19' מטפל בבעיה?

מיקי רוזנטל: לא.

<יואל נוה: זאת לא בהכרח בעיה.

מיקי לוי: אחוז אחד זה גם לא בעיה.

מיקי רוזנטל: מה, זאת לא בעיה שהצמיחה מבוססת צריכה?

איתן ברושי: לא.

איתן ברושי: זה צמיחה על-ידי רכישת מכוניות.

מיקי רוזנטל: זה לא נראה לכם בעיה?

משה גפני: רבותיי.

משה גפני: תכף יהיו שאלות.

<יואל נוה: אנחנו אגב חוזים כי מודל הצמיחה ב-18' ובשנת 19' יהיה יותר מאוזן כתוצאה מהתאוששות בסחר העולמי שתשפיע גם על ייצוא הסחורות הישראלי.

<יואל נוה: צריך לזכור שהייצוא בישראל מתחלק לשני חלקים שהם כמעט שווים היום – ייצוא הסחורות וייצוא השירותים.

<יואל נוה: בעוד שהחולשה מתבטאת בעיקר בייצוא הסחורות, ופה יש גם נושאים זמניים כמו השדרוג של מפעל אינטל לדוגמה, שהקטין את הייצוא של רכיבים אלקטרוניים בשנה וחצי האחרונות, ואולי נושאים אחרים כמו מחירי אשלג יחסית נמוכים ואיחור בכמויות ייצוא האשלג, הרי שייצוא השירותים שהוא היום בערך 45% מהייצוא, ממשיך לצמוח בקצב מאוד גבוה בשנים האחרונות.

משה כחלון: רק להעיר.

משה כחלון: שירותים זה הייטק.

משה כחלון: כשאומרים 45%, שלא תחשבו שאנחנו מייצאים דברים – בגלל התוכנות נכנסנו לעניין של שירותים.

משה כחלון: שירותים זה חתיכת רגל, זרוע.

<יואל נוה: נכון.

<יואל נוה: ייצוא השירותים כולל את כל ייצוא התוכנה ושירותי ההייטק, והייצוא של השירותים האלה ממשיך לגדול בקצב מאוד מהיר גם בשנים האחרונות, כך שבאמת התמהיל של הייצוא הישראלי הוא כבר פחות.

<יואל נוה: אם בעבר הוא היה בערך שליש ייוצא שירותים ושני-שלישים ייצוא סחורות, היום אנחנו מתקרבים למחצית, אחת מול השנייה.

<יואל נוה: ועדיין, צריך לזכור שבשנת 2017, למרות חולשת הייצוא, אנחנו יותר מייצאים מאשר מייבאים, וזה מצב שהוא טוב.

משה גפני: למה החולשה הזאת?

משה גפני: יש לכם הסבר על ייצוא הסחורות?

<יואל נוה: אמרתי, יש נושאים שהם נושאים זמניים.

<יואל נוה: יש ריכוזיות יחסית גבוהה בייצוא הסחורות הישראלי.

<יואל נוה: יש בשלושה ענפים יחסית ריכוזיות גבוהה: רכיבים אלקטרוניים, מובל בעיקר על-ידי אינטל; כימיקלים זה בעיקר כיל; ותרופות, זה בעיקר טבע.

<יואל נוה: יש אלמנטים שהשפיעו על כל אחת מהתעשיות.

<יואל נוה: מעבר לזה, צריך לזכור שרמת התחרותיות שלנו יורדת, כתוצאה מצד אחד מעליות שכר שנדבר עליהן בהמשך, מצד שני מהתחזקות המטבע שמשפיעה בעיקר על יצואני הסחורות, והדבר הזה נובע אגב מחוזקה מבנית אחרת של המשק הישראלי, וזה העודף המתמשך שיש לנו בחשבון השוטף שהוא כבר עודף מבני בערך מ-2003.

<יואל נוה: זאת אומרת, בסוף נכנסים לפה יותר דולרים מאשר יוצאים, זה משפיע.

איתן ברושי: היית יכול להגיד שנטו תעשייה תשנה את המצב.

איתן ברושי: זו התפיסה שלכם.

<קריאות: נכון.

איתן ברושי: אז צריך להגיד את זה.

איתן ברושי: אתה רואה, אני עוזר לאוצר.

משה כחלון: איתן, נטו תעשייה והרפורמות, וחוק עידוד השקעות הון נותן מענה לדברים האלה ב-19'.

<יואל נוה: הנושא הבא זה שוק התעסוקה.

<יואל נוה: שוק העבודה בישראל מפגין עוצמה מאוד חזקה.

<יואל נוה: אנחנו נמצאים בשיעורי השתתפות שהם גבוהים ברמה היסטורית, עם אבטלה שהולכת ויורדת.

<יואל נוה: אפשר לומר שהמשק הישראלי מצוי בתעסוקה מלאה, והדבר הזה בא לידי ביטוי גם ברמות השכר.

<יואל נוה: כשאנחנו מסתכלים על עלייה בשכר – ואם תסתכלו בשקף, המשולשים האדומים מסמנים את העלייה בשכר בשנים שבין 2013 ל-2017 והעמודות הן הגידול במשרות – אז יש פה חלוקה לפי סקטורים שונים, שזה נעשה משמאל לימין לפי רמות שכר.

<יואל נוה: אנחנו רואים שהגידולים הגדולים במשרות הם דווקא בקרב המשרות בעלות השכר היותר נמוך, והשכר אגב עולה גם שם אבל כמובן גם בהייטק כתוצאה ממחסור בכוח-אדם מיומן.

<יואל נוה: אז יש לנו פה שני אלמנטים שהם לא בהכרח זהים.

<יואל נוה: קצב הגידול המהיר של השכר בקרב בעלי המיומנות הגבוהה בהייטק נובע כידוע לכם ממחסור בצד אחד בכוח-אדם מיומן, ומהצד השני מעודף ביקוש להייטק הישראלי, שבין השאר לדוגמה בא לידי ביטוי בהיקף השקעות של הון סיכון בישראל, שפחות או יותר בשלוש השנים האחרונות נמצאות בסביבות ה-5 מיליארד דולר בשנה, רק בהון סיכון, מרביתו מגיע מחוץ-לארץ, אבל הביקוש לעובדים הוא ביקוש רחב לכל סוגי המקצועות.

<יואל נוה: יש היום לפי נתוני הלמ"ס כ-100,000 משרות פנויות במשק, וכתוצאה מכך השכר עולה מה שנקרא Across the board.

<יואל נוה: צריך לזכור שברקע יש גם עליית שכר המינימום, שהפעימה האחרונה שלה נכנסה עכשיו.

<יואל נוה: זה גם גרם לעליית שכר בקרב בעלי השכר הנמוך, והדבר הזה הוא גם מה שמשליך על מודל הצמיחה של המשק כי בקרב משקי בית עם הכנסה נמוכה, כל תוספת בהכנסה הולכת לצריכה ולכן יש גידול משמעותי גם בצריכה הפרטית.

<יואל נוה: הדבר הנוסף שנגרם, בין השאר כתוצאה מהעובדה שכמויות גדולות מאוד של אנשים שלא עבדו בעבר הצטרפו לשוק העבודה, ובעיקר בקרב מקבלי שכר נמוך, אנשים עם מיומנויות יותר נמוכות, יש שינוי במגמת האי שוויון.

<יואל נוה: מה שאנחנו רואים בעולם היום זה שאי השוויון לפני מסים ותשלומי העברה או לפני ההתערבות והחלוקה מחדש של הממשלה, הוא במגמת עלייה בעולם ברוב המדינות או כמעט בכולן.

<יואל נוה: בישראל, מראשית שנות ה-2000 או קצת אחרי היציאה מהמיתון של שנות ה-2000, אי השוויון הכלכלי לפני התערבות הממשלה הולך ויורד והדבר הזה נובע בעצם מהאפקט מצד אחד של הכניסה לשוק העבודה וההשתכרות מעבודה, ומצד שני במידה מסוימת גם מהפחתה של המסים על עבודה, והקצבאות.

<יואל נוה: כתוצאה מהמהלך שנעשה אז, והפחתה די משמעותית בקצבאות והפחתת מסים על עבודה, מצד אחד אנשים נכנסו לשוק העבודה ומצד שני כמובן נלקחו הקצבאות, רמת החלוקה מחדש של הממשלה ורמת ההכנסות ירדה, ולכן אי השוויון נטו – שאגב, עלה גם כשהקצבאות עלו בקצבים מאוד מהירים – אי השוויון נטו, זה שלאחר התערבות הממשלה, המשיך לעלות.

<יואל נוה: בשנים האחרונות, האפקט מכך שאוכלוסיות נוספות נכנסות לתוך מעגל העבודה הוא יותר חזק מהעובדה שהפחתנו תשלומי העברה ולכן בשנים האחרונות אנחנו רואים גם את אי השוויון נטו מתחיל לרדת, וזו תופעה שהיא בהחלט ברוכה.

<יואל נוה: גם כשמסתכלים על נתוני העוני – ואני יודע שנעשים פה דיונים בכל פעם שמתפרסם דוח העוני – אז נכון, בהשוואה בין-לאומית, רמת העוני בישראל היא יחסית גבוהה אבל צריך לזכור שכשאנחנו מדברים על עוני אנחנו מדברים על עוני יחסי, ועוני יחסי נמדד במחצית ההכנסה החציונית לנפש סטנדרטית במשק בית.

<יואל נוה: קודם כול, צריך לזכור שההכנסה החציונית בישראל הולכת ועולה ולכן גם קו העוני הולך ועולה, ואפשר לראות את העניין הזה, ומה שאנחנו רואים גם זה שהעבודה בעצם היא הפתרון המשמעותי ביותר לעוני ולכן במשקי בית שבהם שני בני הזוג עובדים במשרה מלאה, שיעורי העוני בישראל הם נמוכים מאוד, למרות שברמה הכללית בהשוואה בין-לאומית היא עדיין יחסית גבוהה.

<יואל נוה: גם תחולת העוני בשנה האחרונה או בשנתיים האחרונות יורדת.

<יואל נוה: בעצם, מודל הצמיחה הזה שמבוסס מצד אחד על תעסוקה הולכת וגדלה, על גידול בתשומות עבודה, על ירידה באבטלה ועלייה בשיעור ההשתתפות, ומצד שני, עליית שכר ומחסור בעובדים, מייצר מצב שכשאנחנו מנסים לבדוק האם הצמיחה במשק הישראלי מגיעה גם למשקי הבית בעלי ההכנסה הנמוכה, אנחנו רואים שהתוצאה הזאת נכונה.

<יואל נוה: זאת השוואה שבמקור נעשתה על-ידי ה-OECD, ובניגוד למשקים אחרים בעולם, מה שאנחנו רואים, שבין השנים 2007 ו-2015 - והנתונים האלה בעצם נתמכים כי מודל הצמיחה הזה, אין לנו פשוט את נתוני סקר ההוצאות המעודכנים, אבל המגמות נמשכות – בעצם, קצב הגידול בצריכה ובהכנסה הפנויה של משקי הבית או שיעור הגידול של ההכנסה הפנויה בשל הצריכה בקרב משקי בית ברמות הכנסה יותר נמוכות, גדל בשיעורים יותר גבוהים מאשר בקרב משקי הבית בעלי הכנסה יותר גבוהה, ולכן הדבר הזה בעצם מעיד על מה שאנחנו קוראים חלחול הצמיחה גם לשכבות היותר נמוכות באוכלוסייה.

<יואל נוה: הדבר הזה גם נתמך אגב כשמסתכלים על צריכה של מוצרים בני קיימא ובודקים באיזה עשירונים קונים, לדוגמה רכישת מכוניות, אנחנו רואים שהדבר הזה הולך ומחלחל יותר ויותר למטה ברמת העשירונים.

משה גפני: יואל, תעצור באיזה מקום, אני רוצה לתת לחברי הכנסת.

<יואל נוה: אני מסיים.

<יואל נוה: יש לי עוד שלושה שקפים בקטע הזה.

<יואל נוה: אם אנחנו מסתכלים על התחזית עד 2020, וזה חלק מהסיפור של הנומרטור, אנחנו בעצם חושבים שהמשק ימשיך לצמוח בתרחיש הבסיס פחות או יותר קרוב לפוטנציאל שלו.

<יואל נוה: אנחנו מדברים על צמיחה של 3.2%, ועדכנו את תחזית הצמיחה טיפה כלפי מעלה בחודשים האחרונים.

<יואל נוה: הצמיחה היא 3.2% ב-2018; 3.1% ב-2019; וכ-3% ב-2020, ואנחנו אומרים גם – לא נראה את זה פה בשקף – שלהערכתנו, מודל הצמיחה ילך ויהיה יותר מאוזן ונראה התאוששות בייצוא, בעיקר בגלל שנתוני הסחר העולמי בחודשים האחרונים או בשנה האחרונה הם הרבה יותר חזקים ממה שהיו בעבר.

בצלאל סמוטריץ': למה הצמיחה תרד ב-2021?

<יואל נוה: יש פה כל מיני עניינים.

<יואל נוה: שוב, זה עניין של תחזית סטטיסטית כזאת ואחרת שיש בה כל מיני אלמנטים שאתה לוקח.

מיקי לוי: זה גם כל כך רחוק, שזה לא מדויק.

בצלאל סמוטריץ': לא, אני רק שואל.

בצלאל סמוטריץ': האם זה נכון או שרק שמים לנו את זה ככה?

מיקי לוי: הוא יכול היה גם לא לשים את זה.

<יואל נוה: ההבדל הוא לא דרמטי.

<יואל נוה: בסופו של יום, מה שזה אומר, שתרחיש הבסיס – ונדבר מיד על תרחישים טיפה שונים – תרחיש הבסיס ממשיך לדבר על צמיחה של המשק הישראלי קרוב לפוטנציאל שלו.

<יואל נוה: בהשוואה לגופים אחרים, אפשר לראות פה תחזיות שלנו בהשוואה לתחזיות המעודכנות של בנק ישראל, קרן המטבע וה-OECD, לשם התרשמות.

<יואל נוה: אנחנו עשינו איזשהו ניתוח של סיכונים, שעשינו אותו לא רק בתוך הבית אלא בפעם הראשונה הזמנו חזאי מקרו גם מהאקדמיה, כמובן מבנק ישראל שאיתם אנחנו תמיד משווים, והמועצה הלאומית לכלכלה שאיתם אנחנו תמיד משווים את התחזיות שלנו, אבל גם משוק ההון.

<יואל נוה: אני לא אעבור על זה בפירוט בגלל קוצר הזמן אבל יש פה מפה של סיכונים, שרובם אגב נובעים גם מסיכונים עולמיים לתרחיש הבסיסי הזה, בעיקר בעיות שנובעות מההאצה האינפלציונית בעולם, מתיקון בשווקי ההון בעולם ומאיומים גיאופוליטיים שהם לא בהכרח רק בישראל אלא גם בעולם כולו.

<יואל נוה: לגבי התחזית, זו תחזית ההכנסות שעומדת בבסיס התקציב ועל בסיסה נבנה – אל מול ההוצאה – על זה ירחיב שאול בהמשך, ועל בסיס זה נבנה גם הגירעון.

<יואל נוה: אפשר להתרשם.

<יואל נוה: השקף נדמה לי האחרון מדבר על תרחישים שונים מתרחיש הבסיס.

<יואל נוה: יש פה שלושה תרחישים שאנחנו מציגים אותם במסגרת הצגת התקציב.

<יואל נוה: אחד זה משבר בשוק ההון.

<יואל נוה: המשבר הזה הוא לא בהכרח כזה משמעותי, מדברים פה על ירידה של כ-10% בשווקי ההון בעולם.

<יואל נוה: צריך להבין שהתחזית שלנו לא חוזה מה יקרה בשווקי ההון.

<יואל נוה: היא מניחה איזושהי צמיחה רצופה של 5% בשווקי ההון לאורך תקופת התחזית.

<יואל נוה: ראינו לאחרונה תיקונים בשוקי ההון.

<יואל נוה: תיקון משמעותי בשוק ההון יכול להשפיע די דרמטית על מה שקורה גם במשק הישראלי – פעם אחת גם בצד ההכנסות, אבל גם בצד הצריכה.

<יואל נוה: כל מה שאנחנו רואים, בעיקר בהיבט של רכישות ומיזוגים, מכירה של חברות, אם יש תיקון משמעותי בשווקי ההון בעולם זה עלול לעצור את העניין הזה.

<יואל נוה: אין בתחזית ההכנסות לשנים 2018 ו-2019 איזושהי תחזית על הכנסות יוצאות מגדר הרגיל בגין מכירת חברות או רכישות דוגמת אלה שראינו ב-2017.

<יואל נוה: אנחנו מנכים את האלמנטים החד-פעמיים מתוך התחזית אבל זה עדיין עלול להשפיע.

<יואל נוה: התרחיש השני מדבר על פגיעה בייצוא, התאוששות לא בקצב שבו ראינו בייצוא הסחורות.

<יואל נוה: שוב, הבעיה פה היא פחות בצד ההכנסות כי הייצוא מטבעו הוא פחות עשיר בהכנסות אבל יותר בבעיה מקרו-כלכלית.

<יואל נוה: האלמנט האחרון הוא איזושהי נסיגה מהתעסוקה המלאה במשק.

<יואל נוה: פה כמובן יש לזה השפעה גם על הצמיחה וגם על ההכנסות.

<יואל נוה: עד כאן.

<יואל נוה: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נעבור לחברי הכנסת ואחרי כן נחזור לאוצר.

משה גפני: חבר הכנסת בוז'י הרצוג, בבקשה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק הרצוג: אדוני שר האוצר, מכובדי משה כחלון, אדוני סגן שר האוצר מכובדי יצחק כהן, מנכ"ל האוצר שי באבד, וכמובן ראש אגף התקציבים החדש – אני מאחל לך בהצלחה – שאול מרידור.

<שאול מרידור: תודה.

יצחק הרצוג: תודה, יואל, על המצגת.

יצחק הרצוג: אין ספק שבאופן יחסי, כמי שמכיר הרבה מאוד תקציבים, התקציב הזה מתחיל בפרמטרים מאוד חיוביים.

יצחק הרצוג: יש פה גם דברים בעלי משמעות חברתית שהרבה שנים חלמתי עליהם והם מתממשים גם בתקציב הזה.

יצחק הרצוג: אבל אני רוצה לאתגר אתכם, במיוחד אותך אדוני השר, בכמה נושאים מהותיים.

יצחק הרצוג: שאלה ראשונה: להביא תקציב בתחילת שנה לעוד שנה, אני חושב שזה מעשה חסר אחריות.

יצחק הרצוג: אני באמת חושב שאחרי שנתיים של תקציב דו-שנתי, ואחר כך בעצם אתה ממשיך תלת-שנתי כי אתה בונה תקציב לעוד שנה – שנה זה המון זמן, זה לא סמוך לקרות האירוע.

יצחק הרצוג: שמעתי אותך מסביר שזה משדר יציבות.

יצחק הרצוג: אם זה משדר יציבות, למה לא עושים את זה כל שנה?

יצחק הרצוג: אנחנו יודעים, זאת לא אשמתך, זה יותר בא ממניעים פוליטיים.

משה כחלון: גם ארצות הברית עכשיו עושה את זה.

יצחק הרצוג: בא מסיבות פוליטיות, ואני חושב שזה חסר אחריות.

יצחק הרצוג: אני אזכיר ארבעה נושאים שיכולים לשנות את כל ההנחות שבמצגת, שהיא מאוד מרשימה.

יצחק הרצוג: ובאמת, זה נראה שמצב המדינה לכאורה הוא בכיוון טוב, ועדיין אני רוצה לאתגר אתכם בארבעה נושאים.

יצחק הרצוג: זה המשך של הדו-שנתי.

יצחק הרצוג: אגב, אפרופו הבג"ץ של סתיו שפיר שדיבר על כך שאי אפשר להמשיך כך, אבל אני רוצה לדבר על ארבעה נושאים.

יצחק הרצוג: ראשית, הירידה בשוק הנדל"ן.

יצחק הרצוג: אתה בעצמך פעלת להוריד את מחירי הנדל"ן.

יצחק הרצוג: יש כבר רבעון ראשון שמראה סימנים, יש לזה גם השלכה על האטה ברורה בשוק הנדל"ן, שעוד לא יודע לתרגם את זה להאטה מלאה, עד כדי מלאי דירות בלתי מכיר, ויש לזה גם השפעות שיכולות להיות השפעות על שוק האשראי, על הבנקאות ועל הבטוחות, אלא אם אתה חושב ששוק הנדל"ן יתייצב.

יצחק הרצוג: ואם הוא מתייצב בפעילות נמוכה יותר, יש לזה השפעה על הצמיחה.

יצחק הרצוג: זה נתון אחד.

יצחק הרצוג: הנתון השני – הקמעונאות.

יצחק הרצוג: אני חושב שהקמעונאות מאוימת.

יצחק הרצוג: אנחנו ראינו את פרשת הוניגמן בימים האחרונים, זה רק איתות ראשון לתופעה כלל-עולמית של הקמעונאות.

יצחק הרצוג: אנחנו מבינים מה קורה עם אמזון כמשל וכל הרכישות מחו"ל, ואני חושב שיש לזה השפעה - כי אתה מדבר על הצריכה, יואל, אני ראיתי, אתה אומר הצריכה גדלה; הצריכה גדלה איפה?

יצחק הרצוג: האם זה משפיע על הפרמטרים של הצמיחה שאתה צופה לעוד שנה?

יצחק הרצוג: עוד שנה שלמה שיכולה להיות האטה משמעותית בצריכה בתוך שוק הקמעונאות הישראלי.

יצחק הרצוג: הדבר השלישי זה תוכנית המס של ארצות הברית, שאני לא חושב שהיא שוקללה במרכיבי הצמיחה שאתם כוללים, לטוב ולרע.

יצחק הרצוג: כלומר, ברגע שמודיע ראש הממשלה רק בימים האחרונים שאנחנו נאמץ את מדיניות המיסוי של ארצות הברית, יש לכך השלכה על מבחן ההכנסות של המדינה.

יצחק הרצוג: ואז השאלה היא איך אתה בודק את זה למול הנחות היסוד שאתה מציג.

יצחק הרצוג: והדבר האחרון זה כמובן – בוא נגיד בזהירות – הערכה וסבירות יותר גבוהה לאפשרות של התלקחות בצפון ובדרום ואיך זה משוקלל, ואנחנו חיים בתוך עמנו וראינו מה היה רק בסוף השבוע האחרון, איך זה משוקלל בתוך כל מרכיבי הצמיחה שאתם צופים לתקציב לעוד שנה, כשבתוך התקציב הזה אתם כוללים גם Flat של 5 מיליארד.

יצחק הרצוג: אני יכול לומר לכם שהייתי ביום חמישי האחרון בגוף ביטחוני חשוב מאוד, ורק ה-Flat שמזהירים אותו שהוא אמור לשלם בהיקף גבוה מאוד יחסית ל-Flat שעוד צפוי לו, לא מאפשר לו לתכנן תקציב בצורה בריאה וסבירה.

יצחק הרצוג: לכן, אני מבקש מכם לקחת את זה בחשבון ולהתייחס להנחות הללו כדי לראות איפה אתם מכניסים את זה בתוכנית התקציב עד שאנחנו נתבקש כאן לאשר תקציב.

יצחק הרצוג: הערה אחרונה בנושא אחר לחלוטין.

יצחק הרצוג: התווכחתי השבוע עם יצחק כהן קצת בכסאח, הוא ואני, אחר כך התפייסנו, אבל לגופו של עניין.

יצחק הרצוג: בתוכנית הסיעוד, שבגדול יש בה רכיבים טובים מאוד, רכיב העידוד של תשלום בכסף לעומת גמלה בשירות הוא מאוד צורם ומאוד בעייתי כי אתה, אדוני השר, אתה אדם עם רגישות חברתית קיצונית – שתמיד מרשימה אותי – אתה יודע שהטיפול בבית, כשמגיע אדם לקשיש הבודד, רוחץ אותו, מאכיל אותו ומדבר איתו, כשלעצמו זה שירות מעל ומעבר למה שזה נתפס כרק כסף – אני מודע לכך שיש טענות שהחברות שעוסקות בכך מקבלות רווח גבוה, אז תתקנו את זה במכרזים של ביטוח לאומי, אבל לעודד בחקיקה ארבע יחידות, להמיר אותן בכסף שילך למשפחה, אני חושב שזה הרס של אחת מרשתות הביטחון הכי יפות שמדינת ישראל ייצרה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה כחלון: אני אעשה את זה בקצרה ונעבור הלאה.

משה כחלון: תקציב לפני הזמן, אמרתי מה המטרה, אני חושב שזה הוכיח את עצמו.

משה כחלון: זה לא סוד שאני התנגדתי לתקציב הדו-שנתי הראשון.

משה כחלון: זה עבד טוב, לכן אימצתי אותו, אבל בכל זאת שמנו 1.5 מיליארד שקלים, מה שנקרא בולם זעזועים למקרים – כמו ששמנו עכשיו שניים ומשהו, נכון?

משה כחלון: ולא השתמשנו בזה.

<קריאה: 3.

<שאול מרידור: 3.5

משה כחלון: הפעם תהיה בעיה, יש לנו כסף לתיקון, שמנו את זה בצד מתוקצב.

משה כחלון: שנית, ירידה בשוק הנדל"ן – אנחנו ערים לזה, אנחנו יודעים שזה יכול לעשות האטה אבל המרווחים, בוז'י, כל כך גדולים, כל כך גדולים, שתאמין לי, הקבלנים יכולים לוותר על קצת הכנסות כרגע לגבי דירות לא מכורות.

משה כחלון: מהנתונים שיש לנו – אנחנו לא יודעים כמה זה נכון או לא – יש 50,000 דירות לא מכורות שיושבות על המדף, בנויות.

משה כחלון: היום סיפרו לי שבדימונה יש 54 דירות של מחיר למשתכן, בן אדם בא ואומר: אני רוצה את זאת – נכנס, מקבל מפתח.

משה כחלון: הבוקר סיפר לי את זה דרייפוס ממשרד השיכון.

משה כחלון: זאת אומרת שיש דירות, הקבלנים לא מוכרים אותן כי לא רוצים להוריד את המחירים.

משה כחלון: לא תהיה ברירה, השוק הוא חזק, הבנקים יבקשו את הכסף, המוסדות הפיננסיים יבקשו את הכסף, אנחנו שם.

משה כחלון: הדירות יימכרו ולא יקרה כלום.

משה כחלון: יש להם הרבה מאוד בשר.

משה כחלון: קמעונאות מאוימת – אתה צודק.

משה כחלון: אנחנו עזרנו להם גם בנטו הוזלות עם המכסים כי בכל זאת, האון-ליין הפריע להם מאוד ואני עשיתי את זה יחד עם לשכות המסחר, אוריאל לין ואנחנו איתם בקשר.

משה כחלון: אנחנו כרגע גם בנטו עסקים קטנים ממש יושבים איתם ומטפלים.

משה כחלון: מכירים את זה, יושבים על זה, אתה צודק, אני לא יכול להגיד לך שלא, אבל זה נמצא בטיפול שלנו.

משה כחלון: המסים בארצות הברית, בוז'י, היו לי כבר שתי פגישות עם שר האוצר האמריקני, אני אמור להיפגש איתו שוב בשבועות או בחודשים הקרובים גם על העניין הזה.

משה כחלון: יש לנו צוותים שמתחילים לעבוד השבוע יחד עם האמריקנים על הנושא הזה, לראות איך זה משפיע.

משה כחלון: בגדול, חוץ משתיים-שלוש מדינות בארצות הברית, כמעט בכל המקומות זה יותר מאתנו כי יש את ה-21%, יש שלוש או ארבע מדינות לדעתי שזה פחות מאתנו.

משה כחלון: לכן אנחנו עובדים על זה, בודקים את הרגישויות, לבדוק אם אותן מדינות הן אכן מתחרות שלנו.

משה כחלון: עמק הסיליקון מתחרה איתנו, אנחנו מתחרים איתם, אבל יש מקומות שאין לנו עניין שם בכלל אז זה אולי לא יפריע.

משה כחלון: לכן, הצוותים מתחילים לעבוד השבוע.

משה כחלון: בשבוע שעבר הייתי בארצות הברית, ישבתי עם ערן ניצן עם הקונסול הכלכלי שלנו בוושינגטון, דיווח לי על כל הצוותים שמתחילים לעבוד כי שי באבד ואני נפגשנו עם שר האוצר האמריקני פעמיים, החלטנו על הצוותים, זה מתחיל לעבוד ויוצאים לדרך.

משה כחלון: יש לנו גם הבטחה מהאמריקנים שאנחנו נעבוד על זה במשותף ונעשה את זה מתואם כדי שלא נפגע אחד בשני.

משה כחלון: לגבי התלקחות בצפון או התלקחות בדרום, בוז'י, כולנו מכירים.

משה כחלון: יש חלילה מלחמה - - -

יצחק הרצוג: פשוט לקחת בחשבון.

משה כחלון: יש מלחמה, הכול נלקח בחשבון ונקווה שלא תהיה, אבל כרגע התר"ש עובד, ההתעצמות במלואה, המלאים חודשו.

משה כחלון: אני מדבר על דיווחים של הרמטכ"ל.

משה כחלון: המלאים חודשו, האימונים חודשו, לא חסר ציוד, לא חסר ממש שום דבר.

משה כחלון: הם עשו התייעלות יפה, הצבא.

משה כחלון: שנה רביעית שאנחנו בתר"ש גדעון כרגע, זה עובד מצוין, ובעזרת השם גם שלא יהיו מלחמות וגם שנוכל להמשיך.

יצחק כהן: לגבי הסיעוד, זאת תוכנית נפלאה.

יצחק כהן: היו שלוש דרגות קושי: נמוכה, בינונית וקשה, אז פתחנו את זה לשש דרגות קושי, כאשר הדרגה הכי נמוכה היום בשש דרגות קושי, לא בשלוש דרגות קושי, הדרגה הנמוכה מגלמת את השעות לכסף כדי שבסופו של תהליך יקבלו תוספת עד 30 שעות.

יצחק כהן: גם הנושא הזה שאתה דיברת עליו, אנחנו גיבינו את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איתן ברושי ואחריו מיקי רוזנטל.

איתן ברושי: אדוני השר, יושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת והשותפים לדיון ממשרד האוצר.

איתן ברושי: אני רוצה קודם כול לברך על ההישגים ולומר כמה הערות, במגבלות הזמן.

איתן ברושי: דבר ראשון, אדוני השר, חשוב שהיעדים שמוצגים בבסיס התקציב יהיו יעדים לאומיים ולא רק יעדים תקציביים.

איתן ברושי: אני אתן דוגמה.

איתן ברושי: אני חושב – כדוגמה כי אין פה זמן רב – שגודל האוכלוסייה בישראל ותוספת האוכלוסייה הוא יעד לאומי שתקציב המדינה צריך לשרת אותו.

איתן ברושי: מזה נגזר תוכנית בנייה, תוכנית תעסוקה.

איתן ברושי: אין פה למשל מרכיב כזה.

איתן ברושי: אני חושב שחיזוק הנגב והגליל זה יעד לאומי שצריך להופיע בבסיס של התוכנית ולא רק יעד הגירעון.

איתן ברושי: ואני נכנס פה לדוגמה יותר עמוקה, לא סתם אני אומר את המספר.

איתן ברושי: מניעת הגירה שלילית, עידוד העלייה לישראל וחיזוקה של ישראל על-ידי תוספת אוכלוסייה בהיקף משמעותי הוא יעד לאומי שיש לו גם היבט תקציבי.

איתן ברושי: הרי מה זה תקציב המדינה או כל תקציב?

איתן ברושי: וניהלתי כמה תקציבים.

איתן ברושי: תקציב הוא ביטוי במספרים לתוכנית, ליעדים, למטרות.

איתן ברושי: וישר מתחילים, גם בכנסת הצבענו על ארבעה סעיפים ביום שלישי, כולם כמותיים.

איתן ברושי: לא הייתה שם שום הגדרה של מטרות אמיתיות.

איתן ברושי: כל מי שניהל, אפילו את הארגון הקטן ביותר, יודע שהדבר הראשון הוא החזון, היעדים.

איתן ברושי: היעדים הם לאומיים, הם לא רק של משרד האוצר, למרות שאני קורא את החוברות הכחולות, אדוני, אז אני אומר שהאוצר כותב גם את המלים וגם את המנגינה.

איתן ברושי: זה כמו בשירים המפורסמים.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד – תכף אני אגיע כמובן לחקלאות ולמים.

משה גפני: כן, אבל תגיע כי אין לנו הרבה זמן.

משה גפני: אני רוצה לתת לכולם ואני רוצה שהשר ישיב.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד דווקא מילה על הבריאות.

איתן ברושי: עם כל הכבוד לשר, שאומרים שהוא הכי טוב ובאמת אני מעריך את ליצמן, אין תוכנית לאומית לבריאות.

איתן ברושי: ואם אין תוכנית לאומית לבריאות, ואני אגיד לך יותר מזה, אין מפת עדיפות לבריאות, ואז אתה לא יודע מה יהיה מחר, לאן הולכים.

איתן ברושי: ואז אתה לא מתפלא כשאתה בא לבית חולים בצפת, בנהריה, בנצרת, בעפולה, בעוד מקומות – אולי שכחתי מישהו בצפון – ואתה רואה את הפער הזה בבריאות.

איתן ברושי: שם מתים יותר – אתה יודע את זה, אתה על הגבול, אתה בחיפה – אבל אתה מגיע לצפון, משלמים יותר וחיים פחות.

איתן ברושי: זה לא יכול להימשך.

איתן ברושי: אם אתה לא תתערב בנושא של תוכנית חירום לבריאות, זה לא ייפתר מעוד מיטה ועוד בית שימוש שמחלקים כמו סנטה קלאוס מתנות בכל מיני הזדמנויות.

איתן ברושי: צריכים פה תוכנית אמיתית ואני מציע לך להוביל את זה, כי אחרת זה לא יהיה.

איתן ברושי: לעניין של החקלאות, אדוני שאול מרידור, אני אגיד לכם איפה החיכוך הגדול שיש.

איתן ברושי: בשני דברים שהם היעדים שלכם אנחנו בהתנגשות, החקלאות וההתיישבות.

איתן ברושי: אחד זה בנושא הקרקעות, הביטוי הוא בוותמ"לים, אבל זה לא הדבר היחידי ודיברנו על זה.

איתן ברושי: קודם ישב פה אריאל יוצר, אולי אפשר יהיה כן להגיע להסכמה, והדבר השני זה יוקר המחיה של מוצרי מזון, כלומר שני הדברים.

איתן ברושי: אנחנו מחזיקים את רוב הקרקעות – אני לא מתנצל, משרתים את עם ישראל בכל המובנים, כולל אתמול הטיל הזה נפל בקיבוץ אור הנר ובמקומות אחרים.

איתן ברושי: מי שיושב שם זה אנחנו, גם פה וגם שם.

איתן ברושי: אני לא מתנצל בפני אף אחד, רק אני אומר - - -

יצחק כהן: הייתה אזעקה גם באשקלון.

איתן ברושי: יש אזעקות בכל מקום.

איתן ברושי: אני רק אומר - כשהולכים לעוטף עזה, תראה מי נמצא שם.

איתן ברושי: זה לא סותר.

איתן ברושי: גם שדרות וגם - - -

משה כחלון: הכול בסדר, אנחנו איתך.

איתן ברושי: עניין הקרקעות הוא בעייתי ולפי דעתי אין מספיק הבנה במשרד האוצר למרכיב של הקרקע בתפיסה הלאומית בתחום הזה.

איתן ברושי: כשאני קורא את החזון שאתם כותבים, של משרד החקלאות, אני יכול לקבל אותו פחות או יותר – לפי דעתי ניסח אותו עוד יאיר שמיר – אבל כשאני קורא את תוכן הדברים אני אומר לכם, אין קשר בין מה שאתם כותבים לחזון.

איתן ברושי: אם הולכים להצביע על זה, רוב הדברים פה לא סוכמו.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שבנושא החקלאות זה הענף שאין בו צמיחה והתחדשות, יש בו דעיכה ויש בו עליית הגיל הממוצע.

איתן ברושי: יש ירידה גדולה בייצוא, ולא תהיה חקלאות, אדוני השר, בלי ייצוא.

איתן ברושי: אתם נוסעים בכל העולם וזה בסדר – בעיקר ראש הממשלה כבר שכח מה קורה פה ובכל מקום מתפאר בחקלאות, אבל פה זה מתחסל.

איתן ברושי: שאול, תקשיב יותר טוב.

איתן ברושי: גם יש קיצוץ של 22% בתקציב של מכון וולקני, ואומרים לי שזה לא משיקולים ענייניים.

איתן ברושי: אבל אם רוצים לעשות וידוא הריגה לחקלאות, תהרגו את מכון וולקני כי עכשיו אנחנו כבר בירידה גדולה מאוד, כי יש ירידה בייצוא, ולא תהיה חקלאות בלי ייצוא כי זו ארץ קטנה, ויש ירידה בהיקפי הייצור.

איתן ברושי: ואני רוצה לחזור לקרקעות והחקלאות.

איתן ברושי: אנחנו בהתנגשות כי אתם רוצים להוריד את יוקר המחיה, אנחנו טוענים שזה לא אנחנו, ובסוף יש פה בעיות קשות מאוד וצריך לפתור אותן, אדוני השר, ואם אפשר בתקופה הקרובה.

איתן ברושי: הדבר היחידי שצמח זה הפשיעה החקלאית.

איתן ברושי: זה צמח.

איתן ברושי: ואני מודה לך שנרתמת ויש לך ישיבה בעוד כמה ימים.

איתן ברושי: אני בטוח שתמצא דרך לסייע, אבל לא יכול להיות שמה שהממשלה הזאת תציין – עלייה בפשיעה החקלאית.

איתן ברושי: משפט אחרון בנושא המים, אדוני שר.

איתן ברושי: יושב פה שאול מרידור.

איתן ברושי: הוא לא חייב לאשר אבל אני אומר לך, יש בעיה מבנית בניהול משק המים.

איתן ברושי: גיורא שחם הוא מאה אחוז.

איתן ברושי: מה זה מועצת המים?

איתן ברושי: זה אוסף של פקידים שלא בטוח איך הם הגיעו לתפקיד הזה לנהל את משק המים הלאומי, והמשבר במים הוא קודם כול ניהול כושל, ולא רק שנות הבצורת.

איתן ברושי: עם הבצורת יש לנו בעיה עם הקב"ה, אבל יש לנו בעיה עם משרדי הממשלה.

איתן ברושי: תמיד אני אומר שחקלאים צריכים הסדר עם שני גורמים – עם הקב"ה ועם פקידי האוצר – ועם שניהם זה קשה.

יצחק כהן: מה אתה עושה בשביל זה?

<קריאה: צריך להתפלל, משה.

איתן ברושי: קודם כול, אני עוזר לגפני, מה שלא יהיה אני עוזר לגפני.

איתן ברושי: אני רוצה לחזור.

משה גפני: תסיים, איתן.

משה גפני: אתה מדבר דברים מעניינים אבל יש עוד חברים.

איתן ברושי: לפי דעתי בתקציב 18'–19', שאול, אין ביטוי להיקף הנדרש כדי לשקם את משק המים ולמנוע את מה שאומר גיורא, שאולי גם יהיה מחסור במי שתייה, אבל במרס יהיה קיצוץ בחקלאות, זה ברור; זה יעלה לכם מאות מיליונים, זה לא מופיע פה, כמו שלא מופיע פה 500 מיליון של תיקון 27.

איתן ברושי: אז אני לא יודע אם יש תקציב סמוי וגלוי, רק אני אומר דבר אחד.

משה כחלון: אין סמוי.

איתן ברושי: כדי להציל את משק המים מניהול כושל כי הוציאו אותו מוועדת כספים, נדרשת השקעה שאין לה ביטוי בחוברת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיקי רוזנטל ואחריו אחמד טיבי.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך.

מיקי רוזנטל: קודם כול, צריך לברך את השר, את סגנו, את הנהלת משרד האוצר, על תקציב שבסך הכול הוא נראה טוב, אבל אנחנו בזמנים טובים ואנחנו בדיון מקרו, וכשהזמנים טובים זה בדיוק הזמן לדאוג לבעיות היסוד של המשק הישראלי.

מיקי רוזנטל: אני לא אדבר פה על תוכניות פרטניות אלא על בעיות היסוד שאתם בקושי נגעתם בהן, לצערי, דווקא כשהמצב הוא טוב.

מיקי רוזנטל: אתם מתגאים בזה שאין אבטלה כמעט, וזה יפה מאוד, אבל יש עוני.

מיקי רוזנטל: מתגאים בזה שיש שינוי בכיוון העוני, השינוי בשברי אחוזים.

מיקי רוזנטל: מדד ג'יני ומדדים אחרים, מדינת ישראל עדיין מדינה שבה מספר העניים הוא דרמטי.

מיקי רוזנטל: כשיש תקופה טובה כמו התקופה הזאת ויש הכנסות יתר ממסים והמצב הכלכלי שפיר ויש צמיחה, זה הזמן לטפל בבעיות יסוד כמו בעיית העוני, זה הזמן לטפל בבעיות יסוד כמו הריכוזיות במשק הישראלי, שהייצוא שלו, הייצוא נפגע בין היתר בגלל הייצוא הריכוזי.

מיקי רוזנטל: מפעל אחד כמו כיל, ברגע שמחיר האשלג יורד, פתאום הייצוא של ישראל על הפנים.

מיקי רוזנטל: אז איפה ההשקעות הנוספות שצריך לעשות כדי שהוא לא יהיה תלוי במפעל אחד?

מיקי רוזנטל: בתחום האלקטרוניקה, אותו דבר.

מיקי רוזנטל: "אינטל", יש לה איזו בעיה, הייצוא הישראלי יורד, וכו' וכו'.

מיקי רוזנטל: בבית ספר לכלכלה שאני לא למדתי בו, ככל שאתה רחוק מהיעד ככה התקציב שלך הוא חסר משמעות.

מיקי רוזנטל: אדוני מדבר על יציבות – נכון, אבל זה יציבות פוליטית, זה לא יציבות כלכלית.

מיקי רוזנטל: אין לתקציב הזה שום קשר לכלכלה, יש לו הרבה קשר לפוליטיקה.

מיקי רוזנטל: אתם רוצים יציבות, וזה דבר מובן.

מיקי רוזנטל: לא יעזור לכם, אגב, ראש הממשלה הזה ייפול עוד לפני סוף השנה – תזכרו מה אמרתי – לא בגלל עניינים פליליים - -

מיקי לוי: אבל אנחנו בכלכלה.

מיקי רוזנטל: - - בגלל שהוא עושה דברים שלא ייעשו.

יעקב אשר: זה מקרו-כלכלה.

מיקי רוזנטל: זה יותר חשוב מהכול.

מיקי רוזנטל: זה גם יהיה יותר קרוב מהתקציב שלכם.

מיקי רוזנטל: ראש הממשלה ייפול ב-2018 בגלל שהוא קיבל מתנות במאות אלפי שקלים, ולא יכול להיות, וגם אדוני צריך להתייחס לזה לטעמי כי החוק לא מחייב אותו להתפטר.

מיקי רוזנטל: אבל אם אנחנו פוטרים אותו ואדם יכול לקבל מתנות במאות אלפי שקלים, נבחר ציבור, אז גם אני מחר יכול לקבל.

מיקי רוזנטל: ואתה לא מסכים לנורמה הזאת, ואת הנורמה הזאת אתה צריך, אדוני - -

משה גפני: מיקי, כלכלה.

מיקי רוזנטל: - - או שהוא ניהל יחסי קח-תן עם חצי מהתקשורת, יחסים בזויים של קח-תן.

מיקי רוזנטל: זה דבר שאנחנו צריכים לגנות גם אם זה לא פלילי.

מיקי רוזנטל: ואני שומע את השתיקה שלכם והיא כואבת לי באוזניים.

משה גפני: הלאה, כלכלה.

מיקי רוזנטל: אני חוזר לכלכלה.

מיקי רוזנטל: ובכן, יש בעיות יסוד במשק הישראלי שאינן מטופלות בתקציב הזה.

מיקי רוזנטל: הנושא הראשון זה העוני.

מיקי רוזנטל: ואני יודע מה אתם עושים עם מס הכנסה שלילי – קראתי את התקציב בעיון ואני יכול להתווכח על כל סעיף – אתם אינכם עושים מספיק.

מיקי רוזנטל: התוספת לקצבאות הנכים זה מצוין – תבורך על כך, תבורכו על כך – זה באמת חשוב, אבל נכים זה לא הסיפור של בעיות היסוד במשק הישראלי.

מיקי רוזנטל: הפריון הוא בעיית יסוד במשק הישראלי, וההשקעה היא דלה מאוד.

מיקי רוזנטל: ההשקעה המקומית הגולמית היא בעיה במשק הישראלי.

מיקי רוזנטל: איזה מענה אתם נותנים לדבר הזה?

מיקי רוזנטל: איזה עידוד תעשייה יש?

מיקי רוזנטל: קראתי את נטו תעשייה, אני לא חושב שיש פה.

מיקי רוזנטל: אני אגיד לכם את הדבר הכי משמעותי בעיניי.

מיקי רוזנטל: בגלל שהקדמתם את התקציב לתחילת 2018, שהוא תקציב 2019 – תראו, אני זקן מספיק ונדמה לי שיש פה עוד כמה ותיקים, זוכרים שבעבר המשק הישראלי, הקטר שלו היה יהלומים, ואנחנו התגאינו בכך מאוד.

מיקי רוזנטל: והיום יהלומים זה לא עסק, ולשמחתי יש עוד ענפים במשק הישראלי.

מיקי רוזנטל: היום הקטר של המשק הישראלי הוא הייטק.

מיקי רוזנטל: חלילה יהיה משבר בהייטק – חלילה יהיה – אף אחד מאתנו לא יודע לצפות.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שאנחנו היינו מתקרבים לתקציב או לזמן הריאלי של השנה, אז אפשר היה יותר לטפל בדבר הזה, אבל לשבת עכשיו ולעוף על עצמכם – ואתם עפים על עצמכם, אתם פשוט עפים על עצמכם כולכם, גם הדרג הפוליטי וגם הדרג המקצועי – איזה נפלא יהיה פה.

מיקי רוזנטל: הבורסה האמריקנית תתרסק, יהיה איזה משבר פוליטי בטוקיו, אנחנו משלמים פה בהייטק.

מיקי רוזנטל: פה – במספר המשרות, בהשקעות – ואין לכם מענה על זה.

מיקי רוזנטל: אין לכם שום מענה על זה כי אתם לא מפתחים דברים אחרים.

מיקי רוזנטל: אתם נהנים מההישגים שיש, ויש הישגים ואני מוכרח לשבח על ההישגים – חלקם אפילו בזכותכם; לא כולם, אבל חלקם – אבל לעוף על עצמכם בצורה כזאת, להגיד המצב נפלא ולפיכך אנחנו יכולים עכשיו להיות מרוצים, סליחה, להתגאות בצמיחה ש-80% ממנה כמעט או 65% ממנה ליתר דיוק, הוא מבוסס על צריכה, ראיתם מה קרה בחודש שעבר.

מיקי רוזנטל: פתאום אנשים הפסיקו לקנות מכוניות.

מיקי רוזנטל: ההכנסות נפלו, הצמיחה נפלה.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: ככה לא בונים כלכלה בזמן טוב.

מיקי רוזנטל: יש זמנים טובים עכשיו ולפיכך צריך להשקיע בבעיות היסוד של המשק הישראלי, שהן ארבע: אחת, ביזור ופיזור, ואתם לא עשיתם מספיק בעניין הזה; שתיים, נושא הפריון.

מיקי רוזנטל: העובד הישראלי מייצר באופן – לא רוצה לדבר, אתם מכירים את הבעיה; הדבר השלישי זה הפערים.

מיקי רוזנטל: הנושא של הפערים לא מטופל מספיק, וזה הזמן כי יש כסף.

מיקי רוזנטל: והדבר הרביעי, והוא אולי החשוב ביותר – בתקציב הזה, שום דבר שאתם אמרתם, ואללה, בתקציב הזה אנחנו הולכים לשנות משהו, מושכלות יסוד, להוציא את הנכים.

מיקי רוזנטל: הוספתם מיליארד פה, הוספתם מיליארד שם – אני מברך על זה, אני לא מזלזל בזה, אני יודע מה זה להביא מיליארד, לתקציב חברתי בוודאי או אזרחי בוודאי.

מיקי רוזנטל: יחד עם זה אני אומר לכם, לא פתרתם שום בעיית יסוד.

מיקי רוזנטל: אני לא רוצה להיכנס - - -

משה גפני: לא, אל תחזור.

מיקי רוזנטל: לא, אני לא חוזר.

מיקי רוזנטל: אני רק אומר – בשנה שעברה הקצבנו כסף לקיצור התורים.

מיקי רוזנטל: התורים התארכו בבתי חולים, אתם יודעים את זה, הכסף לא הגיע ליעדו.

מיקי רוזנטל: אז זה ששמים מספר בספר, לא הופך את זה עדיין למציאות.

מיקי רוזנטל: אז יש לכם עוד הרבה עבודה.

משה כחלון: ארבע, אני כבר מחכה לארבע.

מיקי רוזנטל: זו הייתה הרביעית.

מיקי רוזנטל: שום טיפול בשום בעיית יסוד.

משה כחלון: פיזור, פריון, זה לא יסוד?

מיקי רוזנטל: אדוני, אנחנו בשתי מפלגות נפרדות.

מיקי רוזנטל: הצלחה שלך היא הצלחה שלנו.

משה כחלון: לא, אני רוצה פשוט להבין אותך.

מיקי רוזנטל: כל מה שאמרתי לך, אמרתי לך כלכלי.

מיקי רוזנטל: ועוד הערה אתית אחת, שאני הייתי שמח שתתייחס להתנהגות של ראש הממשלה שלנו.

משה כחלון: ריכוזיות, זה הרביעי.

משה גפני: מיקי, תודה רבה.

משה גפני: אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני השר, אין ספק שאתה בראש של עשייה חברתית, אין ספק.

אחמד טיבי: גם באופוזיציה יגידו לך את זה, אני אגיד לך את זה, אבל השאלה מה סדר העדיפויות של הרבדים והמגזרים השונים בחברה הישראלית בסדר העדיפות שלך.

אחמד טיבי: לא בכדי, שוב, החברה הערבית לא נמצאת שם בתקציב.

אחמד טיבי: תמיד הערבים לא נמצאים בתקציב.

אחמד טיבי: אפילו כשהייתה תוכנית חומש, גם היא אז לא הוכנסה לתקציב - תוכנית שצריך לקרוא לה תוכנית אמיר לוי.

משה כחלון: חד-משמעית.

אחמד טיבי: אני אומר לכם, הנה השר הסכים עוד לפני שדיברתי – אם היא צריכה להיות דבוקה או נקראת בשמו של מישהו, זה אמיר לוי, שהייתה לו אסכולה של ככל שטוב לכם במשק, טוב גם לנו, Win-win situation, זה מה שהוא אמר כל הזמן.

אחמד טיבי: למה זה נכון?

אחמד טיבי: כי אי שילוב ערבים במשק הישראלי עולה למשק הישראלי 40 מיליארד שקל כל שנה.

אחמד טיבי: כל שנה המשק מפסיד.

אחמד טיבי: ולכן, אנחנו צריכים להיכנס למודוס ויוונדי שבו אנחנו דורשים שילוב של ערבים במשק, קליטה בשירות הציבורי גם בסקטור הפרטי, לא רק בגלל שזו דרישה של ה-OECD, ערבי ויהודי, אלא בגלל שזה win-win, מפגש אינטרסים.

אחמד טיבי: ומתברר, אגב, שהעובדים הערבים הם מוכשרים.

אחמד טיבי: מתברר.

אחמד טיבי: כל יום מחדש זה מתברר.

אחמד טיבי: אפילו לאחרונה מתברר שהם מנתחים אנשים, פותחים להם את הבטן וגם סוגרים אותה, ואנשים מבריאים.

אחמד טיבי: מבריאים.

יצחק הרצוג: אפילו טייסים של חיל האוויר.

משה כחלון: הבעיה שלי שהם משחקים טוב רק נגד מכבי חיפה.

משה כחלון: הערבים משחקים טוב רק נגדנו.

אחמד טיבי: ואז, אותו רופא מגיע לנתב"ג ומפשיטים אותו.

יצחק הרצוג: נכון.

אחמד טיבי: אבל זאת המציאות.

אחמד טיבי: למה אמרתי על שילוב ערבים?

אחמד טיבי: כי אדוני, הצגת בשקף והצגתם בשקף גידול משרות בענפים בעלי שכר ופריון נמוכים, ואז אני רואה שבחינוך יש העלייה הכי גדולה במשרות לפי הדיאגרמה הזאת, אחר כך יש בריאות ושירותי אירוח וכדומה.

מיקי לוי: אבל אחמד, יש לכם אפליה מתקנת.

מיקי לוי: עמדתם ביעד?

משה גפני: רבותיי.

אחמד טיבי: אין אפליה מתקנת, והיעד של 10%, מזמן הוא לא רלוונטי – תכף אני אדבר על זה.

אחמד טיבי: פה יש עלייה במשרד החינוך, אבל אדוני השר, אחת הבעיות החברתיות התעסוקתיות הקשות ביותר זה 14,000 מורות ומורים ערבים מובטלים.

אחמד טיבי: יש מצוקה חברתית קשה.

יצחק הרצוג: בעלי תעודת הוראה.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: בהמשך, יש צורך בהכוונה איפה ללכת, הסבה מקצועית, ללכת לסיעוד יותר וכדומה.

אחמד טיבי: אבל בינתיים, שנה לאחר שנה, לאחר שנה, יש מצוקה.

אחמד טיבי: אתם לא יודעים, אין יישוב שאין לו את הבעיה הזאת.

אחמד טיבי: אין יום שאני לא נתקל בבעיות האלה.

אחמד טיבי: ויש מורות שכבר 16 שנה סיימו והן לא במערכת.

משה כחלון: עם תעודה, עם הכול.

אחמד טיבי: עם תעודה, עם הכול.

יצחק הרצוג: כי זה First In, First Out, אז יש בתור.

אחמד טיבי: משהו כזה.

יצחק הרצוג: המוני בוגרים שלא נקלטים, גם לא בבתי ספר יהודיים.

משה גפני: רבותי.

משה גפני: בוז'י, טיבי יודע להציג את הבעיה.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה, התוכנית הכלכלית, תוכניתו של אמיר לוי, היא באה בעיקר בגלל ה-OECD וגם בגלל השקפת העולם שלו, אבל אנחנו 20% מהאוכלוסייה, כיום אנחנו רק 10%.

אחמד טיבי: זה היעד שהממשלה שמה כבר לפני עשר שנים.

אחמד טיבי: רק 10%.

אחמד טיבי: החרדים, אני לא יודע אם הגעתם ל-3%.

אחמד טיבי: גפני.

מנחם אליעזר מוזס: 10%.

משה גפני: כמה?

משה גפני: מי אמר 10%?

מיקי רוזנטל: עם המע"מ ועם מס הכנסה.

משה גפני: מי אמר 10%?

אחמד טיבי: חבר סיעתך, מי אמר.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו מיליון נפש.

אחמד טיבי: יושב-ראש הסיעה אפילו.

אחמד טיבי: תתפטר.

משה גפני: אתה לא שמעת מה הוא אמר.

משה גפני: אנחנו מיליון נפש אבל אנחנו אפילו לא 3% בשירות הציבורי.

מנחם אליעזר מוזס: אה, בשירות הציבורי.

מנחם אליעזר מוזס: בכלל לא, אפילו לא 3%.

מנחם אליעזר מוזס: חשבתי שאתה מדבר באוכלוסייה.

משה גפני: אני כבר לא מדבר על זה בכלל.

משה גפני: העברנו חוק, העברנו החלטת ממשלה.

משה גפני: הכול עבר, וחרדים לא מתקבלים – חרדים עם תואר אקדמי, אני כבר לא מדבר על הרגילים.

יצחק הרצוג: אם הייתה ממשלה אחרת, הייתם.

אחמד טיבי: ידעתי שמערבים זה יוסט מייד לחרדים.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אני חוזר בי.

אחמד טיבי: לא בכדי אמרתי את הדברים.

משה גפני: אני חוזר בי.

אחמד טיבי: ועכשיו אני חוזר לערבים החרדים לעתידם.

מנחם אליעזר מוזס: אני אדבר על החרדים, אל תדאג.

משה גפני: אין לך מה לדבר, זה בלאו הכי לא יעזור.

אחמד טיבי: הערבים החרדים לעתידם.

אחמד טיבי: השר דיבר על צמיחה, שמירה על גירעון, על מסגרות פיסקליות, גידולים במשרות דיברנו, וצמצום אי השוויון.

אחמד טיבי: דיברנו על אי שילוב של ערבים וחרדים.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר לך, אדוני.

אחמד טיבי: אתה בנאום האחרון שלך מעל הדוכן כמעט התחננת שאני אפסיק אותך כי באת מוכן, עם נתונים.

אחמד טיבי: ואז הבעת אכזבה שלא הפסקתי אותך.

אחמד טיבי: אני בטוח שהחומר נשאר לך, ואני רוצה "להרים לך לוולה" כדי שתוכל להציג את הנתונים, כי מתברר שהמספר 15 מיליארד שקל שהזכירו אותו זה שקר גס ובוטה, וספין תקשורתי של מאן דהוא.

משה גפני: מה זה 15 מיליארד?

אחמד טיבי: תוכנית החומש של הערבים, 15 מיליארד.

יצחק הרצוג: זה לא נכון.

אחמד טיבי: לפני שבוע ועדת הכספים קיימה ישיבה, אדוני היושב-ראש – גפני, אני מודה לך – ודוברי הממשלה אמרו, אין כזה מספר.

אחמד טיבי: האופטימי ביותר ביניהם אמר 9.7.

אחמד טיבי: כמה כסף תוספתי יש בתוכנית?

אחמד טיבי: פעם השר כחלון מעל הדוכן אמר 2.5 מיליארד, יש כאלה שאומרים ארבעה, יש כאלה שאומרים חמישה, ואני מדבר על תוכנית חומש.

אחמד טיבי: עכשיו, לך תראה.

אחמד טיבי: היום שתיתי קפה עם ביטון, ראש עיריית דימונה.

<קריאה: בני ביטון.

אחמד טיבי: הוא ראש עיר דינמי.

יצחק הרצוג: חבר של ביבי.

יצחק הרצוג: חבר של ראש הממשלה.

אחמד טיבי: והוא אומר לי – תוכנית הגג של דימונה זה 5.5 מיליארד שקל.

אחמד טיבי: תוכנית הגג של נתיבות זה כמעט 5 מיליארד שקל.

אחמד טיבי: תגיד, יעלה על הדעת ששני יישובים מקבלים יותר כסף ממיליון וחצי ערבים בתוכנית חומש?

אחמד טיבי: האמת היא – מאוד יעלה על הדעת, זאת המציאות.

מיקי לוי: שני היישובים האלה הם 20% כמוכם.

אחמד טיבי: ולכן אמרתי אז – אמרתי את זה אז לשר, אמרתי את זה אז לאמיר שעשה עבודה מצוינת – בכל מה שקשור לשלטון המקומי, התוכנית ההיא היא צעד בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: השר כחלון, התוכנית ההיא היא צעד בכיוון הנכון, אני לא מבטל אותה.

אחמד טיבי: בשלטון המקומי יש תוספת.

משה כחלון: טיבי, תשמע.

משה כחלון: תוכנית 922, נכון שאמיר לוי קידם אותה והוביל אותה, וזה נכון.

אחמד טיבי: בהסכמת השר כחלון, ואני יודע, והנה אני אופוזיציה.

משה כחלון: אתה לאט לאט משתפר, אז בסדר.

משה כחלון: דבר שני, אני רוצה לשפר אותך בעוד דבר.

משה כחלון: עד עכשיו שאני יושב איתך פה, עבר למגזר הערבי 7.5 מיליארד שקלים, כולל הרשאות להתחייב.

משה כחלון: עד סוף 19' יהיה 9 מיליארד – כל הפרטים אצל אורי שיינין, רכז תעסוקה, ייתן לך את הכול מפורט, כל דולר לאיפה הלך, כל שקל לאיפה הלך.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: אנחנו לא מקבלים דולרים, הערבים.

משה כחלון: דינרים אתה מקבל?

אחמד טיבי: גם שקלים אנחנו לא מקבלים.

אחמד טיבי: אדוני, מה שחשוב לי – כמה כסף צבוע.

אחמד טיבי: זה מה שאני ואתה מסכימים, שצריך כסף צבוע לאוכלוסייה הערבית, והסכום הזה הוא תקציב שוטף פלוס כסף תוספתי.

אחמד טיבי: ולכן, אמרתי, אני בתור רופא - -

משה גפני: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה.

אחמד טיבי: - - זה אולי אקמול - -

משה כחלון: בסדר גמור.

אחמד טיבי: - - מקסימום זה דקסמול פלוס.

משה כחלון: של "טבע".

אחמד טיבי: לפעמים, אדוני השר, ובזה אני אסיים, כאשר מישהו פצוע מגיע לבית חולים, פצוע קשה, כואב לו מאוד מאוד, נותנים לו זריקת מורפיום.

אחמד טיבי: זה עוזר, זה מוריד את הכאב - -

משה כחלון: אבל זה לא מרפא.

אחמד טיבי: - - אבל לא מרפא ולא מייתר את - -

משה כחלון: כמו סטרואידים.

אחמד טיבי: - - הצורך בניתוח מעמיק.

אחמד טיבי: החברה הערבית זקוקה לתוכנית של 64 מיליארד שקל לסגירת פערים, לא לצמצום.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיקי לוי, אחריו רועי פולקמן.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: שאול, שמעת?

משה גפני: רבותיי, לא נעים לי אפילו להגיד אבל אני רוצה שהשר ישיב.

מיקי לוי: על חלק מהתקציב אני בהחלט מברך.

מיקי לוי: אני לא אוהב כל מיני דברים, אתה תכף תשמע, אבל בניגוד למה שאתה חושב או רומז לעתים או נכתב לפעמים, כאן בוועדת הכספים יש אופוזיציה אחראית.

משה גפני: נכון.

מיקי לוי: לא קואליציה.

מיקי לוי: אופוזיציה אחראית.

מיקי רוזנטל: הקואליציה לא באה, חוץ מהחבר'ה של כולנו.

משה גפני: האופוזיציה אחראית, אני מעיד על זה.

משה גפני: זה אמת.

משה גפני: רוב הדברים באמת עוברים דרך כאן.

מיקי לוי: אני ב-70% מההצבעות שלי מצביע עם הממשלה.

משה גפני: נכון.

מיקי לוי: הרבה – עם האוצר בפרט – כל מיני נושאים שעושים שכל והם לטובת מדינת ישראל, ולעתים אפילו מאשימים אותי שאני לא גורם להפלת הממשלה.

מיקי לוי: אני לא מבין איך זה אבל לא חשוב, בסדר.

מיקי רוזנטל: אני אסביר לך אחר כך.

משה כחלון: אני ואתה באותה סירה.

משה כחלון: גם ממני דורשים להפיל את הממשלה.

מיקי לוי: זה בסדר.

משה כחלון: תרגיש נוח.

משה כחלון: ממי שרק אפשר, מבקשים.

מיקי לוי: אבל, גם אנחנו מצביעים כאן לעתים כמו עכשיו, כשאין אף אחד מחברי הקואליציה של מפלגת השלטון.

<קריאה: למה?

<קריאה: כולנו פה.

מיקי לוי: את לא מפלגת השלטון, עם כל הכבוד לך.

מיקי רוזנטל: הליכוד.

מיקי לוי: את שותפה בממשלה.

מיקי לוי: חוץ מזה, יש שר אוצר.

מיקי לוי: מה, את צריכה לעזור לו?

מיקי לוי: ואני אומר לך, רק לפני שבוע היה כאן המנכ"ל, היו לו חברי האופוזיציה, זה לא עובר.

מיקי לוי: מה שהביאו לכאן לא עבר.

יצחק הרצוג: אנחנו פראיירים, משה.

מיקי לוי: אני חייב לציין שממפלגתך מגיעים פעם רחל, פעם רועי, יש תמיד מישהו, אבל מהאחרים – אם גפני לא פה, אז גם מיהדות התורה אין.

מיקי לוי: סליחה, איציק פה.

משה גפני: איציק וקנין.

מיקי לוי: איציק וקנין, אבל זה לא מפלגת שלטון.

מיקי לוי: ואני אומר לך, בלעדינו – בלעדינו, 35% מהדברים שאתה היית מביא לא היו עוברים.

מיקי לוי: יושב-ראש הוועדה יכול להעיד על העניין הזה.

משה גפני: נכון.

מיקי לוי: וזה רשום.

מיקי לוי: ולכן אני אומר לך שגם עכשיו אף אחד מהם לא הטריח עצמו בכלל לבוא הנה, גם לא מרכז הקואליציה בוועדת הכספים.

מיקי לוי: פשוט שיתביישו, תקציב מדינה.

מיקי לוי: עכשיו לעצם העניין, אדוני.

<קריאה: מיקי זוהר.

מיקי לוי: זה לא חשוב.

מיקי לוי: אין אפילו נציג אחד.

מיקי לוי: לא רק בגלל שזה יום ראשון.

מיקי לוי: זה כל יום.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אמרת.

מיקי לוי: למדתי ממך להגיד, לא חשוב.

משה גפני: הלאה.

מיקי לוי: אדוני, יעד הגירעון – אני לא מתעסק, פה צריך לשפר, שם צריך לשפר – יעד הגירעון בשנת 2019 עלה מ-2.5% ל-2.9%.

מיקי לוי: אני, בצלילה שעשיתי זה קצת יותר מ-2.9, אם אפשר לדעת או שאני טעיתי?

מיקי לוי: יכול להיות.

מיקי לוי: אני מבקש לדעת את יעד הגירעון המדויק באחוזים.

מיקי לוי: לא בערך, בבקשה מדויק, ואם אתם לא יודעים תגידו אנחנו לא יודעים, אולי אני אגלה לכם אותו.

מיקי לוי: יעד הגירעון, אדוני, ב-2020–2022, יעד הגירעון מתוכנן לרדת לפי מה שאתם אומרים, כדי להתגבר על העניין הזה.

מיקי לוי: אז אם אדוני מתכוון להיות שר האוצר – ואני מברך אותך על העניין הזה – האחריות היא שלך.

מיקי לוי: אם לא, אתה מפיל את האחריות הזו על שר האוצר הבא.

מיקי לוי: אז אני אשמח לקבל באמת מהו יעד הגירעון המתוכנן ל-2019, 2020, 2021, 2022.

מיקי רוזנטל: ב-20' חסרים 15 מיליארד שקל.

מיקי לוי: בנוגע לכלל ההוצאה, אדוני, מתוכנן על-פי מה שאתם מתכננים, מ-2.8% ל-5.8%.

מיקי לוי: המשמעות היא תוספת הוצאה של כ-11.6 מיליארד שקלים הוצאה ממשלתית ב-2019.

מיקי לוי: זה לפי הצעת הממשלה, והגידול הזה יובא בחשבון.

משה כחלון: שייך כולו לתקציבים החברתיים.

מיקי לוי: אדוני, נתתי לך קרדיט בהתחלה בברכות.

משה כחלון: לא, שלא יחשבו שכסף הולך לבזבוזים.

משה כחלון: הכסף הזה הולך לתקציבים.

יצחק כהן: אפרופו טיפול בעוני.

מיקי לוי: אני גם יכול להעלות את כלל ההוצאה בעוד 10%, אבל יש אחריות.

מיקי לוי: יש אחריות, אדוני, תכף נשמע את האחריות.

מיקי לוי: יש אחריות פיסקלית בעניין הזה.

מיקי לוי: אם העליתם מ-2.8% ל-5.8%, כ-11.6 מיליארד שקל, אתה יודע מה, אני מברך אפילו על כך.

משה כחלון: הגיע הזמן.

משה כחלון: כל הזמן צמצמו.

מיקי לוי: זה בסדר, אבל יש גם גבולות בעניין הזה כי עוד פעם, אם אתה מתכנן להיות שר האוצר, האחריות עליך, אז אין לי בעיה.

מיקי לוי: אבל אם לא, יש לי איתך בעיה מאוד מאוד קשה כי במקביל, על-פי תחזיות ההוצאות וההכנסות של הממשלה ל-2020 עד 2022 יש חריגה רצינית מיעד הגירעון בשנים האלה, ולכן נדרשים צעדי התייעלות, זאת אומרת או התכנסות או הפחתת ההוצאה או הגדלת ההכנסות בסך 7 מיליארד שקל ב-2020, 9.3 מיליארד שקל ב-2021, ו-10.6 מיליארד שקל ב-2022.

מיקי לוי: אז אני אומר עוד פעם, אדוני, אם אתה מצהיר עכשיו שאתה הולך להיות שר אוצר עד 2022, אין לי בעיה, האחריות עליך.

מיקי לוי: אם לא, האחריות היא על שר האוצר הבא, ויש לי בעיה קשה עם העניין הזה.

יצחק וקנין: מיקי, אתה יודע מה יהיה מחר, תגיד לי.

מיקי לוי: זה מסוכן.

מיקי לוי: זה מסוכן ללכת - - -

משה כחלון: 7 מיליארד, GDP של 1.3 טריליון, אתה יודע כמה זה באחוזים?

משה גפני: מיקי, אנחנו מקיימים דיון נפרד על יעד הפחתת הגירעון.

משה כחלון: כלכלה נמדדת בתוצר.

משה כחלון: 7 מיליארד ב-1.3 טריליון, אתה מבין על מה אתה מדבר?

משה כחלון: נעמוד בזה.

מיקי לוי: אני מפחד מזה, כי מה אתה אומר?

משה כחלון: אני רוצה להזכיר לך, אתם כינסתם לדעתי 35 מיליארד כשהגעתם – אתם, יאיר.

משה כחלון: היה לך חוסר.

מיקי לוי: 39 מיליארד שקל, 3.8%.

משה כחלון: יפה.

משה כחלון: אנחנו כינסנו 20 ומשהו, 21 בהתחלה.

<שי באבד: בראשון היה למעלה מ-20 - - -

משה כחלון: רק שתבין שאני נותן מתנה הכי גדולה לשר האוצר של 2020 כי לכנס מ-1.3 - - -

מיקי לוי: אבל אתה מכניס אותו לבעיה.

יצחק כהן: מיקי, הוא יעמוד בזה.

משה כחלון: מיקי, באמיתי של החיים, שר האוצר של שנת 2020 יכול להישאר בבית, ללחוץ על כפתור, לעשות תקציב כי לא תהיה לו התכנסות ויעשה תקציב יותר טוב מזה.

מיקי לוי: אם לא תעמוד ביעדים?

משה כחלון: אבל מה, ב-7 מיליארד מ-1.3 טריליון?

מיקי לוי: לא, תסתכל.

משה גפני: רבותיי, אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: יש פה חברים שמחכים.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אתה תיתן לי תשובות.

משה גפני: בבקשה.

מיקי לוי: לא סיימתי.

מיקי לוי: אני מבקש, אדוני, לדעת על כמה עומד - - -

משה כחלון: תקציב 19', כינסנו 14 מיליארד, ואנחנו נותנים ל-2020 שבעה מיליארד.

משה כחלון: זה חשוב.

מיקי לוי: אתה מגדיל את הגירעון ל-2.9.

מיקי לוי: אתה תגיד לי מדויק בבקשה – אם אתם לא יודעים, אל תגידו לי - -

משה גפני: הלאה.

מיקי לוי: - - על כמה עומד החוב החיצוני של מדינת ישראל, באחוזים.

משה כחלון: הכי נמוך מאז ומתמיד.

מיקי לוי: לא בשקלים.

משה כחלון: הכי נמוך.

מיקי לוי: תגיד לי אותו באחוזים כי יש כאן בלבול בפרסומים שלכם.

משה כחלון: אין פה שום בלבול.

משה כחלון: אתה שואל אותי את השאלות הכי טובות – כאילו אתה מהמפלגה שלי.

מיקי לוי: אדרבה.

מיקי לוי: אדרבה, בוא נראה איך אנחנו מתסדרים.

מיקי לוי: אתה יודע מה – מספיק, זהו.

מיקי לוי: עוד דבר אחד קטן.

מיקי לוי: למרות שהצבענו כולנו בעד כל התוכניות שלך שבאו להקל – צהרונים, תוספת תקציבים חברתיים, ובירכנו על כך - אני לא יכול להתעלם מהעניין שכל הנושאים האלה היו לשנה ועוד שנה, וזהו, הם לא בחקיקה.

מיקי לוי: זה אומר שלמשל, חוק הצהרונים - - -

משה כחלון: עכשיו בחקיקה.

משה כחלון: מה שהתנגדת בשבוע שעבר, זה על זה.

מיקי לוי: לא.

משה כחלון: מה שהתנגדת בכנסת זה על צהרונים, בבסיס.

<שי באבד: לא.

<שי באבד: צהרונים לא חקיקה אבל - - -

מיקי לוי: חבר'ה, אני יודע מה אני אומר.

מיקי לוי: הם לא בחקיקה.

מיקי לוי: אל תכניסו לי מלים.

מיקי לוי: אם הם יהיו בחקיקה, אני תומך בכול.

משה כחלון: נקודות זיכוי ומס הכנסה שלילי בחקיקה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני אומר לך שאני התחלתי לעבוד על זה, אתה יודע את זה יפה מאוד.

משה גפני: מיקי, הובנת.

מיקי לוי: אתה הוצאת את זה הלאה.

מיקי לוי: מה שטוב – טוב.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רועי פולקמן, אחריו יעקב אשר.

רועי פולקמן: אני אקצר כמובן, נשאיר את זה יותר לחברי האופוזיציה.

רועי פולקמן: מילה אחת לגבי מה שמיקי אמר על הנוכחות של חלק, מי נמצא ומי לא.

משה גפני: איך אמרת?

משה גפני: אתה עיוור צבעים.

רועי פולקמן: יש פה חברים מהקואליציה.

רועי פולקמן: אני כן אגיד, כנראה שמי שלא פה, סומך בעיניים עצומות על שר האוצר, אחרת אין לי הסבר אחר.

מיקי לוי: בגלל זה הייתם צריכים את הידיים שלנו להעביר הרבה נושאים.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: ההפך.

רועי פולקמן: אנחנו שמחים על התמיכה העניינית.

משה כחלון: תאמין לי, מיקי, אני מקבל דיווחים ואני יודע בדיוק מה קורה.

משה כחלון: איציק וקנין, צריך לשבח אותו.

רועי פולקמן: מילה אחת לגבי מה שאמר רוזנטל קודם על נושא הצמיחה.

יצחק וקנין: משה, לא היה שר אוצר כמוך, אני אומר לך.

יצחק וקנין: לא היה.

יצחק וקנין: עזוב, כל הדיבורים סביב – עוד לא היה שר אוצר חברתי כמוך.

יצחק וקנין: אני חי פה 22 שנים.

משה גפני: תודה.

רועי פולקמן: לזכותו של וקנין, הוא אומר את זה כמעט בכל דיון.

רועי פולקמן: לגבי העניין עם הצריכה והגידול בצריכה, יש פה משהו שנעלם מהעניין.

רועי פולקמן: במציאות רגילה, כשהאבטלה כל כך נמוכה והצמיחה טובה, זה מייצר עליות מחירים.

רועי פולקמן: בפועל, מה שראינו בשנתיים האחרונות זה ירידות מחירים במוצרי צריכה.

רועי פולקמן: זה מאפשר עלייה ברמת החיים וזה מאפשר לכל השכבות באוכלוסייה לצרוך יותר.

רועי פולקמן: בפועל, זה אומר עלייה ברמת החיים.

רועי פולקמן: זה דבר מאוד חיובי.

רועי פולקמן: ואחד האתגרים – שאני אומר כאן גם בפני הוועדה כי אדוני השר, היה כאן ויכוח קשה על זה לפני כמה ימים בוועדה – הגיע לכאן דיון על נושא מפעלי הטקסטיל, ואחד הדברים הברורים שעלו זה שחלק מהצעדים, המאוד דרמטיים של פתיחת המשק לייבוא – ודיברנו על זה – והורדת חסמים ועידוד התחרותיות בכל הענפים: בתקשורת, בבנקים, בכל התחומים האלה, הדבר הזה מעלה בסוף את רמת החיים של התושבים, ובסוף זה טוב.

רועי פולקמן: יש לפעמים נטייה גם פה בוועדה לקבל את הדיון הנקודתי, כלומר מחר בבוקר יש מפעל שנכנס לקשיים, והאתגר שלנו – אמרתי את זה אז בדיון – הוא לעזור לאדם העובד ולא למפעל.

רועי פולקמן: לאדם העובד.

רועי פולקמן: כלומר, יכול להיות שיהיו מפעלים במדינת ישראל שיצטרכו לשנות את האופי שלהם, לעבור מתחום לתחום.

רועי פולקמן: יכול להיות שיצטרכו להיות עובדים שאנחנו המדינה נצטרך להיות נדיבים כלפיהם בכלים של לעזור להם לעבור הכשרות מקצועיות, לעבור התאמה לשוק העבודה המשתנה, ולא בכלים פוליטיים שקורים פה לא מעט בדיונים, שאומרים – הנה, בגלל שאתם תחסמו, עכשיו יש פה הפגנות על מלט הר-טוב ודברים אחרים.

רועי פולקמן: בסוף, האתגר הכלכלי – וכאן אני רוצה לומר, זה אתגר גם של ועדת הכספים כי אין לי ספק שזה הקו של משרד האוצר ושר האוצר – זה גם לטפל ביוקר המחיה ולשפר את התחרותיות, והנתונים שרואים כאן הם לא בעיה שהכלכלה מוטת צמיחה אלא חיוב כי רמת החיים עולה, יוקר המחיה יורד.

רועי פולקמן: רק בימים האחרונים ראינו את זה בדיור, זה פרי מדיניות.

משה כחלון: גם המדד יורד.

משה כחלון: אם המדד יורד, המחירים יורדים.

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: אני רק אומר, כשלומדים תיאוריה כלכלית במציאות של המשק הישראלי, המחירים אמורים לעלות, והם לא עולים, הם יורדים כי יש מדיניות ממשלתית.

רועי פולקמן: זה קו שגם ועדת הכספים צריכה לתמוך בו, גפני, היה לנו על זה ויכוח לפני שבוע.

רועי פולקמן: זו מדיניות שמוביל שר האוצר וצריך לתמוך בה כי היא טובה לציבור.

משה גפני: טוב.

משה גפני: צריך לטפל בבעיות הקיימות.

איתן ברושי: כדאי שיהיו רק איזונים ובלמים.

רועי פולקמן: - - - ולא לטייקונים ולסקטורים.

<קריאות: - - -

משה גפני: לא פותחים את הוויכוח הזה עכשיו.

משה גפני: עכשיו זו המדיניות הכלכלית.

איתן ברושי: מגדלי הבשר הם טייקונים?

משה גפני: יעקב אשר, אחריו – רחל עזריה.

משה גפני: מוזס, אתה תהיה אחרון הדוברים בין חברי הכנסת.

משה גפני: תהיה מתון.

יעקב אשר: תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני לא רוצה לדבר על מקרו כלכלה, אנחנו שומעים את הדברים, יש פה גם הרבה אנשים שכנראה גם מבינים אותם מצוין.

יעקב אשר: אני יכול להגיד דבר אחד.

יעקב אשר: אני לא ותיק, לא 22 שנה כמו איציק, ודאי לא השנים של יושב-ראש הוועדה.

יעקב אשר: אני הייתי פה שתי קדנציות.

יעקב אשר: אני ראיתי מה היה כשהגיע שר אוצר בקדנציה קודמת להציג פעמיים תקציב במליאה.

יעקב אשר: כל האנשים שנמצאים פה, רובם, שנמצאים באופוזיציה כבר קדנציה שנייה, כולל בוז'י, כולל כל האחרים שהיו פה, היה מלא בעצירות ובהפסקות ושאלות וצעקות, כי כולנו ידענו – אלה שמבינים במקרו כלכלה ואלה שלא מבינים כלום במקרו כלכלה – שזה היה תקציב רע לאנשים החלשים ולא רק לחרדים, לאנשים חלשים בהיותם חלשים.

יעקב אשר: ואני יושב השבוע בישיבת תקציב במליאה, ומגיע שר האוצר חמוש בהרבה מאוד ניירות, שהסתבר בסופו של דבר שב-85% מהם הוא גם לא השתמש כי לא היה פידבק שלילי.

יעקב אשר: לא היו צעקות, לא הייתה הרגשת כאב, לא הייתה הרגשה שרומסים משפחות בגלל שהם לא מספיק יודעים להתפרנס או לפרנס את עצמם כי הם גרים בפריפריה כזאת או פריפריה אחרת.

יעקב אשר: אין ספק דבר אחד.

יעקב אשר: עם כל הגאונות של המקרו כלכלה, יש כאן תקציב שהוא לא הראשון, הוא כבר השלישי בסדרה, שהוא בהחלט חברתי, מתחשב.

יעקב אשר: יש בו בעיות, אין ספק שיש בעיות – ואני לא הולך להיכנס לכולן – אני אולי אגיד כמה נקודות קטנות מאוד שהן תומכות מקרו.

יעקב אשר: הן לא המקרו עצמו, הן המיקרו, אבל הן תומכות מקרו, נקודות שבשנה האחרונה העלינו גם כאן בישיבות בוועדת הכספים כשמדברים על נושאים מאוד מאוד חשובים של תעסוקה במגזרים שונים וגם תעסוקה שהיא לא תעסוקה שמרוויחים עליה הרבה מאוד כסף.

יעקב אשר: יש תנופה גדולה מאוד בתקופתו של חיים כץ בנושא המעונות.

יעקב אשר: יש ניצול של בנייה, זה נכון.

יעקב אשר: יש דבר שנקרא תמך לעניין הזה, זה המשפחתונים.

יעקב אשר: משפחתונים בעצם תומך את נושא המעונות שחסרים, וחסרים עדיין במדינת ישראל הרבה מאוד.

יעקב אשר: התקציב שם כמעט ולא עולה.

יעקב אשר: ואני רוצה להזכיר לאדוני.

יעקב אשר: מדובר גם באפשרות של אנשים לשים את הילדים שלהם במקום מוסדר, מפוקח, לנשים עובדות, וגם פרנסה למשפחתונים עצמם, שהיא לא צריכה להקים עסק כל כך גדול.

יעקב אשר: יש שם נקודה נוספת שיושב-ראש הוועדה כבר מטפל בה תקופה ארוכה, בנושא של מה הן – עצמאיות, שכירות, התנאים שלהן שהם תנאי עבדות.

משה גפני: האוצר דווקא שיתף פעולה בעניין הזה.

רחל עזריה: כן.

רחל עזריה: זה מתקדם.

יעקב אשר: אני רק נותן את הנקודות כי אני לא חבר ועדת כספים ואני גם לא צריך להיות פה הרבה - -

משה גפני: לא, אבל חשוב מה שאתה אומר.

יעקב אשר: - - יש לי את ראש המפלגה שלי שעושה את זה מצוין, אבל אני רק נותן את הנקודות.

יעקב אשר: זה תומכי מקרו.

יעקב אשר: זה מיקרו שתומך מקרו.

יעקב אשר: הנושא של עסקים קטנים ובינוניים.

יעקב אשר: יש לי שיתוף פעולה מדהים עם חבר הכנסת פולקמן ואחרים גם על נושאים שכבר נמצאים היום על הפרק, כגון העלאה – גם זה היה פה בדיון בוועדה – כולל הנושא של העלאת תקרת הפטור לעסקים קטנים בתקופה הראשונה מ-100 ל-150.

רועי פולקמן: עוסק פטור ממע"מ.

יעקב אשר: עוסק פטור, וכדומה.

יעקב אשר: גם ההגדרות שלהם – נמצא אצלך בתוך הלופ.

יעקב אשר: אני חושב שיש חלק מהדברים שאפשר לעשות אותם כבר בהדרגתיות מעכשיו ולא לחכות ל-2019.

יעקב אשר: יש נושא קטן שאנחנו דיברנו עליו במשא ומתן הקואליציוני, הציג אותו הרב גפני, נושא של חולי צליאק שצריך למצוא פתרון.

יעקב אשר: זה לא סל התרופות, זה משהו ביום-יום שצריך למצוא לו פתרון מבחינת העלויות הגדולות שנמצאות שם.

יעקב אשר: ונושא אחרון, אדוני, שאני לא חושב שהוא ייפתר כאן, וברור לי שגם אנחנו צועקים ואומרים אותו בכל מקום אבל אני רוצה להסתכל עליו במבט כוללני ולא רק מהציבור החרדי, למרות שזה מאוד לגיטימי - דיברו פה קודם על הציבור הערבי, דיברו על הקיבוצים והמושבים, אני חושב שאנחנו יכולים גם - נושא הדיור.

יעקב אשר: אני הייתי מציע, אדוני, שתיערך ישיבה כאן בוועדה הזאת – יש יושב-ראש מצוין, יש חברי כנסת נהדרים, גם אחראים – שבאמת תהיה ישיבה בנושא הדיור כדי לראות שכל הדברים והמהפכות שאתם עושים – ואתם עושים, ואתם עושים – בכל תחום שנושק בממשק כזה או אחר לדיור, אני רוצה שיהיה דיון פרטני, ממוקד, כדי שנראה שהרפורמות האלה והמחיר למשתכן והדברים האלה, מגיעים בסופו של דבר למקומות הנכונים – אדוני השר, אני מסיים - -

משה כחלון: אני איתך.

יעקב אשר: - - ולראות שהפתרונות נותנים תשובה למצוקות, כלל מגזרי.

יעקב אשר: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, לקיים ישיבה כזאת - -

משה גפני: טוב.

יעקב אשר: - - בהשתתפות שר האוצר, וחוץ מזה אני מאחל בהצלחה לך, לשר, לממשלה הזאת וכמובן לוועדת כספים ולעומד בראשה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רחל עזריה ואחריה, אחרון הדוברים בין חברי הכנסת, הרב מוזס, יושב-ראש סיעת יהדות התורה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מודה לך מראש.

משה גפני: על לא דבר.

רחל עזריה: בשמחות.

רחל עזריה: אני רוצה להסתכל בנתונים על הגרפים שאי השוויון בישראל ממשיך להצטמצם, בשונה ממרבית המדינות המפותחות.

רחל עזריה: קודם כול, הערה נקודתית.

רחל עזריה: שמתם את הגרף של האי שוויון נטו לעומת אי שוויון ברוטו כאילו ה-39 וה-54 זה אותו דבר, ואז הנתונים נראים כאילו אין הבדל בין הנטו לבין הברוטו.

רחל עזריה: אז יש ירידה מאוד מאוד גדולה באי שוויון, שזה מאוד טוב, ואחת הסיבות המרכזיות – זה מה שנאמר בהצגה – זה היציאה לשוק העבודה.

רחל עזריה: אני חושבת שאחד הדברים שעולים פה על-ידי חברי הוועדה זה הנושא של התעסוקה, שזה אולי אחד האתגרים הכי גדולים שעומדים בפנינו, והשינויים בשוק התעסוקה – גם היהלומים, גם מה שאתה אמרת, רועי, על המפעלים, שפתאום מפעלים נסגרים – ואחד הדברים שאני חושבת שכדאי לשים דגש בכל נושא התעסוקה, איך אנחנו משמרים את ההצלחה.

רחל עזריה: אני פחות רואה לזה התייחסות בתקציב הנוכחי ובכל הרפורמות הנוכחיות ואני רוצה לשים את זה על סדר-היום.

רחל עזריה: זה נושא שאנחנו עוד נצטרך להתמודד איתו, ואנחנו רואים שכנראה ההתמודדות עד היום הייתה טובה כי האי שוויון צונח גם בברוטו, זאת אומרת כן יש יציאה לשוק העבודה.

רחל עזריה: זה הזמן גם לחשוב איך אנחנו לשלב הבא מוודאים שזה ימשיך, צמצום האי שוויון.

רחל עזריה: אני חושבת שזה גרף שהוא כמעט נס.

רחל עזריה: אני לא חושבת שמישהו האמין שהאי שוויון יצטמצם כל כך, שהמהלכים האלה יהיו אפשריים.

רחל עזריה: אני חושבת שכדאי לראות איך אנחנו משריינים גם לעתיד את נושא התעסוקה ואת ההכשרות המקצועיות כדי לוודא שהאי שוויון הזה ימשיך וירד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הרב מוזס, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר והדיור.

משה כחלון: והחרדים.

מנחם אליעזר מוזס: זה תכף נדע.

משה כחלון: כבר ראיתי, מאשימים אותי לאחרונה במאמרים שאני דואג לחרדים.

מנחם אליעזר מוזס: סגן השר בוודאי חרדי - -

משה כחלון: לא רע.

משה כחלון: לדאוג לעם ישראל זה לא רע, לאזרחי ישראל.

מנחם אליעזר מוזס: - - המנכ"ל, הממונה על התקציבים, כולם - - -

אחמד טיבי: שתקתי ולא הגבתי.

משה כחלון: אזרחי ישראל.

משה כחלון: אזרחי ישראל.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה דווקא להתייחס כמו שאמרתי – שר האוצר והדיור.

מנחם אליעזר מוזס: קודם כול, אני מכיר את הרגישות החברתית שלך וכל הכבוד שלקחת את נושא הדיור.

מנחם אליעזר מוזס: אם לא ידוע לך, לפני שמונה שנים כבר הקמתי את השדולה לדיור בכנסת.

מנחם אליעזר מוזס: היו חברים מהימין ועד השמאל, כולל הערבים, כולם היו – ואתה עוד לא היית – שמונה שנים השדולה קיימת.

מנחם אליעזר מוזס: בכל מקום אני מדבר על הדיור ועל נושא הדיור.

מנחם אליעזר מוזס: ולמה אני מדבר?

מנחם אליעזר מוזס: כי אני מצפה לראות אותך איתי בסיור 200, 300 מטר מכאן ותראה איך גרים במחסן במינוס 1, מינוס 2, מינוס 3, מינוס 4, ארבע קומות מתחת לאדמה.

מנחם אליעזר מוזס: ארבע קומות מתחת לאדמה כבר גרים היום ומשלמים לפחות 5,000 שקל לחודש – וזה אלפי אלפים – זה לא יאומן, 70 שנות המדינה, שהגענו לכזה מצב כי הנושא היה מוסדר.

מנחם אליעזר מוזס: ואתה, שוב, שיש לך את הרגישות, לקחת את העניין הזה, איך אומרים, על ראש שמחתך.

מנחם אליעזר מוזס: אבל בוא נגיד כך.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה שתבין, ואני מבין את זה גם כן, שדיור זה לא פלאפונים שאפשר לקבל תוך יום וזה גם לא לחמניות שנכנסים למאפיה וקונים.

מנחם אליעזר מוזס: זה תהליך, והתהליך הזה הוא איטי.

מנחם אליעזר מוזס: למה?

מנחם אליעזר מוזס: כי נרשמו קרוב - - -

משה כחלון: אני כתבתי לו – לשפץ אמבטיה לוקח חצי שנה.

משה גפני: הוא כתב לי עוד משהו אבל אני אגיד לך אחר כך.

משה כחלון: לא לבנות בית.

משה כחלון: לשפץ אמבטיה, וגם מתגרשים בסוף, אז אתם רוצים בתים בשלוש דקות?

רועי פולקמן: לא כשיש נטו משפחה.

מנחם אליעזר מוזס: כשהייתה ועדת סופרטנקר לנושא הדיור - - -

משה כחלון: לא לקח פחות זמן.

מנחם אליעזר מוזס: לא, אז אני רוצה לספר לך.

משה כחלון: רק בית המקדש השלישי ירד מוכן מהשמים.

משה כחלון: כל היתר צריך - - -

אחמד טיבי: אגב, בדקתי, גם זה לא בטוח.

משה כחלון: הרב עובדיה אמר לנו פעם.

משה כחלון: הרב עובדיה אמר – יש עוד כמה שיפוצים, הוא יורד.

משה גפני: בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מזדהה עם מה שאמרתם.

מנחם אליעזר מוזס: יותר מכך.

מנחם אליעזר מוזס: גם כשהייתה ועדת הסופרטנקר, נגיד בנק ישראל אז, אמר שמההיתכנות ועד קבלת המפתח במדינת ישראל זה 13 שנה.

מנחם אליעזר מוזס: היום, ברוך השם, ירדנו לשש שנים.

משה כחלון: הרבה פחות כבר.

משה כחלון: אפילו ברושי יעיד.

מנחם אליעזר מוזס: בסדר, אני נותן לך חמש שנים.

משה כחלון: אל תיתן לי.

משה כחלון: זו המציאות.

מנחם אליעזר מוזס: אבל בחמש שנים האלה גרים אלפי אלפים במצוקה נוראה ואנחנו לא יכולים לעמוד ולראות את העניין הזה, וזועקים עלינו געוואלד – עלי ועל גפני.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו באים לבתי כנסת – אנחנו חברי כנסת שונים מכולם כי אותי פוגשים שלוש פעמים ביום וגם את גפני, בשחרית, מנחה וערבית, וגם את הרב איציק, זה ההבדל בין חברי הכנסת.

מנחם אליעזר מוזס: וכל מי שחושב שהוא לא ייתן לי עצה או ישאל אותי, הוא חושב שהוא עובר על "בל תשחית".

משה גפני: על מירון לא דיברת כלום.

מנחם אליעזר מוזס: רגע.

מנחם אליעזר מוזס: אין דבר כזה.

מנחם אליעזר מוזס: בלי רבי שמעון לא הולך שום דבר.

משה כחלון: מירון זה אני מוביל.

משה גפני: כן, אבל זה נתקע בינתיים.

משה כחלון: אנחנו נשחרר.

משה כחלון: מירון, יש לנו התחייבויות גם במקומות אחרים.

משה גפני: נכון.

מנחם אליעזר מוזס: בגלל הרגישות החברתית שלך, כשאנחנו רואים משנתיים של מחיר למשתכן אומנם נרשמו קרוב ל-120,000 וזכו 42,000 - - -

יצחק כהן: 44.

משה כחלון: 46.

מנחם אליעזר מוזס: אז 46.

מנחם אליעזר מוזס: אבל 25% בינתיים כבר חזרו בהם, לא רוצים לקחת.

משה כחלון: אל תדאג.

משה כחלון: לקחו.

מנחם אליעזר מוזס: בסדר.

מנחם אליעזר מוזס: אני דואג כן כי כמה חוזים יש ביד?

משה כחלון: הסכמים יש 10,000.

מנחם אליעזר מוזס: עוד לא.

מנחם אליעזר מוזס: יהיו 8,000 בסוף השנה.

משה גפני: בסדר, הוויכוח הוא מיותר.

משה גפני: מה זה משנה.

משה גפני: 8,000 ו-10,000 זה פחות או יותר אותו דבר.

מנחם אליעזר מוזס: ואנחנו, הסיעה שלנו וש"ס יחד - - -

משה גפני: סיעת יהדות התורה.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה להזכיר לך שלפני שנה ישבנו אצלך בסיעה כאורחים והעלינו את הנושא הזה, ויש רעיונות ופתרונות.

משה כחלון: נשב אתכם.

משה כחלון: נשב עוד פעם.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לשבת על זה בכובד ראש.

משה גפני: השר אומר שהוא ישב עוד פעם.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה.

משה גפני: תגיד מילה על מירון כבר.

משה גפני: יחסר לנו.

משה גפני: טוב, לא חשוב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אדוני השר, אני לא אגזול מזמנך.

משה גפני: אנחנו דיברנו על כך שהישיבה עד 12:30 אבל אתה תתרום עוד כמה דקות לעניין, תשיב לכולם.

משה כחלון: בשמחה רבה.

משה גפני: אני חבר ועדה, אני רוצה להגיד לך גם את עמדתי בעניין.

משה גפני: אני כמובן משבח מאוד את המדיניות שלך, את המדיניות של סגן השר, של המנכ"ל, של המשרד.

משה גפני: המדיניות היא מדיניות חברתית.

משה גפני: המשק הישראלי חזק מאוד, אבל בתוך המערכת הזאת אנחנו נמצאים כאן בוועדה ואני רוצה להגיד לך שמעבר למקרו – ועל זה אנחנו נדון גם בחוק של הפחתת הגירעון, שזה יהיה דיון בפני עצמו – אני רוצה לדבר על המיקרו.

משה גפני: יש דברים שעד שאנחנו נגיע בהם אל המנוחה ואל הנחלה – ואנחנו באמת לא יודעים כי חלק גדול מהדברים זה גם תלוי מה קורה בשווקים בעולם – וכמובן הכול בידי הקב"ה אבל יש דברים שאנחנו לא יכולים לסבול, גם כשהמקרו הוא מצוין.

משה גפני: למשל, כשנכה לא יכול לקבל משכנתה כי בנק ישראל לא מסכים לעשות לו ביטוח, המקרו לא שווה שום דבר, מכיוון שזאת מדינה – לא רוצה להתבטא בחריפות – אבל אם לא מצליחים לפתור את הבעיה הזאת, המשמעות היא שבסדר, בסך הכול בכלכלה אנחנו מצוינים, אני לא בטוח שאתה בכלל מצוי בעניין הזה, אבל אנחנו דנים פה על המציאות הזאת.

משה גפני: דיברתי עם המפקחת על הבנקים ביום חמישי, המציאות הזאת היא בלתי אפשרית.

משה גפני: נכה לא מקבל משכנתה, לא יכול לקנות דירה.

משה גפני: ואנחנו מדברים על כאלה שרוצים לקנות דירה לבד, רוצים לקבל משכנתה, אפילו אם היא עולה קצת יותר כתוצאה מזה שמדובר בנכה.

משה גפני: יש מפעלים, והמפעלים בסך הכול הכללי זה מצוין, אבל יש מפעלים שבגלל סיבות מקומיות נמצאים על סף התמוטטות.

משה גפני: יש מפעלי טקסטיל שיש בהם בעיה, ויש גם בעיה עם "סינרג'י" בשדרות.

משה גפני: הוא לא יכול להתמודד עם טורקיה, לא יכול להתמודד איתם כי הממשלה שם נותנת סבסוד לאלה שמפעילים את המפעלים של הכבלים והוא לא יכול להתמודד איתם.

משה גפני: שדרות.

איתן ברושי: זכוכית.

משה גפני: בקיצור, אני לא נכנס לכל הפרטים.

משה גפני: המקרו מצוין.

משה גפני: וכשה

משה גפני: מצב הוא טוב, צריך לדאוג שאלה שהם חלשים – שבגלל סיבות מקומיות הם נחשלים וצריך לסייע להם – צריך לסייע להם.

משה גפני: צריך למצוא את הפתרון.

משה גפני: אתה צריך למנות מישהו אצלך במשרד שיהיה ער לעניין הזה, לא להשאיר אותנו לבד ואחרי כן יוצא כאילו אנחנו מקבלים החלטות שהן החלטות לא טובות.

משה גפני: אני מבין, אדוני השר, שהנושא של העלאת גיל הפרישה לנשים נדחה בוועדת שרים היום, נדחה בשבוע.

משה גפני: בסדר, אז אני לא יודע.

משה גפני: אתה הטלת עלי להעלות את גיל הפרישה לנשים, לנו יש תוכנית, אנחנו העברנו את זה בהצעת חוק.

משה גפני: אמרתי שזה יבוא לוועדה, רציתי להביא את זה ביום חמישי ואז אנחנו נדבר עם אגף התקציבים.

משה גפני: צריך להעלות את גיל הפרישה.

משה גפני: לגבי הנושא של העלאת גיל הפרישה, אני מבין שדחו את זה בשבוע.

משה גפני: אני לא אוכל לקיים את הדיון ביום חמישי.

משה גפני: בסדר, אגף התקציבים כנראה הוא חזק מכול.

משה גפני: אני חושב שזה לא נכון כי תוחלת החיים עולה.

משה גפני: ברוך השם, אנחנו מודים על זה לקב"ה.

משה גפני: בסופו של דבר צריך להעלות את גיל הפרישה לנשים, אין בכלל ספק.

משה גפני: לקחתי את זה על עצמי אחרי שאתה גם אמרת לי.

משה גפני: לא נותנים לי להמשיך בזה – בסדר, אני מציע ואני מבקש ממך שתבדוק את העניין הזה.

משה גפני: אם יש אפשרות לקיים את הדיון הזה, אני בעד לקיים אותו.

משה גפני: אני לוקח על עצמי את האחריות, צריך שיהיה לי סיוע בעניין הזה אבל באמת בסך הכול אני נמצא פה כמעט 30 שנה.

משה גפני: אני לא זוכר תקופה של שר אוצר בזמן התקציב שהוא לא מותקף – לא על-ידי האופוזיציה ולא על-ידי הקואליציה – ובאמת המדיניות שלך עוברת פה בשלום ובסדר, ואני משבח אותך על העניין הזה.

משה גפני: אני אומר את זה בכל מקום, אפילו שאני אופוזיציונר מטבעי, אצלך אני קואליציה, וזה חשוב מאוד.

משה גפני: בבקשה, אדוני השר, תשיב.

משה כחלון: תודה, היושב-ראש, באמת תודה רבה ולכם חברי הכנסת על כל שיתוף הפעולה.

משה כחלון: בכל זאת, מגלים אחריות.

משה כחלון: אני רוצה לומר לכם שאני הייתי באופוזיציה 2006–2009, הייתי יושב-ראש ועדת כלכלה ואני גם מתגאה בזה.

משה כחלון: לדעתי, כל ההחלטות שלי עברו פה אחד למרות שהייתי אופוזיציה.

משה כחלון: אתם יודעים, בזמנו – גם היום בעצם – יושב-ראש ועדת כלכלה זה מהאופוזיציה.

איתן ברושי: כבל.

משה כחלון: כן.

משה כחלון: והייתי אז יושב-ראש ועדת כלכלה, וזה כשהיו דברים כמובן חברתיים-כלכליים, עשינו את זה ממש בהצבעה פה אחד.

משה כחלון: קודם כול, אני רוצה לשבח אתכם על זה, וגם הדגשתי את זה בנאום שלי, שהיו הרבה דברים יפים.

משה כחלון: אני חושב שבלי הכנסת ובלעדיכם, הממשלה לא הייתה מתמודדת לבד עם משבר הנכים – לא הייתה מתמודדת לבד – היינו צריכים את הכנסת, את המעורבות שלכם, והיא עזרה מאוד.

משה כחלון: וכשאתם רואים תוצאה של 84:0 אז מבינים שזה בסדר.

משה כחלון: איך אמר מיקי?

משה כחלון: לא הכי טוב, אבל זה הכי טוב שאפשר, וזה גם משהו.

משה גפני: נכון.

משה גפני: הוא היה חבר בצוות.

משה כחלון: כן, אני גם הדגשתי את זה.

משה כחלון: אני גם נעזר בך לא פעם.

משה כחלון: פעם אמרתי לו: שמע, יש לי איזה מוקש, עוד רגע הוא מתפוצץ, אתה מוכן לקחת אותו?

משה גפני: נכון.

משה כחלון: אז הוא לקח אותו, בסוף לא התפוצץ המוקש, הוא פירק אותו.

משה כחלון: זה היה במפת העדיפות.

איתן ברושי: הטבות מס.

משה כחלון: ויש דברים שממשלה לא יכולה לעשות לבד.

משה כחלון: גם אם היא תעשה לבד, זה לא טוב כי יש נושאים שהם יותר מדי ציבוריים ואנחנו צריכים את כל הכנסת.

משה כחלון: ואני צריך באמת את האצבע של טיבי ואת האצבע של סמוטריץ ואת האצבע של רחל, של כולם.

משה גפני: את האצבע של טיבי קל יותר להשיג מאשר סמוטריץ, אבל לא חשוב.

משה כחלון: זה גם נכון, אבל מעת לעת זה גם טוב.

משה גפני: לא צריך לרשום את זה, יגידו שאני עוד פעם רב איתם.

משה כחלון: אלה הדברים, ולכן גם מעת לעת, במקום לבוא ולסגור ולחתוך בחוק הסדרים, אני מביא לכנסת ושומע ביקורות וויכוחים ורעיונות נגדנו, אבל בסוף זה חשוב שזה יגיע פה אחד כי אלה דברים ציבוריים.

משה כחלון: זה לא דברים שאני יכול להעביר אותם.

משה כחלון: אני באופן אישי לא הרגשתי נוח גם כשהייתי באופוזיציה וגם כשאנחנו בקואליציה שממשלה כפתה דברים מסוימים.

משה כחלון: יש דברים שזה נכון, צריכים לעשות – זה מדיניות, זה רפורמות, זה מבנה המשק – ויש דברים שהם ציבוריים וצריכים את הכנסת, ואני שמח שאתם פה.

משה כחלון: באמת – מיקי, מיקי, איתן, טיבי – מהאופוזיציה, מהקואליציה כמובן.

משה כחלון: אני אנסה עכשיו לעבור אחד אחד.

משה כחלון: גפני, דיברת על הבעיות הנקודתיות.

משה כחלון: בתקופתנו הקמנו את הקרן למפעלים במצוקה שאתה מכיר.

משה כחלון: השתמשנו בה, כבר הצלנו מספר מפעלים.

משה כחלון: אלי כהן עושה את זה בצורה מצוינת.

משה כחלון: כל מפעל שדיברת, הוא מגיע לאלי.

משה כחלון: היום יש לנו כסף.

<שי באבד: זה מגיע לוועדה.

משה כחלון: כמה?

<שי באבד: קרוב ל-200 מיליון שקל וכבר 12 מפעלים עשינו דרך הוועדה.

משה גפני: הקרן, זה מגיע לפה.

משה גפני: זה נמצא בחוק ההסדרים.

משה כחלון: לא, לא.

משה כחלון: הקרן קיימת כבר.

<שי באבד: יש משהו ספציפי בקרן שאנחנו מביאים בחוק ההסדרים אבל הקרן פועלת כבר.

משה כחלון: אבל יש לנו קרן שפועלת.

משה כחלון: הצלנו מפעל בשתולה.

משה גפני: כן, בטח.

משה גפני: אני משבח אתכם על כך.

משה כחלון: אנחנו עובדים על זה.

משה כחלון: לכן, הבעיות הנקודתיות, אתה צודק, הן קיימות ותמיד הן יהיו.

משה כחלון: אנחנו משק צומח.

משה גפני: נכון.

משה כחלון: משק צומח הוא משק תחרותי.

משה כחלון: משק תחרותי, יש נפגעים והתפקיד שלנו כמדינה לטפל, לא לעזור למקום אחד ולפגוע במקום השני.

משה כחלון: זה אחד.

משה גפני: מאה אחוז.

משה כחלון: שתיים, לגבי גיל הפרישה.

משה כחלון: אני מסכים איתך שצריך לטפל בזה.

משה כחלון: קשה לי לחיות עם החלטות שפוגעות באנשים – גם אם זה יתעכב קצת ויעלה עוד קצת כסף.

משה כחלון: החשש שלנו, שיש קבוצה של נשים שיכולות להיפגע מזה, לכן אנחנו צריכים למצוא את הפתרון שייקח עוד קצת זמן, שיבקרו אותנו.

משה כחלון: בסוף, האנשים האלה מסתכלים עלינו, הנשים קשות היום האלה שבאמת יכולות להיפגע.

משה כחלון: לכן, סבלנות, מותר לנו לחטוף ביקורת אבל לפחות מול בורא עולם נדע שעשינו את הכי טוב.

משה כחלון: עשינו את הכי טוב, ואני לא רוצה ליצור מצב שמנהלת בנק תצא מלכת העולם, ומישהי שעובדת במשק בית תצא מסכנה – לא מספיק כל החיים כבר המזל שלה שם, ואנחנו עוד נעשה משהו שיפגע בה.

משה כחלון: מנסים לאזן את זה.

משה כחלון: יש עליי לחץ מהאוצר, יש עליי לחץ מכל העולם.

משה כחלון: אני לא יכול לחיות עם זה שאני אחתום בסוף על נייר שקבוצה של נשים קשות-יום, ללא השכלה לצערי, שבסופו של דבר – סלח לי על הביטוי – "יאכלו אותה".

משה גפני: לא, לא יהיה דבר כזה.

משה כחלון: לכן, אני מוכן לספוג.

משה גפני: אבל עוד מעט מגיע פברואר ואז נגמר העניין של העלאת גיל הפרישה.

משה כחלון: אנחנו מטפלים בזה ברגישות ובנחישות, מה שאמרו פעם על ההתנתקות.

משה כחלון: זה לגביך.

משה כחלון: רחל, לגבי האי שוויון, הדברים הגיעו מהפעולות הבאות - הסכמי שכר דיפרנציאליים.

משה כחלון: פעם ראשונה במדינת ישראל שבשלוש לפנות בוקר אמרתי לאבי ניסנקורן:

משה כחלון: אני לא חותם על הסכמי שכר של 7.5% - שזה המון כסף, זה בהרבה מיליארדים - אם זה לא יהיה דיפרנציאלי, זאת אומרת שהחלשים והחזקים יקבלו אותו דבר.

משה כחלון: אדם שמשת

משה כחלון: כר 5,000 ואת מעלה לו באופן תיאורטי ב-10% זה 500, ואדם שמרוויח 50,000, את מעלה לו ב-10% זה 5,000.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: אתה מייצר עוד ועוד פער.

משה כחלון: עוד פעם יצרנו פער של 4.5.

משה כחלון: לא הסכמתי.

משה כחלון: עשינו בסוף 50%, שזה היה שקלי וזה צמצם פערים.

משה כחלון: דבר נוסף שצמצם פערים זה מס הכנסה שלילי.

רחל עזריה: נכון.

משה כחלון: במקום שאדם ישב בבית, יוצא.

משה כחלון: אנחנו כמדינה נותנים 1.750 מיליארד שקל, וזה בהוצאה.

משה כחלון: מיקי לוי יגיד לכם כמה זה קשה בהוצאה.

משה כחלון: חד-פעמי זה לא נורא.

משה כחלון: זה בהוצאה, 1.750 מיליארד שקל, שאנשים ילכו לעבודה, ישתכרו שם פחות, אנחנו משלימים להם.

משה כחלון: כמה קיבלנו אנחנו, מס הכנסה שלילי?

<שי באבד: אנחנו קיבלנו פחות ממיליארד.

<שי באבד: היום אנחנו 1.750 מיליארד אחרי העלאה נוספת.

משה כחלון: כמעט להכפיל את זה.

משה כחלון: ואני אומר לכם, הלוואי והיה לנו עוד מיליארד לתת לזה.

משה כחלון: זה מוציא מעוני וזה מצמצם פערים.

משה כחלון: הדבר השלישי, אנחנו העלינו בתקופה שלנו את שכר המינימום כמעט ב-1,000 שקלים – מ-4,300, היום זה 5,300 – זה מצמצם פערים.

משה כחלון: אנחנו הפחתנו את המחירים של המים, של תחבורה ציבורית ב-4.5%.

משה כחלון: מי משתמש בתחבורה ציבורית?

משה כחלון: החלשים.

רחל עזריה: מי שיש לו פחות.

משה כחלון: שוב, מצמצם פערים.

משה כחלון: המים.

משה כחלון: כל הפעולות האלה הן פעולות מצמצמות פערים.

משה כחלון: חיסכון לכל ילד – של מיליארדים, מצמצם פערים.

משה כחלון: זאת אומרת, אי אפשר לדבר על צמצום פערים, צריך לעשות צמצום פערים.

רחל עזריה: נכון.

משה כחלון: טיבי ביקש משהו שאפתני – לחסל את הפערים.

משה כחלון: הלוואי ויכולנו, אבל אנחנו לפחות מצמצמים כל הזמן, וגם בתקציב הזה כל הזמן בכיוון של צמצום פערים.

משה כחלון: אי אפשר להגיד אנחנו מצמצמים פערים, ועושים שכר לא דיפרנציאלי.

משה כחלון: אין דבר כזה - מצמצמים פערים, מעלים את מחיר התחבורה הציבורית, כשהחלשים נוסעים בתחבורה הציבורית והעשירים נוסעים במרצדסים שלהם, זה לא עובד.

משה כחלון: לכן נעשו פעולות כדי לצמצם את אי השוויון ואת הפערים.

משה כחלון: ברושי, אני לא יכול להסכים איתך שאין יעדים לאומיים.

משה כחלון: יש יעדים לאומיים, לא מספיק.

משה כחלון: צריך עוד לטפל בזה ואנחנו עוד נשב, יהיו לנו הרבה ישיבות על זה.

משה כחלון: מיקי רוזנטל, דיברת על ארבעה דברים.

משה כחלון: פיזור – אני רוצה לומר לך שיש פיזור.

משה כחלון: יש פיזור.

משה כחלון: אנחנו לא מזניחים את התעשייה המסורתית, למרות שיש לנו ימים יפים בהייטק היום, זה שאינטל החליטה להשקיע פה מיליארדי דולרים כבר ב-18' ויש לנו עוד חברות שעדיין לא עבר ב-Board שלהן, בדרך לפה, ב-Pipeline שלנו עם מאות מיליוני דולרים, בדרך לכאן בעקבות הרפורמות שעשינו – הם פה, הם אצלנו, אתם תראו אותם.

משה כחלון: בשבוע שעבר קיבלתי אישור לדבר על אינטל - אני לא הייתי עושה את זה בלי אישור שלהם, אבל קיבלתי אישור לדבר על אינטל.

משה כחלון: יש לי עוד כמה חברות עם הרבה מאוד כסף בדרך לפה ב-18'.

משה כחלון: והתעשיות המסורתיות, בנטו תעשייה, בהקלה במיסוי, באפשרות לתת להן להתחרות, לעזור להן בשיווק בעולם, להתחרות בעולם.

משה כחלון: הרי חברה שמייצאת היא חברה עם האתגרים הכי גדולים כי היא צריכה להתחרות בצרפת והיא יכולה להתחרות בשוק האירופי והיא צריכה להתחרות בארצות הברית.

משה כחלון: זה קשה לה.

משה כחלון: זה לא כמו בארץ, זה לא מונופולים שמוכרים וזהו – בזק מעלה את המחיר וכבר הוא סידר את העניין.

משה כחלון: זה סיפור קשה ולכן אנחנו עוזרים להם גם בהטבות מס, גם עוזרים להם בשיווק, גם בעידוד השקעות הון.

משה כחלון: אנחנו שמים את הרגל הזאת מאוד ברצינות.

משה כחלון: פערים – דיברתי.

משה כחלון: ריכוזיות – דיברנו.

איתן ברושי: לא אמרת כלום על המים.

משה כחלון: על המים ידבר שאול.

משה כחלון: פריון, מיקי רוזנטל, אני אומר לך, אתה צודק לגבי פריון.

משה כחלון: לא בכל המקומות, אני לא יכול להגיד על צ'קפוינט שאין פריון.

מיקי רוזנטל: אבל צ'קפוינט היא לא הבעיה שלנו.

משה כחלון: אתה צודק.

משה כחלון: יש לנו בעיה בפריון.

משה כחלון: השנה שמנו שם כ-250, 300 מיליון גם בהכשרות מקצועיות.

<שי באבד: אפילו יותר, אם לוקחים את ההכשרות המקצועיות, המכללות הטכנולוגיות, השקעות בטכנולוגיה.

מיקי רוזנטל: אתה יודע כמה זה להעלות את הפריון באחוז?

מיקי רוזנטל: תשאל את הכלכלנים שלך.

משה כחלון: אני מסכים איתך.

מיקי רוזנטל: כמה השקעה צריך.

משה כחלון: המון כסף.

מיקי רוזנטל: אבל עכשיו יש כסף, וזה הזמן.

משה כחלון: אז בסדר, אנחנו עובדים, אנחנו מכירים את זה.

משה גפני: כמה מכללות טכנולוגיות העליתם?

<שי באבד: 250.

משה גפני: 250.

משה גפני: רק לא לחרדיות.

מיקי רוזנטל: גפני, גם כשהוא אומר שאני צודק אתה צריך להפריע לו?

משה כחלון: בפריון אתה צודק.

משה כחלון: זה ענף שסובל הכי הרבה.

משה כחלון: הענף שהכי הרבה סובל מחוסר פריון זה ענף הבנייה, ענף הבנייה שלא מצליח משנות השבעים להעלות את הפריון שלו.

משה כחלון: כל זמן שאנשים סוחבים דליים - - -

איתן ברושי: כי אין השקעות למפעלים שלא מייצאים.

<קריאות: - - -

משה כחלון: גם שם שיפרנו, עשינו תומכי ייצוא.

משה כחלון: שיפרנו, אבל יש דברים שאני מסכים איתך.

משה כחלון: יושבים על זה.

משה כחלון: דבר אחרון שאני דווקא מסכים עם מיקי רוזנטל שאנחנו נצטרך לעשות אותו, חבריי מהאגף הימני של השולחן - - -

משה גפני: לא, אל תגיד ככה.

משה גפני: אגף התקציבים התכוונת.

משה כחלון: לא, כולם.

משה גפני: כולם יחשבו שאתה מדבר לימין.

משה כחלון: עשינו משהו כרגע בזעיר אנפין.

משה כחלון: בריאות, אתה צודק.

משה כחלון: לא מתווכח איתך על בריאות בכלל, למרות שעכשיו אני יכול לספר לך – אבל אמרת את זה טיפין טיפין.

משה כחלון: היום, כשאנחנו מאשרים Pet-ct אנחנו אומרים: חמישה לצפון, אחד לערבי או אחד לזה, אחד לזה, יותר לצפון, פחות למרכז – אנחנו עושים אבל מי שאמר שזה נקודתי הוא צודק.

משה כחלון: ובית חולים בפוריה, וה-Pet-ct בצפת, ורמבם 35 מיליון לאונקולוגיה.

איתן ברושי: אדוני השר, לא יקרה כלום בפוריה כי רוצים 50 ומעלה מיליון שקל גיוס תרומות.

איתן ברושי: הם גייסו גרושים.

משה כחלון: הם יקבלו, זה בסדר.

משה כחלון: תאמין לי, זה בסדר.

משה כחלון: בקיצור, אנחנו נותנים, מעדיפים, אבל זה לא טיפול שורש.

משה כחלון: ואני חושב שכן צריך וזו פעם ראשונה, אני חורג ממנהגי שאני קודם כול מדבר עם אנשי האוצר, אחר כך עם הציבור – אבל פעם ראשונה שאני מדבר קודם עם הציבור ואומר, צריך תוכנית לבריאות להרבה מאוד שנים.

משה כחלון: עשינו לפסיכיאטריה, שמאוד מאוד סבלה, עכשיו מיליארד שקלים לעשר שנים, לשיפוצים וכל מה שדרוש.

משה כחלון: זה כבר עשינו בתקציב הזה, אבל אנחנו צריכים לעשות, מדינת ישראל, החובה שלנו לעשות תוכנית בריאות לשנים הקרובות – תוכנית חומש, תוכנית עשור, זה לא משנה.

משה כחלון: בניית בתי חולים, שיפוצים, מיגון בתי חולים, חדרי מיון, מיטות, כל מה שדרוש.

משה כחלון: אנחנו מחויבים לעשות את זה.

איתן ברושי: תודה רבה, וזה גם סגירת פערים.

משה כחלון: זה אני אומר בצורה גלויה.

משה כחלון: צריכים לעשות את זה, זאת החובה שלנו.

משה כחלון: התחלנו כרגע עם הפסיכיאטריה לעשר שנים, ששם המצב הוא קטסטרופלי ואני ביקרתי שם – לא טוב.

משה כחלון: לא טוב, לא מכבד, לא מכבד – ואני שמח שעשינו את זה.

משה כחלון: אלה הדברים, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אתה עובר ככה, לא?

משה כחלון: אמרתי לך.

אחמד טיבי: אמרת לי – תדבר עם שיינין.

משה כחלון: לא.

משה כחלון: אז הכנתי לך, לא שאלת אבל יש כרגע 7.5 מיליארד – אני חושב שכדאי שתקבל את זה.

אחמד טיבי: דיברתי עם העוזרת שלך.

אחמד טיבי: אני מקבל את המספרים.

אחמד טיבי: אבל דיברתי על תעסוקה וקליטת ערבים – מצריך תקציבים.

אחמד טיבי: תכנון ובנייה – אתה אחראי על תכנון ובנייה - -

משה כחלון: תכנון ובנייה - אני רוצה לומר לך, המגזר היחידי שאני לא מצליח - - -

אחמד טיבי: - - - כל הזמן חותם על צווי הריסה.

אחמד טיבי: אתם עושים לו שם רע.

משה כחלון: זה לא נכון.

אחמד טיבי: מביאים לו צווים והוא חותם.

משה כחלון: קודם כול, זה לא נכון.

משה כחלון: אנחנו חותמים על מה שצריך להרוס.

משה כחלון: יש תנופה גדולה.

אחמד טיבי: תאמין לי שאת המשפט הזה לא היית צריך להגיד.

אחמד טיבי: אם היית מכיר בית שיש בו נכה ואנשים עם מוגבלויות בקלנסואה, לא היית אומר בית שצריך להרוס.

<שי באבד: יש חוק.

אחמד טיבי: בתוך הקו הכחול.

משה כחלון: אני אומר לך, אתה יודע טוב מאוד שעכשיו עוברים תוכנית מתאר יישוב-יישוב ומנסים להכניס – גם להכניס לקו הכחול – מנסים לעשות הסדרה.

משה כחלון: לנו יש יותר עניין לעשות הסדרות מאשר להרוס אבל אם אתה יושב, אדון טיבי – לא אתה חלילה – יושב אדם, יש פה חלקת אדמה של 500 יחידות שאנחנו צריכים לאשר אותה, ויושב פה בית שהורס את כל זה, 499 תושבים ערביים ניזוקים מזה שאני לא יכול לתכנן, אז הבית הזה לא יכול להישאר פה.

משה כחלון: זה קיים.

משה כחלון: זה קיים.

משה כחלון: אני אחראי על התכנון במדינת ישראל.

אחמד טיבי: אני לא מדבר על בית שנבנה על אזור שצריך להקים בית ספר.

אחמד טיבי: אף ראש מועצה לא מדבר על זה.

משה כחלון: סליחה.

משה כחלון: או לחילופין - - -

אחמד טיבי: אנחנו רוצים תכנון, לא הריסה.

רחל עזריה: טיבי, גם בירושלים לא מדברים על זה?

רחל עזריה: כי זה הרבה מאוד מהבנייה הלא חוקית שמתמודדים איתה.

משה כחלון: אני לא רוצה להיכנס להריסות או לא.

משה כחלון: מגיעים אלי נושאים ספציפיים אנושיים, הומניים, שאנחנו מטפלים בהם, אבל לבוא ולהגיד שסתם הורסים, זה לא נכון.

משה כחלון: ואני אומר לך שמי שבונה לא חוקי, פוגע במגזר הערבי, הוא לא פוגע באף אחד אחר כי הוא לוקח קרקעות שאפשר לתת.

אחמד טיבי: כי אין תכנון.

משה כחלון: יש תכנון, אי אפשר להגיד שאין תכנון.

משה כחלון: ולצערי, המקום היחידי שלא משתתף – כולל ידידנו בנצרת עילית – במחיר למשתכן ומקבלים שם תנאים מעולים, הם לא משתתפים כי הם לא רוצים - - -

איתן ברושי: לא בנצרת עילית.

איתן ברושי: בנצרת.

משה כחלון: סליחה.

משה כחלון: בנצרת.

משה כחלון: בנצרת העיר.

משה כחלון: ולצערי, לא משתתפים, לא בטמרה ולא בנצרת.

משה כחלון: לא משתתפים כי הם לא רוצים בנייה לגובה אבל אנחנו נותנים קרקעות במחיר אפס במגזר הערבי כדי שיוכלו לקחת חלק בזה.

אחמד טיבי: אבל יש מצוקת קרקע, אתה יודע את זה.

משה כחלון: כן, אז אנחנו נותנים פתרון כמו אצל היהודים.

אחמד טיבי: תוכניות גג ליישובים ערביים.

משה כחלון: יש לנו.

משה כחלון: הסכמי גג זה הסכם מ-5,000 יחידות דיור, ואיפה שאין הסכם גג יש הסכם נקודתי שאנחנו עושים – לא משנה אם הוא יהודי, אם הוא ערבי.

משה כחלון: אם זה מעל 5,000, זה הסכם גג.

משה כחלון: אתה מדבר איתי כרגע על - - -

אחמד טיבי: דימונה, נתיבות.

משה כחלון: דימונה – 30,000 יחידות.

משה כחלון: אתה מבין על מה אתה מדבר?

משה כחלון: על 30,000 יחידות.

משה כחלון: אתה משווה עכשיו את ה-400 שאנחנו בונים בטמרה?

משה כחלון: אי אפשר.

אחמד טיבי: לא, אני רוצה שתתכנן בטמרה ובאום אל פאחם, בטייבה, כמו בנתיבות.

משה כחלון: הם לא רוצים בנייה לגובה ואנחנו לא יכולים לתת לכל אחד דונם.

משה כחלון: אין דבר כזה, זה נגמר, הימים האלה נגמרו.

משה כחלון: כמו שיהודים גרים לגובה, גם ערבים יצטרכו לגור לגובה.

משה כחלון: לא יעזור כלום, אין לנו קרקע בלתי נגמרת, אלא אם תאפשר לנו לקחת עוד, אתה לא רוצה.

משה כחלון: אתה רוצה להחזיר שטחים הרי.

משה כחלון: אז אם עכשיו תגיד לנו חוק סיפוח יהודה ושומרון, בוא תתמוך חוק סיפוח יהודה ושומרון.

אחמד טיבי: לא נשאר מה לקחת.

אחמד טיבי: צריך לקחת ממה שלקחו, להחזיר.

משה כחלון: אם עכשיו תתמוך בסיפוח יהודה ושומרון - - -

איתן ברושי: הדיון עבר לנושא אחר.

משה כחלון: אז אלה הדברים.

איתן ברושי: תן לו להגיד מילה על המים.

מיקי לוי: אלא אם כן זה עובר, ארבעה נושאים שהעליתי – לא קיבלתי אפילו תשובה אחת.

מיקי לוי: זה בסדר, אדוני, אני אעביר לך את זה בכתב, אין לי בעיה.

משה כחלון: קודם כול, על השבעה מיליארד קיבלת תשובה.

משה כחלון: על הגירעון - - -

<שי באבד: על הגירעון אפשר לענות.

<קריאות: - - -

משה גפני: רבותיי.

משה גפני: מיקי, על עניין הגירעון יש דיון מיוחד.

מיקי לוי: אדוני, אני העליתי את הנושא.

מיקי לוי: אם אתה רוצה לחפף, זה בסדר.

משה גפני: לא לחפף.

משה גפני: יש דיון.

מיקי לוי: אני אומר לך שה-2.9% הוא לא נכון.

איתן ברושי: תן לו לדבר על המים.

מיקי לוי: שנית, אני רוצה לדעת מה עם יעדי הגירעון, כמו שציינתי, עד 2022.

<שי באבד: כתוב, יש בספר.

מיקי לוי: אתם בגאות כלכלית קשה.

מיקי לוי: מה יהיה בשפל?

משה גפני: שי, אתה יכול לענות לו על יעד הגירעון בקצרה?

משה גפני: אנחנו מקיימים על זה דיון, יש את החוק שכנראה עולה בשבוע הבא.

משה גפני: שאול, אני רוצה שתיתן לאיתן ברושי תשובה על המים.

<שי באבד: יעד הגירעון ב-2020 עומד על 2.5%, ב-2021 על 2.25%, וב-2022 עומד על 2%.

<שי באבד: זה מופיע, זה חלק מהדיון, זה גם חלק מחוק הנומרטור.

משה גפני: אל תזכיר פה את הנומרטור, אנחנו לא אוהבים את זה.

רועי פולקמן: את החבל בביתו של התלוי.

רועי פולקמן: אנחנו אוהבים מאוד את הנומרטור - - -

<קריאות: - - -

מיקי לוי: שי, זה אומר שאתה מפיל על הבא בתור לעמוד ביעד הנמוך הזה.

<שי באבד: התשובה היא לא.

משה כחלון: עד 60% תוצר חוב, בגלל זה עשו את זה דרך אגב.

<שי באבד: מיקי, מה שקורה פה, אני מקווה שזה נובע מחוסר הבנה ולא מאיזשהו רצון להטעיה.

<שי באבד: לא היה מצב – לפחות לא בשלוש שנים האחרונות וגם לא בשנים שאתם נכנסתם – שלכנס לתקציב יעד גירעון היה פער של שבעה מיליארד או עשרה מיליארד.

<שי באבד: זה תקציב שאני אומר לך – בתור מי שכבר עושה חמש שנות תקציב – זה הליכה בפארק.

<שי באבד: שר האוצר יושב בבית ומכנס תשעה מיליארד.

<שי באבד: כשאתה צריך לכנס 15, 20, 21, שאלה היו המספרים שכינסנו, אז הייתה בעיה.

<שי באבד: היום, הגירעון, בלי לכנס, עומד על 2.9% בשנת 2020 – שלוש, סליחה; שנת 2021 – 2.9%; שנת 2022 – 2.7%.

<שי באבד: זה לפני כל צעדי ההתכנסות.

<שי באבד: ולכן, מה שנעשה פה בשנים האחרונות זה לא אחריות, זה הביא את זה לידי כך שהיום התכנסות ליעדים הפיסקליים הרבה יותר פשוט והרבה יותר קל מאשר היה בעבר.

<שי באבד: לכן, כל מה שציינת קודם זה רק לטובה, זה לא לרעה כי עוד לא היה תקציב שצריך לכנס בו שבעה מיליארד.

<שי באבד: לא היה.

משה גפני: מיקי, יש דיון.

משה גפני: זה חוק.

משה גפני: יש דיון על החוק הזה.

משה גפני: הם יצטרכו לבוא להסביר.

מיקי לוי: תגיד לי רק על כמה עומד החוב של מדינת ישראל.

מיקי לוי: אם אתם יודעים.

מיקי לוי: אם לא, אז לא.

משה כחלון: ברור שאנחנו יודעים.

<שי באבד: 61% בערך.

משה כחלון: ה-GDP של מדינת ישראל, אתה יודע כמה הוא?

מיקי לוי: אני אגיד לך למה שאלתי.

<שי באבד: ירד ב-4% - - -

משה כחלון: כשאתה שואל, אני רוצה לוודא גם שאתה יודע מה אתה שואל.

מיקי לוי: תאמין לי, אני יודע מה אני שואל.

משה כחלון: אז תן לי לבדוק, אני חייב להיות בטוח.

מיקי לוי: אני רק רוצה להגיד לך למה שאלתי.

מיקי לוי: התשובה שניתנה היא קרובה מאוד לאמת כי האוצר לפעמים טועה ומדבר על ירידה מ-60%, שזה לא נכון.

<שי באבד: לא נכון.

<שי באבד: תבדיל בין החוב הממשלתי לחוב הכללי.

מיקי לוי: אני יודע.

מיקי לוי: אתם מפרסמים את החוב הממשלתי שהוא 59.4% כאילו הוא החוב.

<שי באבד: לא.

<שי באבד: לא כאילו.

מיקי לוי: תדייקו.

<שי באבד: מיקי, אנחנו מדייקים.

מיקי לוי: 61.1% החוב החיצוני של מדינת ישראל, וזה יפה.

<שי באבד: זה מעולה.

<שי באבד: זה 4% שירד.

מיקי לוי: וזה יפה.

מיקי לוי: אני אומר, רק תדייקו.

מיקי לוי: אל תגידו את החוב האזרחי - - -

משה גפני: רבותי.

משה גפני: שאול, לפני שאנחנו מסיימים תענה לאיתן ברושי על המים.

<שאול מרידור: בהצגה של התקציב?

משה גפני: לא, בלי הצגה.

משה גפני: השר לא יכול להישאר ואנחנו גם לא רוצים.

משה גפני: הדיון היה מעניין.

משה כחלון: שעתיים מלאות.

משה גפני: מאה אחוז.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לשמוע כל מה שיש לך להגיד ויש לנו הרבה שאלות, אבל אני חושב שזה - - -

<קריאה: זה דיון נפרד.

משה גפני: מיקי, אבל זה יוצא לא טוב.

משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון הזה.

משה כחלון: תנו לו להשיב על משק המים.

<שאול מרידור: משק המים הוא משק סגור כבר די הרבה שנים.

<שאול מרידור: בהקשר הזה, כל מתקני ההתפלה שקמו הם בתוך התעריף וכשצריך לעשות מתקני התפלה גם הם ייכנסו.

<שאול מרידור: דרך אגב, הם לאו דווקא יעלו את התעריף כי כמות המים שצריך לצרוך כל הזמן עולה, ותראו מה קרה לתעריף בשנים האחרונות, הוא לא עלה.

<שאול מרידור: ולכן, כל מה שעושה היום משרד האנרגיה ורשות המים בהקשר הזה – והם יודעים את זה, הם גם מדברים על זה בעצמם - הם דברים שהם עושים בתוך - - -

איתן ברושי: משפט.

איתן ברושי: גיורא שחם אמר שצפוי גם מחסור במי שתיה, לא רק במים לחקלאות.

<שאול מרידור: אני מצטער, אבל אני לא מרגיש שזה המצב.

מיקי לוי: אני רוצה להפנות את זה לשר האוצר.

<קריאות: - - -

מיקי לוי: ראש הממשלה שרון הקים ארבעה מתקני התפלה, בניגוד לכולם שאמרו לו לא, והוא הציל את מדינת ישראל בעניין הזה.

מיקי לוי: מתקן התפלה בחלק הצפוני מנהריה וראש פינה ועד הקריות, לא כולל חיפה, ועד כרמיאל, אין מתקן התפלה, ואני אומר לך – אתה יכול לבנות עד מחרתיים בקריות, לא יהיו מים בברזים.

מיקי לוי: אנחנו בפיגור.

<שאול מרידור: מיקי, שנייה, תקשיבו.

מיקי לוי: אני ישבתי עם אנשי מקורות.

משה גפני: מיקי לוי.

משה גפני: תראו, רבותי.

משה גפני: דיבר איתי גם מנכ"ל מקורות, אני הולך לקיים על זה דיון.

משה גפני: גם ביקשו דיון על העניין הזה.

איתן ברושי: אני ביקשתי דיון מהיר.

מיקי לוי: אני ביקשתי.

משה גפני: נדבר גם על זה, ואנחנו נדבר גם על קידוחים נוספים שהיה צריך לעשות.

משה גפני: בבקשה, שאול.

<שאול מרידור: מה שנאמר פה לא נכון.

מיקי לוי: לא, הם טוענים שאין כסף, שאול.

<שאול מרידור: אין בעיה ויש מתקני התפלה בתכנון.

<שאול מרידור: הכול בסדר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רבותיי, אני מודה לכם על הדיון שהתקיים פה, באמת היה דיון ענייני, מקצועי אפילו.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני השר, על התשובות הענייניות שענית.

משה גפני: אני אדבר גם עם האנשים שלך על דברים שאני העליתי, שאני חושב שנעשתה כאן טעות, אבל בסדר, לא חשוב.

משה גפני: במקרו, אני מצטרף מאוד לכל החברים שדיברו על זה, אני אומר את זה כל הזמן.

משה גפני: אני מודה לסגן השר – איפה סגן השר?

משה גפני: תגידו לו שאני בירכתי אותו.

<קריאה: נמצא פה העוזר שלו.

משה גפני: אני מודה למנכ"ל שי באבד, אני מודה לשאול מרידור, אני מודה ליואל נוה, אני מודה לכל אנשי אגף התקציבים, היועץ המשפטי.

משה גפני: באמת היה דיון מרשים, אני גאה בדיון הזה.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני השר, שאתה יצרת את האווירה הזאת ואנחנו באמת נמשיך את הדיונים, גם לגבי המים יתקיים דיון.

משה גפני: דיבר איתי מנכ"ל מקורות.

משה גפני: לגבי יעד הגירעון אנחנו חייבים, הוא מופיע כבר בסדר-היום, אנחנו נדון.

<שי באבד: נכון, יש מצגת מסודרת, מלאה.

משה גפני: כן, אנחנו נדון על העניין הזה כי צריך לאשר את החוק וצריך לאשר אותו עוד לפני שמאשרים את ההצבעות על התקציב עצמו.

משה גפני: אני מודה לכם על כך, אדוני השר, תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.