ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 706, 2018-02-13 13:00

מירב בן ארי: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מירב בן ארי: על סדר היום צו הביטוח הלאומי (סיווג מבוטחים וקביעת מעבידים) (תיקון), התשע"ח-2018.

<יוסף פולסקי: הצו בא על מנת להקל ולפשט בירוקרטיות.

<יוסף פולסקי: במרכזו העובדה שמכוח חוק הביטוח הלאומי ניתן לסווג סוג של עובדים מסוימים ולצדם סוג של מעסיקים מסוימים, הגם שעל פי דיני העבודה לא ברור מה מעמדם, האם הם כעובדים, האם כעצמאים, ומכוח הסמכות שניתנה לשר, השר בעצם בסמכות שלו והוא קובע שלצורך חוק הביטוח הלאומי בלבד הם נחשבים כעובדים על כל המשתמע מכך לגבי חוק הביטוח הלאומי.

<יוסף פולסקי: עיקר התיקון בא לייצר את הצורך בחתימה של השר.

<יוסף פולסקי: עד היום השר היה צריך לאשר את ההסכם.

<רועי כהן: הוא היה צריך לחתום על אמן שעובד בתיאטרון שביקש את יישום הצו הזה.

<רועי כהן: מטורף.

<יוסף פולסקי: אנחנו לכן מתקדמים ואנחנו רוצים שיתייתר הצורך באישור של השר להסכם וכל הסכם שייכרת מיום התחילה ואילך, לא יידרש אישור השר והוא ייחשב לצורך חוק הביטוח הלאומי כעובד.

<יוסף פולסקי: יש עוד איה תיקון של הבהרה קטנה בנוסח שצריך חמש הופעות לפחות ולאו דווקא רבע שנה בדווקא או חמש הופעות בדווקא.

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: נהדר.

<רועי כהן: נשיא לה"ב, לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל שמאגדת בתוכה את כל הארגונים של העצמאים וביניהם שח"ם שנציגה נמצא כאן.

<רועי כהן: שח"ם הוא איגוד שחקנים בישראל וזה גם רלוונטי בעיקר לתעשייה הזאת של אמנים ושחקנים.

<רועי כהן: אני חושב שכל סוף סוף מגיעה פארסה של דרישה תמוהה ובלתי הגיונית בה על כל חוזה של אמן או של עובד בתיאטרון או בכל גוף תקשורתי, יצטרך לעבור את חתימתו של שר העבודה.

<רועי כהן: מספיק יש לו עבודה אבל הוא יצטרך לחתום על כל חוזה וחוזה.

<רועי כהן: אני שנתיים מנסה להביא לדבר הזה, שנתיים, מהיום שנכנסתי לתפקידי והדרישה הראשונה הייתה של שח"ם.

<רועי כהן: הלכתי ועברתי את כל המדורים כי זה צריך אישור והיו עיכובים כאלה ואחרים.

<רועי כהן: היום אני רוצה לברך.

<רועי כהן: אני חושב שלא סיפר את זה נציג הביטוח הלאומי, אבל מה שהוא סיפר לגבי תנאים סוציאליים, זה אומר שמעכשיו הם יהיו זכאים לדמי אבטלה, הם יהיו זכאים לדמי פגיעה בעבודה מהיום הראשון, המעביד שלהם ישלם עליהם את הביטוח הלאומי.

<רועי כהן: כלומר, במקום שהם היו צריכים לדאוג לתנאים שלהם, מה שהיה אבסורד.

<רועי כהן: הם עובדים שם והם משלמים לעצמם את הביטוח הלאומי.

<רועי כהן: יהיו להם ימי מחלה, כל הזכויות שמגיעות לעובד.

<יוסף פולסקי: שני דברים.

<יוסף פולסקי: קודם כל, גם היום עצמאית או מי שמחליף אותה זכאי לדמי לידה גם היום.

<רועי כהן: לא אמרתי דמי לידה.

<רועי כהן: יגיעו לו דמי אבטלה.

<יוסף פולסקי: התיקון המשמעותי הוא מבחינת האבטלה אבל ימי מחלה, זה במסגרת של יחסי עובד-מעביד.

<יוסף פולסקי: אנחנו לא נכנסים לשם.

<רועי כהן: ברגע שישלמו עליך את הביטוח הלאומי, יהיה עדיף לו לעשות אותך כעובד.

<רועי כהן: אני אומר לך את זה.

<רועי כהן: זה יביא בסופו של דבר למצב שאותם אמנים, תהיה להם רשת ביטחון סוציאלית אחרת ממה שיש להם כיום.

<רועי כהן: אני חושב שהשלב הבא יהיה השלב בו אותו גוף ייקח את אותם עובדים וייתן להם את כל רשת הביטחון.

<רועי כהן: כך אני הייתי מאמין והייתי רוצה שזה יקרה.

מירב בן ארי: היום האמן שעובד הוא גם עובד במקום עבודה וגם משלם על עצמו ביטוח לאומי?

<רועי כהן: כן.

<יוסף פולסקי: האמן היום, כל אמן, אם הוא לא נכנס לתנאים של הצו, הצדדים לחוזה, לתנאי העבודה, יכולים להסדיר את התנאים ביניהם, אם במסגרת של עצמאי, פרילנסר.

מירב בן ארי: חוזה שהם חותמים ביניהם ומסדירים ביניהם את התנאים.

<יוסף פולסקי: כן.

<יוסף פולסקי: נכון.

מירב בן ארי: אבל אם אין לו התקשרות ספציפית עם המקום?

<אדם שטורם: אם את רוצה, אני אסביר.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: תסביר.

<אדם שטורם: אני יועץ משפטי של שח"ם, ארגון השחקנים.

מירב בן ארי: מי עכשיו היושב ראש?

<אדם שטורם: אסתי זקהיים.

<אדם שטורם: הצו הזה, התיקון הספציפי בצו הזה, רוב הציבור שזה יחול עליו זה ציבור השחקנים כי הם ציבור האמנים הגדול המבצע בישראל.

<אדם שטורם: מה שקורה היום בפועל זה ששחקנים מועסקים בחוזים שהם לכאורה חוזי פרילנס.

<אדם שטורם: זה אומר שאין יחסי עובד-מעביד בינם לבין התיאטראות או מקומות אחרים בהם הם מועסקים, אפילו שכל מהות העבודה היא עבודה לכל דבר שאין הבדל בינה לבין כל שכיר אחר.

<אדם שטורם: יש שעות קבועות, יש שליטה, פיקוח, מתקיימים כל המבחנים של הפסיקה שנוגעים ליחסי עובד-מעביד אבל מכוח השוק יש למעסיקים האלה יכולת להחתים אותם על חוזה פרילנס ובהקשרים האלה לא לשלם להם תנאים סוציאליים, ימי מחלה, דמי הבראה, כל התנאים שמגיעים לעובד שכיר במדינה.

<אדם שטורם: התיקון הזה יביא לכך – זה כבר נעשה בחלק מהתיאטראות – שזה ייעשה בכל המקומות שמעסיקים שחקנים, וזה שאותו מעסיק, אפילו אם הוא חושב שאין יחסי עובד-מעביד והוא קובע את זה בהסכם, יצטרך לשלם את הביטוח הלאומי כשהיום באמת הם עושים את זה כעצמאים.

<אדם שטורם: מה שזה יקנה, כמו שרועי אמר, את האפשרות לאותם שחקנים אחרי חצי שנה של עבודה בתיאטרון, לדוגמה כאשר הצגה יורדת, לחתום ולקבל דמי אבטלה, מה שהיום הם לא יכולים לקבל.

<אדם שטורם: זה ישנה גם לעניין דמי לידה ואולי עוד עניין של פגיעה בעבודה למרות שכאן אני פחות יודע.

<יוסף פולסקי: אין לזה שינוי.

<יוסף פולסקי: מבחינת פגיעה בעבודה ודמי לידה, לא אמור להיות בזה שינוי.

<יוסף פולסקי: הזכאות עצמה העקרונית קמה גם אם אתה עצמאי ועצמאית וגם אם אתה שכיר.

<אדם שטורם: השיעור שלהם.

<רועי כהן: השיעור יהיה שונה.

<יוסף פולסקי: יכול להיות שחישוב השיעור הוא שונה.

<אדם שטורם: הדבר הכי גדול הוא באמת עניין דמי האבטלה כאשר היום בעצם שחקן שההצגה שלו יורדת, אין לו שום יכולת להיות זכאי לדמי אבטלה.

<רועי כהן: אני חושב שהיום מה שהמחוקק עושה, הוא בעצם מתאים את שוק העבודה למה שקורה בשטח.

<רועי כהן: כלומר, יש אנשים שהם פרילנסרים אבל מגיעות להם זכויות.

<רועי כהן: אנחנו בשנת 2018, אנחנו 12 אחוזים מסך העובדים במשק שהם עצמאים.

<רועי כהן: עד 2030 הצפי יהיה ש-20 אחוזים מסך העובדים יהיו עצמאיים ופרילנסרים.

<רועי כהן: יותר ויותר אנשים הופכים לעבוד בכמה מקומות, להיות פרילנסרים ולכן צריך לתת להם רשת ביטחון.

<רועי כהן: מה שהכנסת עושה היום, מה שהשר יחד עם ועדת העבודה והרווחה עושה, הם בעצם מביאים בשורה לאותם אמנים שמצפים לקבל את היחס מהמדינה כאנשים שעובדים, קמים בבוקר, עובדים במקום עבודה ורוצים לקבל זכויות.

<רועי כהן: לכן אני חושב שזו בשורה מאוד מאוד גדולה.

<רועי כהן: אני בכל אופן חושב שהיום אפשר להגיד שכנסת ישראל עבור האמנים עשתה צעד גדול מאוד לגרום להם להרגיש שהמדינה מסתכלת עליהם.

<אדם שטורם: בהזדמנות זו אני רוצה להודות בשם שח"ם.

<אדם שטורם: הביטוח הלאומי במובן הזה משתף פעולה בצורה יוצאת דופן.

<רועי כהן: נכון.

<יוסף פולסקי: בגלל שהחמיאו לנו כבר, אני מצטרף לדלת הפתוחה.

<יוסף פולסקי: אכן הביטוח הלאומי ביחד עם שח"ם, אחרי התיקון הזה, אמור להוציא עלון מידע לתיאטראות השונים כדי שידעו גם מה החובות ומה הזכויות כתוצאה מהתיקון הזה.

מירב בן ארי: נהדר.

<יועצת משפטית: אני רוצה לשאול לגבי סעיף התחולה.

<יועצת משפטית: למה זה שלושה חודשים מיום הפרסום?

<יוסף פולסקי: כי אנחנו רוצים שידעו על זה.

<יוסף פולסקי: שאנשים יוכלו להיערך לזה.

<יוסף פולסקי: בעצם עד היום משלם התמורה שהיום הוא הופך להיות מעסיק - - -

<רועי כהן: למה שלושה חודשים?

<רועי כהן: אני לא מבין.

<יוסף פולסקי: אני אסביר.

<יוסף פולסקי: עד היום בגלל הצורך שרועי קרא לו ארכאי, אבל בגלל הצורך באישור של השר להסכם, כל עוד השר לא אישר את ההסכם, לכל הפחות לעניין חוק הביטוח הלאומי, אם השר לא אישר את ההסכם, הוא לא היה נחשב מעסיק.

<יוסף פולסקי: המעסיק לא היה מחויב בתשלום דמי ביטוח.

<יוסף פולסקי: יש לזה משמעות גם מבחינת המעסיק.

<יוסף פולסקי: אם מעסיק עכשיו עומד לחתום על הסכם מול האמן, ידע על זה ויוכל להיערך לכך.

<יוסף פולסקי: לכן גם החלנו את התחולה של החוק, של התיקון לחוק, רק על הסכם שייכרת מיום התחילה ואילך.

מירב בן ארי: אם ההסכם גם כך חל על הסכמים שהם מעכשיו והלאה, לא צריך שלושה חודשים.

מירב בן ארי: מספיק חודש, מקסימום.

מירב בן ארי: דמי ביטוח לאומי, אומרת היועצת המשפטית, משולמים.

מירב בן ארי: גם כך אין לך החלה רטרואקטיבית.

מירב בן ארי: יש לך על הסכמים מהיום והלאה.

<יוסף פולסקי: לביטוח הלאומי אין התנגדות לשנות את זה.

<יוסף פולסקי: אני חושב שגם בגלל שלא נמצאים כאן ארגוני המעסיקים, מן הראוי לתת שלושה חודשים.

<יוסף פולסקי: זה לשיקול הוועדה.

<יוסף פולסקי: אני חושב שהיה צריך להשאיר את זה על שלושה חודשים כפי שזה נכתב.

<אדם שטורם: כשאת ההתראות יתחילו לשלם בזמן ויתחילו לשלם את הזכויות הסוציאליות, זה יותר חשוב מהיום וזאת הבשורה שצריכה לצאת.

<אדם שטורם: לא לתת להם עוד זמן.

<אדם שטורם: הם צריכים לשלם מעכשיו.

מירב בן ארי: חודש מיום פרסום הצו זה ייכנס לתוקף.

מירב בן ארי: זה מספיק זמן כדי להיערך.

<יועצת משפטית: צו הביטוח הלאומי (סיווג מבוטחים וקביעת מעבידים) (תיקון), התשע"ח-2018 בתוקף סמכותי לפי סעיף 6 לחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 (להלן – החוק) ולאחר שנועצתי במועצת המוסד לפי סעיף 12 לחוק ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מצווה לאמור: תיקון התוספת הראשונה בתוספת הראשונה לצו הביטוח הלאומי (סיווג מבוטחים וקביעת מעבידים), התשל"ב-1972, בטור ב' בפרט 13 – אחרי "לתקופה של רבע שנה" יבוא "לפחות".

<יועצת משפטית: אחרי "לסדרה של חמש הופעות" יבוא "לפחות".

<יועצת משפטית: המלים "ובלבד ששר העבודה והרווחה אישר את ההסכם לאחר שהתייעץ במועצה" – יימחקו.

<יועצת משפטית: תחילה ותחולה תחילתו של צו זה באחד בחודש שלאחר חודש מיום פרסומו (להלן – יום התחילה) והוא יחול על הסכם שנכרת ביום התחילה ואילך.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: חודש נראה לי סביר.

מירב בן ארי: מי בעד אישור צו הביטוח הלאומי (סיווג מבוטחים וקביעת מעבידים) (תיקון), התשע"ח-2018?

מירב בן ארי: מי נגד?

מירב בן ארי: מי נגד?

מירב בן ארי: מי נמנע?

מירב בן ארי: בעד – פה אחד

מירב בן ארי: הצו אושר פה אחד.

מירב בן ארי: ברכות לשח"ם.

מירב בן ארי: תודה רבה לביטוח הלאומי ותודה ללוחם האמיץ בכנסת, רועי כהן.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

<רועי כהן: תודה גם לשר הרווחה והעבודה.

מירב בן ארי: ודאי.

<רועי כהן: ולוועדת העבודה והרווחה.

<רועי כהן: סוף כל סוף עושים סדר.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: הישיבה נעולה.