ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 559, 2018-02-12 09:30

יואב קיש: בוקר טוב, שלום, אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: נמצא איתנו מהמשרד לבטחון פנים, מהמשטרה, ניצב ג'מאל חכרוש, ראש המנהלת לשיפור שירותי המשטרה ביישובים הערביים.

יואב קיש: הישיבה הזו זו ישיבת מעקב ואנחנו נשמע ממנו על איפה נמצא המהלך של המשטרה להורדת האלימות במגזר הערבי.

יואב קיש: זו המטרה שלנו בדיון הזה.

יואב קיש: אני רוצה להתחיל ולומר דבר שהוא מאוד ברור.

יואב קיש: האלימות במגזר הערבי פוגעת קודם כל בחברה הערבית עצמה וזה ברור לכולם.

יואב קיש: אנחנו יותר ויותר רואים שהמגזר בפני עצמו הוא חסר אונים מול אותה אלימות והסיבה לכך היא, לא יודע אם לקרוא לזה חוסר האמון או הקשר שהוא מאוד מורכב בין המגזר לבין גורמי אכיפת החוק.

יואב קיש: אין ספק שזה חלק מהמהות שאמורה לפתור את הבעיה של האלימות במגזר וכל עוד הקשר הזה יישאר, אני אפילו לא יודע אם להגיד כבדהו וחשדהו, אבל חשדהו בוודאי, אז כל עוד זה שם יהיה קשה להביא לתוצאות משמעותיות בהורדת האלימות.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שהבעיה הזו היא בעיה אמיתית, אין לה שום קשר בין הנושא של ההתנצחות בין ימין ושמאל, או בין יהודים לערבים, זה ממש לא רלוונטי, אנחנו נעשה פה דיון שחברי כנסת יהיו פה מכל הסיעות ומן הסתם גם לי יכולות להיות דעות שונות לחלוטין מהם בנושאים מסוימים, אבל בנושא הזה אני חושב שכולנו מאוחדים במשימה החשובה הזו.

יואב קיש: בכלל לגבי המגזר הערבי אני חושב שאנחנו רואים שתי מגמות.

יואב קיש: יש מגמה אחת שהיא מגמה מאוד מסוכנת, שצריך להילחם בה, מגמת ההתבדלות, אנשים שפונים לטרור ואלימות כלפי המדינה וכלפי רשויות החוק.

יואב קיש: המקרים האלה, לא נדון בהם עכשיו, אבל אני אומר לכם שאנחנו נילחם בהם בכל הכוח.

יואב קיש: בצד השני מגמה מאוד טבעית ונכונה של אזרחים במגזר הערבי שרוצים לחיות כאזרחים שווי זכויות לחלוטין במדינה יהודית דמוקרטית נורמטיבית ששומרת חוק ושהם מסוגלים להרגיש שגם רשויות החוק משרתות אותם במדינה זו.

יואב קיש: ואולי עקב הבלבול בין המגמות האלה אנחנו הגענו למצב שנוצר חוסר אמון במגזר עם הרשויות עצמן.

יואב קיש: לכן אני אומר לכם, גם כחבר, בן לתנועת ז'בוטינסקי, שרואה חשיבות בשוויון אזרחי של זכויות, וחובות דרך אגב, גם לחברה הערבית, אני אעשה כל מה שאני יכול בשביל באמת שאזרחי ישראל מהמגזר הערבי ירגישו שרשויות החוק נועדו קודם כל בשבילם, בשביל לשמור על ביטחונם ובשביל למנוע את האלימות במגזר.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שהממשלה, ובעניין הזה אני גאה שממשלת הליכוד, בהובלת הליכוד, עושה לא מעט לשינוי המצב ואנחנו נשמע מהניצב על הגיוסים, על תחנות המשטרה, על תכנית העבודה וכל מה שקשור בהתפתחות בעניין הזה.

יואב קיש: יש לנו עוד הרבה מה לעשות והדרך ארוכה.

יואב קיש: הישיבה הזו תהיה ישיבת מעקב וביקורת על ההתקדמות של העשייה של המשטרה.

יואב קיש: עיקר השיח יהיה שבו ניצב חכרוש יציג את העניין, אבל לפני שאנחנו נתחיל במצגת שלך אני כן הייתי רוצה לראות אם חברי הכנסת רוצים להגיד כמה מילות פתיחה, בקצרה, בבקשה.

יואב קיש: אין מצגת, יהיו רק דברים.

יואב קיש: רשום לי אכרם חסון ראשון.

יואב קיש: בבקשה.

אכרם חסון: בוקר טוב לכולם.

אכרם חסון: אדוני היושב ראש, קודם כל תודה רבה על קיום הדיון החשוב הזה.

אכרם חסון: ללא כל ספק בשנה האחרונה קיימנו לפחות, לא רוצה להגזים, אבל לפחות שבעה דיונים עם ג'מאל חכרוש ועם צמרת המשטרה כי הנושא הזה הוא נושא שכואב לכולם.

אכרם חסון: כל שבוע באופן קבוע אני מתארח בפאנל פנורמה בטלוויזיה של הלא ואני שומע את ראשי המגזר הערבי באותו סצנריו, באותו תקליט, 'המשטרה אשמה', 'המשטרה אשמה', ו'אין לנו מענה, אין לנו עזרה ואין לנו סיוע'.

אכרם חסון: אני רוצה להגיד לכם בצורה הכי אחראית, אני חושב קודם כל אנחנו, כנבחרי ציבור במגזר הערבי, לא רק חברי כנסת, כל מי שנושא בדגל של אחריות ציבורית ומשרת את האוכלוסייה הערבית נלחם בתפקידו במלחמה באלימות.

אכרם חסון: אני זוכר בישיבות בשנתיים האחרונות עם המשטרה, כל דבר כמעט שביקשנו מהמשטרה וכל דבר כמעט שביקשנו מהשר כדי לעשות באו לקראתנו שנעשה, אבל לצערי הרב האלימות לא ירדה מסדר יומו של המגזר הערבי.

אכרם חסון: יותר מ-300,000 כלי נשק מסתובבים בצורה לא חוקית ומסכנים את האזרח היהודי לפני הערבי במדינת ישראל.

אכרם חסון: לא היה לנו מספיק מענה, למרות שהמשטרה עשתה הרבה מבצעים ואנחנו שותפים ואנחנו מקבלים דיווחים כחברי ועדת הפנים ואנחנו רואים את העשייה הרבה, גם הוקמו תחנות משטרה, הוגדלו המכסות מבחינת משרות בנקודות משטרה שהעלו אותן לדרגת תחנה, הוספו תחנות חדשות, אבל אני חושב שכחברה אנחנו נכשלנו.

אכרם חסון: ברגע שאני מסתכל ואני רואה מעל 53% מהאנשים האלימים בחברה הישראלית, אלה שפגעו באחרים או עובדי ציבור או אזרחים רגילים, הם מהמגזר הערבי, כאשר אנחנו בקושי 22% אז סימן שמשהו לא בסדר.

אכרם חסון: כאשר אנחנו מאבדים 1,300 איש, אזרחים ערבים שנרצחו על ידי ערבים במשך עשר השנים האחרונות, זה אומר שמשהו אולי בתרבות שלנו נפגם.

אכרם חסון: אנחנו צריכים להשקיע יותר במערכת החינוך הערבית בנושא האלימות, צריך להשקיע את התקציבים שם.

אכרם חסון: המשטרה לא יכולה לפתור לנו את כל הבעיות.

אכרם חסון: לכן אני קודם כל שמח שאנחנו נשמע את הנתונים, אבל אני מבקש מכבודך שאנחנו נזמן גם את שר החינוך בישיבה הבאה ונבדוק איך אנחנו מעצימים את מערכת החינוך, איך אנחנו משקיעים בגני הילדים, בכל בתי הספר, גם בחברה עצמה, כדי לשנות את התרבות, להביא ליותר סובלנות וליותר אחריות, כי אנחנו מדברים על החיים שלנו.

אכרם חסון: אני חושב, כפי שאמרתי, שאנחנו כולנו נכשלנו בזה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שבאמת עד היום עסקנו בשני נושאים עיקריים בתוך האלימות ככלל, האחד זה כמובן כמות הנשק הבלתי חוקית, שהיא איזה שהוא טריגר לכל הבעיה במגזר, ונושא נוסף זה אלימות כלפי נשים, רצח נשים במגזר.

יואב קיש: באמת שני נושאים שככה טיפלנו בהם בצורה יותר ממוקדת בתוך כל תחום האלימות.

יואב קיש: אתה מוסיף את הנושא של החינוך, אני חושב שזה באמת ראוי ואנחנו נבחן להתקדם עם זה.

יואב קיש: לאה פדידה, בבקשה.

לאה פדידה: קודם כל נושא מיגור האלימות הוא נושא ראשון במעלה בכלל במדינת ישראל ואם עסקינן במגזר הערבי, אלימות היא אלימות וצריך למגר אותה ולהוקיע אותה, נקודה.

לאה פדידה: אבל אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

לאה פדידה: כשנשים מתלוננות, ו-80%, על פי דוח המחקר של הכנסת, מהפשעים נגד הנשים והרצח נגד נשים לא מפוענח, זו נקודה אדומה.

לאה פדידה: אנחנו צריכים לשים לב, אנחנו יודעים שלמשטרה יש כוח הרתעה וכוח חינוך, אישה שמגיעה למשטרה ומתלוננת צריכה להיות בטוחה שנעשה הכול והכול למנוע את הרצח שלה ולפענח את הרצח לכבוד משפחתה ולזכרה ואנחנו רואים ש-80% מהמקרים לא מפוענחים.

לאה פדידה: לעומת זאת אנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד שהמשטרה אשמה.

לאה פדידה: יכול להיות שניתן לעשות יותר, יכול להיות שדרושות עובדות סוציאליות בשפה הערבית והסברה, אבל אנחנו צריכים, ואני מסכימה איתך חבר הכנסת, לעבור לחינוך ולהגיד שאלימות היא לא הפתרון לכול.

לאה פדידה: אנחנו עדים בחודש האחרון למקרי ירי ושריפת מכוניות וירי על מסגד וגבר נרצח ורצח על כבוד המשפחה ורצח על כבוד כזה או אחר.

לאה פדידה: מישהו פה צריך להבין שאנחנו נמצאים במדינת ישראל, מדינה דמוקרטית, שההווי הזה והמסורת הזו השתנתה ואנחנו צריכים לכבד את החוק, לכבד את החברה בה אנחנו נמצאים, להיות איש לרעהו בלי אלימות והחובה היא על שני הצדדים.

לאה פדידה: על החברה הערבית להוקיע, לחנך ולצאת במסע הסברה, ועל המשטרה לתת דגש יותר לתרבות ולהווי במסגרת של עובדות סוציאליות, שוטרים דוברי השפה, הסברה בכיתות, כי בסופו של דבר אנחנו לא רוצים להגיד 'נו נו נו אתם פוגעים בעצמכם', אלא אנחנו רוצים להגיע לחברה שיהיה בטוח להסתובב בה בכל מגזר, בכל עדה, שמדינת ישראל תהיה מקום בטוח יותר וכל אזרח יגיד 'אני יודע שמשטרת ישראל עושה הכול על מנת גם למנוע ועל מנת גם להגן עליי ולפענח, חלילה, אם יהיה רצח של נשים כזה או אחר'.

לאה פדידה: תודה.

יואב קיש: תודה רבה, חברת הכנסת לאה פדידה.

יואב קיש: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בבקשה.

טלב אבו עראר: תודה, מכובדי היושב ראש, על קיום הדיון החשוב הזה.

טלב אבו עראר: אני באמת לא רוצה שהדיון הזה והישיבה הזאת יהיו רק לפרוטוקול, אלא עם תכניות, לשמוע מהמשטרה מה היא מתכוונת לעשות.

טלב אבו עראר: האלימות ממשיכה לחגוג באזורנו, ביישובינו, ולכן רמת הפענוח עדיין, מלפני כמה שנים, כמעט שלא פוענח מקרה רצח אחד.

טלב אבו עראר: אני פונה לנציג המשטרה, עם כל הכבוד, מכובדי היושב כאן, חכרוש - - -

לאה פדידה: מה זה חכרוש?

יואב קיש: ניצב ג'מאל חכרוש.

טלב אבו עראר: מה זה חכרוש?

טלב אבו עראר: ג'מאל חכרוש, זה השם שלו.

לאה פדידה: אוקיי, לא, חשבתי שזו איזו מילה בערבית שאני לא מבינה.

טלב אבו עראר: שכל הזמן הוא מייצג כאן את המשטרה, הוא ערבי, אבל באמת כדאי בישיבות כאלה שיהיה נוכח גם המפכ"ל כאן, לפחות, אם לא השר.

יואב קיש: אני אתייחס לזה.

יואב קיש: קודם כל ככה, אני ניסיתי לתאם עם המפכ"ל, הוא אמר שהוא לא יכול להגיע.

יואב קיש: הוא רצה להגיע, מאוד, ואני התלבטתי אם לדחות את הישיבה - - -

לאה פדידה: הוא עסוק בחוקרים שחוקרים את החוקרים.

יואב קיש: לא קשור.

יואב קיש: אני אומר ככה, בלי פוליטיקה עכשיו, אנחנו עוסקים בעניין.

יואב קיש: הוא רצה, היה לו חשוב מאוד להגיע, המשמעות הייתה לדחות את הישיבה הזו בשבועיים-שלושה לפחות, לא רציתי, זו ההחלטה שלי.

טלב אבו עראר: טוב.

טלב אבו עראר: לכן, מכובדי, האזרח הערבי היום, האמון שלו במשטרת ישראל שואף לאפס, למה?

טלב אבו עראר: אחרי שאיבדו את הביטחון האישי, ביישוב, בבית, בכל מקום, ולכן מה אתה אומר, מכובדי היושב ראש, וגם נציג המשטרה כאן, על מקרי רצח, מלפני כמה חודשים, לא מקרה אחד, אלא שניים או שלושה, שאני יודע לפחות בנגב, שאפילו חשוד אחד לא נחקר.

טלב אבו עראר: חשוד אחד לא נחקר.

יואב קיש: לא נחקר או לא נעצר?

טלב אבו עראר: לא נחקר אפילו.

טלב אבו עראר: אני ממש מתייחס לכל הדברים האלה ברצינות, ואתה יכול לבדוק אחריי.

יואב קיש: אנחנו נשמע את התייחסות הניצב בעניין.

מיקי לוי: איך אתה יודע שלא נחקר?

טלב אבו עראר: אני יודע, אני גר בנגב, אני בדואי.

טלב אבו עראר: אני גר בנגב ואני יודע מקרוב, בדיוק.

טלב אבו עראר: לא נחקרו אלה ש - - -

יואב קיש: אני מניח שיהיו לו תשובות טובות, אם לא יהיו לו אז נבדוק.

יואב קיש: בבקשה.

טלב אבו עראר: לכן, אם כך המשטרה, שהיא כאילו תמשיך לעבוד בצורה הזו, שהאלימות נהייתה עכשיו חלק מהחיים שלנו, גם המשטרה התרגלה וגם אנחנו, אנחנו בבעיה, אז למי נפנה?

טלב אבו עראר: הנשק הבלתי חוקי, שעליו דיבר ד"ר אכרם חסון, כמעט שאין בית בחברה הערבית היום, בוא נתייחס לנגב, כמעט אין בית אחד בלי נשק, בלתי חוקי, נשק הכי מתקדם, הכי מודרני, שלמשטרה אין אותו או לצבא אין אותו.

טלב אבו עראר: מה, יש צבא בתוך צבא או משטרה בתוך משטרה?

טלב אבו עראר: באמת.

טלב אבו עראר: נכון, נכון מאוד שאפשר להגיד שנופל חלק מהאלימות הזו עלינו אנחנו כחברה, כהנהגה, כי כל ערבי כאן צריך לדאוג למגר את האלימות, אבל המשטרה לא עושה את שלה.

טלב אבו עראר: בכוונה או לא בכוונה, המשטרה תשיב על זה.

יואב קיש: טוב, תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת ג'מעה אזברגה, בבקשה.

ג'מעה אזברגה: אדוני היושב ראש, תודה רבה ואנחנו חושבים שהדיון הזה חשוב מאוד, אבל צריך להסתכל על הדיון הזה, לדעתי, משני היבטים.

ג'מעה אזברגה: האחד, אלימות במגזר הערבי היא נתון, היא הפכה להיות, לצערי, נתון, אבל יש גם צד אחר, יש אלימות של המשטרה כלפי האוכלוסייה הערבית וזה גם כן דבר שצריך לקחת אותו בחשבון.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שצריך לטפל, לא בסימפטום, מה שאנחנו עושים עכשיו זה טיפול בסימפטום, לא במקור של הבעיה.

ג'מעה אזברגה: המקור של הבעיה, אני חושב שבהנהגה של המגזר הערבי לקחו את העניין הזה ברצינות ובשיא הרצינות, יש בוועדת המעקב העליונה יושב ראש ויש ועדה לאלימות במגזר הערבי, אני חושב שצריך לקחת בחשבון גם את הלחץ שנתון ושרוי בו הצעיר הערבי שנמצא כל הזמן בלחץ.

ג'מעה אזברגה: אנחנו לא יכולים להאשים את הקורבן.

ג'מעה אזברגה: אם למשטרה יש תכנית שתחשוף את התכנית ותגיד מה, חוץ מבניית תחנות.

ג'מעה אזברגה: הכי קל והכי פשוט לבנות תחנות.

ג'מעה אזברגה: אני יכול להעיד על מקרים, מקרה של אישה שהתלוננה, הגיעה הביתה בליווי של המשטרה והיא קיבלה מכות מול המשטרה ואחרי חודש התיק נסגר.

ג'מעה אזברגה: היא הגישה תלונה, כמו שאמרה חברת הכנסת פדידה, היא הגישה תלונה למשטרה, נקלעה להגיע למקלט, הגיעה לבית בליווי שוטרים, קיבלה מכות מול השוטרים, מול השוטרים, מהמשפחה שלה ובסוף אני נתתי לה את המספר של עאידה, שהיא תדבר עם עאידה כיושבת ראש הוועדה למעמד האישה.

ג'מעה אזברגה: היא קיבלה מכות מול השוטרים ואחרי חודש, לצערי, התיק נסגר מחוסר ראיות, או מכל מיני סיבות.

ג'מעה אזברגה: אני אומר לך, יש למשטרה, עם כל הצער שבעניין, חלק גדול בזה שהם סוגרים עין וסוגרים תיקים ככה.

ג'מעה אזברגה: אני חושב, בכל העניין הזה, אם יש תכנית, שיחשפו את התכנית.

ג'מעה אזברגה: חוץ מהעניין של בניית תחנות, שזה הדבר הכי קל.

ג'מעה אזברגה: בנתניה, עד כמה שזכור לי, מקור העבריינות היה בצפון ובמרכז, עשו תכנית, הוציאו אותה לפועל ועובדה, בנתניה אתה יכול להסתובב חופשי, הפסיקו לשלם דמי חסות.

ג'מעה אזברגה: זהו, זה בינתיים מה שאני רוצה להגיד בשלב הזה.

ג'מעה אזברגה: תודה לך.

יואב קיש: טוב, תודה רבה לך, חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

יואב קיש: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב ראש, ותודה על כינוס הישיבה הזו.

דב חנין: אדוני היושב ראש, בפנינו, חברי הוועדה, נמצא מחקר שהוכן על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

יואב קיש: תיכף נציג אותו, אני נתתי לחברי הכנסת לדבר קודם.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: באמת, לבקשתה של חברתי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, המחקר הזה עוסק בשאלה של האלימות החמורה והרצח.

דב חנין: אנחנו עכשיו נשמע את הנתונים, אבל אפילו השורה הראשונה של הדוח, כשאנחנו מדברים על פי חמישה שיעור מקרי הרצח בחברה הערבית ביחס לחברה היהודית.

דב חנין: זה נתון מדהים, זה נתון מזעזע.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על אלימות חמורה אנחנו מדברים על יותר ממחצית הקורבנות שהם מהחברה הערבית.

<קריאה: 64% יותר נכון.

דב חנין: וזה נתון מחריד.

דב חנין: אבל הנתונים האלה של האלימות החמורה ושל הרצח ושל הקורבנות הרבים שנופלים לאלימות חמורה הם רק בעצם הקצה הגלוי של הקרחון, כי יש לנו באמת מתחת לזה מערכת של אלימות ופחד ויריות בלילה ושימוש בנשק ואיומים שהופכים את החברה הערבית לחצר אחורית מוזנחת וחסרת ביטחון בחברה שלנו.

דב חנין: אני רוצה, אדוני היושב ראש, בכל זאת להתמקד בנקודה אחת שהיא מבחינתי נקודת מפתח והיא אינפלציית הנשק הבלתי חוקי שקיים באוכלוסייה הערבית.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני אומר לך, כיושב ראש חדש של ועדת הפנים, זה לא יאומן מה שקורה שם.

דב חנין: אנחנו לא מדברים רק על אקדחים ורובים, אנחנו מדברים על טילים שנמצאים בידי אנשים.

דב חנין: טילים.

דב חנין: דבר כזה בכלל ייתכן?

דב חנין: זה נראה שבחברה מודרנית שומרת חוק אפשרי שמישהו יחזיק טיל או טילים בבית?

דב חנין: אלה דברים שלא יאומנו.

דב חנין: מאיפה מגיעים כל כלי הנשק האלה?

דב חנין: אנחנו מדברים על אינפלציית נשק בקנה מידה אדיר.

דב חנין: אני שומע את הטענות של המשטרה שאומרת 'אנחנו מתקשים לאסוף את הנשק, זה לא בידינו, אין לנו כוח' וכדומה.

דב חנין: את הטענות האלה אני לא מצליח להבין - - -

מיקי לוי: הם לא אומרים את זה.

דב חנין: אני שמעתי את הטענה הזו לפחות פעם אחת, חבר הכנסת לוי, אני שמח שאתה לפחות לא מצטרף אליה, כאיש בעל הרבה ניסיון במשטרה.

דב חנין: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, כאשר יש לפעמים חתונות שבהן לעיני מאות אנשים מישהו יורה בנשק, יש בעיה לדעת אצל מי יש נשק?

דב חנין: כאשר אנחנו כולנו יודעים, שירותי הביטחון, כאשר יש שלושה צעירים שמתארגנים כדי לעשות איזה שהוא אירוע, שעה אחרי שהם נפגשים כבר עוצרים את כולם, עוד לפני שקרה משהו - - -

יואב קיש: הלוואי שזה היה נכון.

דב חנין: לא, מישהו יכול לשכנע אותי שבידי המדינה אין את הכלים, כאשר היא רוצה לפעול, אין את הכלים לפעול?

דב חנין: לכן, אדוני היושב ראש, אני חושב שמה שצריך לעשות כאן זה שינוי גישה מאוד מאוד עמוק.

דב חנין: והנקודה האחרונה, המכתב הראשון שאני הוצאתי, כחבר כנסת, כאשר אני נבחרתי, וזה היה כבר לפני עוד מעט 12 שנים, היה לשר לבטחון פנים בעניין של איסוף נשק באוכלוסייה הערבית.

דב חנין: זה היה גדעון עזרא ואני כתבתי לו אז ואני חוזר על זה גם עכשיו, הנהגת הציבור הערבי, חברי הכנסת שנמצאים כאן, ראשי הרשויות המקומיות, כולם מוכנים להתגייס למאמץ משותף.

דב חנין: צריך לעשות את זה לא מול החברה הערבית ולא נגד החברה הערבית אלא ביחד, במאמץ משותף, יחד עם הנהגת האוכלוסייה הערבית, עם חברי הכנסת, עם ועדת המעקב, עם ראשי העיריות והרשויות המקומיות, לעשות מהפך שאומר לאנשים בסופו של דבר שלהחזיק נשק בבית זה לא כבוד, זו בושה גדולה ואנחנו רוצים להיות חברה בלי נשק, חברה שחיה בשלום ונהנית מביטחון.

דב חנין: תודה רבה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: בפתיחת דבריך התייחסת לדוח של הממ"מ, נמצאת איתנו רינת בניטה, שתתייחס ותציג.

יואב קיש: זה דוח שחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן ביקשה, אני לא יודע אם מטעם הוועדה, או איך ביקשת .

עאידה תומא סלימאן: לא, באופן אישי.

יואב קיש: כמובן שנתייחס לזה.

יואב קיש: אני חושב שבדבריך התייחסת לנושא הנשק הבלתי חוקי, שבהחלט זאת בעיה, אני לא יודע אם זה הבעיה או התסמין, זה לא משנה, חייבים לטפל בעניין הזה כדי להוריד את רף האלימות.

יואב קיש: אנחנו נשמע התייחסות של הניצב גם לעניין הזה.

יואב קיש: בבקשה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, היושב ראש.

עאידה תומא סלימאן: אני שוב רוצה לברך על זה שאחד מהדיונים הראשונים שקבעת לוועדה הזו, לאחר שנכנסת לתפקיד, זה הנושא שנקרא אלימות, תיכף תשמעו מה יש לי להגיד על המושג אלימות, שאני חושבת שמשתמשים בו לא נכון במקרה הספציפי הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם קודמך בתפקיד כיושב ראש דאג להקים קבוצת עבודה שכללה גם אותי בזמנו וגם את חבר הכנסת אוסאמה סעדי וגם נציגות של האוכלוסייה הערבית, ונמצא איתנו השייח' ריאן, שהוא גם יושב ראש ארגון שיוחד למאבק בתופעה ועוד אנשים.

עאידה תומא סלימאן: קודם לפני שאני מתחילה אני הייתי רוצה לבקש שאולי נמשיך בעשייה בתוך קבוצת העבודה, שהיא יותר נכנסת לפרטים והיא כן יכולה לטפל בבעיה.

עאידה תומא סלימאן: אני מזכירה את זה כי אני חושבת שלא כדאי להתחיל כל פעם מנקודת האפס, למרות שאני יודעת שזה דיון ראשון שאתה מנהל בנושא ואתה רוצה ללמוד וטוב שאתה רוצה ללמוד את הנושא, אבל כדאי מאוד באמת - - -

יואב קיש: לא, זה גם דיון מעקב, אני רוצה גם בפורום הזה, זה לא מספיק שיש קבוצה מצומצמת, אלא חשוב שגם בפורום הזה של הוועדה יהיה מעקב.

עאידה תומא סלימאן: אז אני שמחה לראות שזה מעקב, גם כדי לראות אם מתקדמים ולאן אנחנו מתקדמים.

יואב קיש: בוודאי.

עאידה תומא סלימאן: מבחינת המסמך שביקשתי והממ"מ סיפק רק בתקופה האחרונה, שתדעו לכם, ונתחיל עם זה, אני ביקשתי את המסמך הזה בדצמבר 2016, ממש לאחר שנה שנכנסתי לכנסת, רציתי להבין יותר לעומק את העניין, כי זה נושא שאני עוסקת בו הרבה שנים.

עאידה תומא סלימאן: לקבל את המידע הזה, אני יודעת שזה לא בגללם, בגלל שהם בעצמם בממ"מ לא קיבלו את המידע שהם דרשו פעם ופעמיים ושלוש וארבע מהמשטרה, זה אומר דרשני.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי זה אומר חלק מהתמונה של איך המשטרה מטפלת בנושא.

<רינת בניטה: רגע, סליחה, עאידה, ברשותך.

<רינת בניטה: במקרה הזה המשטרה העבירה את המידע ומי שחסם את קבלת המידע זה לא הייתה המשטרה אלא לשכת השר.

<רינת בניטה: זאת אומרת יש פה איזה שהוא - - - שזה משמעותי.

מיקי לוי: - - - עזבו את המשטרה כבר.

דב חנין: זה עוד יותר חמור, כי יש חוק.

עאידה תומא סלימאן: אל תיקח את זה אישי, תירגע, תירגע.

עאידה תומא סלימאן: אל תיקח את זה אישי, אתה עכשיו בצד הפוליטי, לא במשטרה.

יואב קיש: סליחה, סליחה, חבר הכנסת מיקי לוי, תיכף זכות הדיבור שלך - - -

מיקי לוי: בואי נתקוף את השר, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לתקוף אף אחד.

יואב קיש: חברת הכנסת, עצרי רגע, תמתיני, בבקשה.

דב חנין: זה אפילו עוד יותר חמור.

יואב קיש: אני מבקש מחברי הכנסת לשמור על השקט.

יואב קיש: נשמעה השאלה, יש פה נציג השר שיוכל להתייחס?

יואב קיש: אז תתפוס מקום באחד המקומות וגם נציג השר יתייחס לעניין.

יואב קיש: בבקשה.

מסעוד גנאים: עד עכשיו דיון למופת, בדרך כלל דיונים כאלה הם יותר סוערים, אבל טוב.

<קריאה: חשיפה מעניינת.

עאידה תומא סלימאן: מה לעשות, זה כנראה תפקידי בתקופה האחרונה, לעשות סערות.

מיקי לוי: עשית רעש מספיק השבוע.

עאידה תומא סלימאן: לא נרגעת, מה לעשות, במיוחד כאשר מדברים על נושא כזה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לתקוף אף אחד, אני רוצה לראות שהעבודה נעשית.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה באמת להוריד את סף הפשיעה באוכלוסייה הערבית ואני לא אשתמש במילה אלימות כי אני חושבת שמשתמשים במילה הזו כדי להגיע למסקנה המוטעית, שלצערי הרב גם חבר הכנסת חסון נפל בה.

עאידה תומא סלימאן: זה לדבר על תרבות כאילו, תרבות אלימה, ואני חושבת שזו טעות ולפעמים מדיניות, להשתמש בשפה הזו כאילו להגיד שלאוכלוסייה בעצמה יש תרבות כזו.

עאידה תומא סלימאן: מי שיודע, ויש לי קצת שיער שיבה בראש, אני יודעת שלפני 20 שנה לא היה לנו המצב הזה.

עאידה תומא סלימאן: מה, לא הייתה לנו התרבות אז?

עאידה תומא סלימאן: איזה סוג של תרבות היה לנו לפני 20 שנה?

עאידה תומא סלימאן: אז בואו נוריד את השיח הזה של תרבות, של אנשים שאוהבים לעבור על החוק, שעכשיו המדינה רוצה ללמד אותם איך להתנהג ואיך להיות עם תרבות דמוקרטית.

יואב קיש: לא, אבל תפרידי בין תרבות לבין חוסר אמון ברשויות החוק.

יואב קיש: זו הנקודה.

יואב קיש: אני מתחבר למקום הזה, שיש פה בעיה מהותית בחברה הערבית עם האמון ברשויות החוק ובמשטרה.

עאידה תומא סלימאן: יש חוסר אמון, נכון.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שיש לה את כל הסיבות.

יואב קיש: בסדר, לא מתווכח על הסיבות, הרי אם ניכנס לסיבות כנראה נתווכח, נכון?

עאידה תומא סלימאן: לא, אני רוצה, ודווקא אני מקווה שנגיע למצב שייבנה האמון הזה וייבנה על בסיס נכון, ייבנה על קבלות, על זה שמוסדות המדינה יהפכו את הרחובות שלנו לרחובות יותר בטוחים.

עאידה תומא סלימאן: אני היום מרגישה, כשאני הולכת ברחובות של החברה הערבית, כמו הולכת בשדה מוקשים, כאילו שדה קרב.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא תדע מאיפה זה ייפול עליך, אתה לא תדע אם תהיה קורבן של טעות בזיהוי, או כדור תועה.

עאידה תומא סלימאן: זה עלול לקרות כל יום.

עאידה תומא סלימאן: הסטטיסטיקה תדבר בעד עצמה כשיציגו את הדוח, אבל אני חושבת שבואו נוריד את זה, נדבר על פשיעה, ואז כשמדברים על פשיעה ופשע מאורגן ופרוטקשן ורשימות שחורות, אז אפשר לדעת אחריות של מי זה.

עאידה תומא סלימאן: אזרחים לא יכולים להתגונן בפני פשע מאורגן, המשטרה צריכה לפעול ביתר שאת.

עאידה תומא סלימאן: ואני אמרתי את זה לשר בפגישת עבודה שהייתה איתו, לתלות כמה שרוצים שלטי חוצות ולבזבז על זה כסף כדי לשכנע את התושבים שהם מרגישים בטוחים זה לא הולך.

עאידה תומא סלימאן: זה לא הולך ככה.

יואב קיש: טוב, תודה.

עאידה תומא סלימאן: רק עוד נושא אחד, הנושא של איסוף נשק.

עאידה תומא סלימאן: איסוף נשק, אנשים צוברים נשק בתוך האוכלוסייה הערבית בצורה מטריפה.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת ככה, למודיעין משטרת ישראל יש את כל הכלים להגיע למי שמוכר ולמי שקונה, אבל אם רוצים לאסוף צריך לעשות צעדים שתכה במי שאוסף את הנשק כדי להשתמש בו כארגון פשע, וצריך לתת את הביטחון למי שאוגר את הנשק כי הוא חושב שהוא יגן עליו בשעת סכנה.

עאידה תומא סלימאן: לאחר שעושים את שני הדברים האלה, יכו בארגוני פשע וייתנו קצת הרגשת ביטחון אפשר לאסוף את הנשק.

עאידה תומא סלימאן: אבל לצאת במבצע ככה, מהיום למחר, ולחשוב שכולם ינהרו כדי למסור את הנשק שיש להם בידיים, זה לא יילך ככה.

יואב קיש: טוב, תודה רבה.

יואב קיש: חבר הכנסת מיקי לוי, אתה איתנו או שאתה צריך עזרה באיזה אפליקציה?

עאידה תומא סלימאן: אפשר להוסיף הצעה אחת?

יואב קיש: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלהשאיר את זה רק בידיים של המשטרה זה עוד פעם יגרע מהפתרון.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך תכנית כוללת שתכנס גם כן משרדים אחרים שיש להם אחריות.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

יואב קיש: לא רוצה.

יואב קיש: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מיקי לוי: אני אדבר בסוף - - -

מסעוד גנאים: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: אני מצטרף לברכות על קיום הדיון החשוב הזה.

מסעוד גנאים: אתמול הייתי בביקור בג'לג'וליה בבית הספר.

מסעוד גנאים: אם אתם רוצים לדעת את החומרה של המצב של החברה הערבית ועד כמה מוטמע ומושרש העניין של הנשק ושל הפשע המאורגן, אני גם עם אלה שצריך, חאלס, לעבור פאזה, אנחנו לא מדברים עכשיו על אלימות מסורתית קלאסית, שידענו בעבר, אנחנו מדברים עכשיו על, כפי שאומרים, נשק בלתי קונבנציונלי.

מסעוד גנאים: אנחנו מדברים על פשע מאורגן, עם תחמושת, עם נשק מפותח וגם עם תעשייה וכלכלה מזה למשפחות הפשע.

מסעוד גנאים: כאשר תלמיד בבית הספר, נכנסים אליו עם אם 16, השאלה הראשונה שלנו בבית הספר הייתה 'איפה היה השומר?', איזה שומר?

מסעוד גנאים: היה שומר, אבל מה יעשה?

מסעוד גנאים: אמרו 'אבל למה לא חמוש?', אמרו, 'ואם הוא חמוש?

מסעוד גנאים: הם נכנסו עם אם 16'.

מסעוד גנאים: שניים שהם רעולי פנים נכנסים, האחד עם אם 16, השני עם אקדחים, מה יעשה השומר?

מסעוד גנאים: למרות שאני גם מבקש ודורש שתהיה שמירה ולפעמים גם, באזורים מסוימים, שיהיה גם שומר חמוש.

מסעוד גנאים: אבל כאשר נכנסים לבית הספר עם אם 16 ויורים בתלמיד ויוצאים כאילו לא קרה - - - לא כאילו לא קרה כלום, עד עכשיו לא תפסו אותם, למרות שהם יודעים לאיזה ארגון הם משתייכים.

מסעוד גנאים: בג'לג'וליה דיברו על שלוש-ארבע משפחות פשע.

מסעוד גנאים: הנתונים האלה לא מפתיעים אותנו, בקשר לממ"מ, לצערי, אם זה במספר ההרוגים הנרצחים, אבל צריך שינוי דרמטי, בעשייה ובכיוון העשייה של המשטרה.

מסעוד גנאים: אנחנו יודעים לחלק את האחריות, אנחנו יודעים מה עלינו כחברה, כמנהיגות של החברה, כמפלגות, כמוסדות, את העניין החינוכי, התודעתי, גם אנחנו נושאים בנטל הזה באחריות הזו, משום שגם הרוצח וגם הנרצח, הוא יצא מבית, יצא ממשפחה, יצא מחברה, יצא מבית ספר, ואנחנו גם אחראים על זה ואת האחריות הזו אנחנו נמלא, אבל על המשטרה, העניין של משפחות הפשע, שאנשים מפחדים, אנשים אמרו לנו אתמול 'אנחנו מכירים ולפעמים כשהלכנו להעיד המדינה לא נתנה לנו את ההגנה.

מסעוד גנאים: מי יגן עלינו?' מי יגן עלינו בסוף?

מסעוד גנאים: ראש רשות באזור שם אמר 'אני הלכתי והעדתי במשטרה, אמרתי להם שזה הוא שירה על הבית שלי בגלל אחת, שתיים, שלוש', מה בסוף?

מסעוד גנאים: כאשר הוא הלך להעיד איימו עליו, על הבנים שלו, על המשפחה שלו.

מסעוד גנאים: הוא אמיץ, אבל הוא רוצה הגנה, הוא רוצה שיגנו עליו.

מסעוד גנאים: אני מקווה שהמשטרה תתעשת.

מסעוד גנאים: העניין לא כרוך בפתיחת תחנת משטרה פה ושם, העניין כרוך בעשייה יותר מעמיקה ויותר רצינית כדי לאסוף את הנשק הזה.

מסעוד גנאים: נכון, עשו מבצע שמישהו יבוא למסור את הנשק שלו - - -

יואב קיש: זה השלב הראשון, בשלב הבא זה - - -

מסעוד גנאים: בסדר, אבל העניין צריך להיות רציני יותר.

מסעוד גנאים: את השורשים, את המקורות, מאיפה משפחות הפשע האלה ניזונות, זה שצריך לטפל בו.

יואב קיש: תודה רבה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יואב קיש: לפני שהניצב יתייחס לנקודות שעלו, מה שהוספת לנו, מסעוד, זה את הנושא של ההגנה על המתלוננים, איך המשטרה דואגת שמי שמתלונן לא יהיה חשוף לאלימות בהמשך.

יואב קיש: יש לנו ככה, יש לנו את רינת שתציג את העבודה של הממ"מ.

יואב קיש: לפני זה אני מבקש מעבד אל כרים אזברגה, זה סיפור אישי, חבר מועצת העיר לוד.

יואב קיש: בבקשה, עבד אל כרים אזברגה, סיפור אישי שאני חושב שקצת יכניס אותנו לקונוטציה.

<עבד אל כרים אזברגה: קודם כל אני מודה לך על הקיום של הדיון ועל ההזמנה ואני באמת החלטתי כן להגיע ומאוד חשוב שיש פה דיון כל כך רציני וגם רגוע, חשוב שהוא יהיה רגוע כי באמת צריך להבין.

<עבד אל כרים אזברגה: אני רוצה להתייחס לשתי עובדות, בקשר למה שדיבר אדון גנאים.

<עבד אל כרים אזברגה: קודם כל הסיפור של ג'לג'וליה קיבל כותרות חבל על הזמן, אבל שבוע לפני ירו על מנהל בית ספר אל רשידיה בלוד.

<עבד אל כרים אזברגה: בית ספר רשידיה בלוד, זה בית ספר מהטובים בעיר.

<עבד אל כרים אזברגה: יום אחרי ג'לג'וליה עשו ונדליזם בבית ספר בדבורייה ושבוע לפני היה בבית ספר אל מוטראן.

<עבד אל כרים אזברגה: אני מנהל תיק החינוך הערבי בלוד, אנחנו באופוזיציה, אבל אנחנו כל כך עובדים בשיתוף פעולה עם ראש העיר, יאיר רביבו, אנחנו משקיעים משאבים בעיר, אבל תבינו, חברים, אולי קצת נרד לרמה הפרקטית בשטח.

<עבד אל כרים אזברגה: אני קודם כל מאוד מכבד, כל הכבוד שאנחנו מציגים את הנתונים וזה בסדר וזה חשוב שנבין מבחינה מחקרית ותיאורטית מה קורה בשטח, אנחנו מדברים על נתונים, אבל ברגע שאנחנו יורדים לשטח, קודם כל מ-2015 כל הרציחות שקרו בלוד, ברמלה וביפו אלה רציחות מאורגנות.

<עבד אל כרים אזברגה: זה נעשה בצורה כל כך ממוקדת, זה סיכול.

<עבד אל כרים אזברגה: חבר'ה, בואו נדבר לעניין, זה כמו שמחסלים בן אדם בשטחים, הם מתכננים את זה, הם לא טועים בתוצאה, הם הורגים את הבן אדם לעיני המשטרה.

<עבד אל כרים אזברגה: המשטרה מגיעה אחרי חצי שעה, חמש דקות, עשר דקות, לא יודע מתי מגיעים, אני מתנגד שלא נחקרים אנשים, אני אומר לך, נחקרים אנשים, אבל יותר גרוע שאנשים הולכים הביתה אחרי שלושה ימים, שבוע, שבועיים.

<עבד אל כרים אזברגה: זה יותר גרוע.

<עבד אל כרים אזברגה: מה אני, כחבר מועצה, כמנהיג ציבורי, כחבר כנסת, אני דורש, אני נלחם להביא כספים מהמדינה, להשקיע במקום שבו אני גר, אני נלחם על כל מקרן, אנחנו היום בחינוך הערבי בלוד, אני אומר לכם, בזכות העבודה המאומצת שלנו אפילו עט קטן לא חסר במערכת, אבל, חברים, זה לא שווה שום דבר.

<עבד אל כרים אזברגה: זה לא שווה שום דבר.

<עבד אל כרים אזברגה: אחרי הרצח האחרון, בן אדם נרצח ליד תחנת המשטרה.

<עבד אל כרים אזברגה: מה שאמרה הגב' עאידה צודקת, אני אומר לכם, מי שאומר הוא שקרן, אף אחד לא מפחד היום ללכת ברחובות, בשעה שש אין אף אחד ברחובות.

<עבד אל כרים אזברגה: יש חוסר ודאות.

<עבד אל כרים אזברגה: ואני רוצה להגיד לכם עוד נקודה חשובה, הסיפור של צו הפרסומים האלה, תפסיקו עם זה.

<עבד אל כרים אזברגה: תפסיקו עם צווי הפרסומים, כי אם אתה היום אומר 'עבד אזברגה מעורב ברצח או באלימות', זה מרתיע את המשפחה שלו ומרתיע את עבד ומרתיע את כולם.

<עבד אל כרים אזברגה: איסור הפרסום, אחרי שבועיים עוברים למקרה הבא וזה נגמר.

<עבד אל כרים אזברגה: אני רוצה לדבר על עוד נקודה, הרמה המודיעינית המסכלת.

<עבד אל כרים אזברגה: חברים, תתייחסו אלינו כאזרחים אפילו לא בדיוק במקום הראשון, אבל צריך להתייחס אלינו, צריך לסכל פיגועים, כי זה פיגוע.

<עבד אל כרים אזברגה: כשבן אדם נרצח, תבינו, זה בלוד, ברחוב בן יהודה, מול בית כנסת דוסא, שבטוח יש שם מצלמות, בן אדם כמה שבועות אחרי נרצח ברחוב החלוץ, הוא מגיע עם הרכב עד המשטרה ונפטר במקום, אנשים מתכננים, בן אדם עם הטלפון מכוון, איפה המודיעין?

<עבד אל כרים אזברגה: למה כשאני הולך ל - - - חבר'ה, צריכים לדבר לעניין.

<עבד אל כרים אזברגה: אנחנו לא נגד המשטרה, אנחנו משתפים פעולה עם משטרת לוד, אתם יכולים לבדוק את זה, אנחנו כל הזמן תומכים, אפילו שיש לנו בעיה עם חוסר האמון של המשטרה.

<עבד אל כרים אזברגה: אנחנו רוצים להאמין שמוסד המשטרה הזה במדינה הוא חשוב לנו, הוא חשוב לחיים של האזרחים.

<עבד אל כרים אזברגה: עות'מאן בן עפאן, זה החליף השלישי, אמר 'לא הכול עם הקוראן, צריך גם עם הסולטן', צריך קצת כוח בשביל לבצע.

<עבד אל כרים אזברגה: חברים, אני היום מקבל טלפונים, מורות בוכות לנו בטלפון, היא לא יכולה להגיע לבית הספר, אמא מפחדת לקחת את הילד.

<עבד אל כרים אזברגה: שלא יספרו לכם סיפורים, אנחנו במצב חירום.

<עבד אל כרים אזברגה: אני אגיד לכם, לפני שבוע שקלתי לעזוב את העירייה, אי אפשר, אני לא עושה כלום.

<עבד אל כרים אזברגה: זה שאני עשיתי בארבע שנים ביחד עם העירייה, עם החברים שלי במועצת העיר, והשקענו בעיר ופיתחנו את העיר אחרי 12 שנה של ועדות קרואות והפקר של המדינה, היום זה לא שווה שום דבר.

<עבד אל כרים אזברגה: אני לא יכול היום - - - תבינו, בשעה שש בערב בן אדם שולח אנשים, פותחים את החלון של המנהל ויורים בכל המערכת של המסכים, מחשבים, ושולחים טלפון, 'אם אתה לא משלם אנחנו עושים כך וכך'.

יואב קיש: ואז מה?

יואב קיש: אתה הולך ומתלונן במשטרה?

<עבד אל כרים אזברגה: יש תלונה במשטרה, המודיעין - - -

יואב קיש: לא להפריע.

יואב קיש: נתת דוגמה, יורים במסכים וזה 'אם אתה לא משלם', אני שואל אם יש תלונה במשטרה.

<עבד אל כרים אזברגה: כן, המשטרה מעורבת, אנחנו היינו בבית הספר יחד עם מפקד התחנה, יחד עם קצין המודיעין.

<עבד אל כרים אזברגה: אנחנו לא מתביישים.

<עבד אל כרים אזברגה: אדון יואב, אני אומר לך בכנות, ואני בן אדם שאומר את הדברים על השולחן, אני לא מתבייש לשתף פעולה עם השב"כ למען הציבור שלי, לחסוך חיים של בני אדם.

<עבד אל כרים אזברגה: אני רוצה לעבוד בצורה מסודרת.

<עבד אל כרים אזברגה: יש משטרה, היא אמורה לתת לי את השירות כמו כל אזרח במדינה.

<עבד אל כרים אזברגה: המשטרה הייתה במקום, המשטרה מעורבת, אתם יכולים לדבר עם מפקד תחנת לוד, הוא ייתן לכם נתונים.

<עבד אל כרים אזברגה: תבינו, יש פה בעיה.

<עבד אל כרים אזברגה: עכשיו מה קורה כתוצאה מכל המצב הזה?

<עבד אל כרים אזברגה: אני, כפוליטיקאי, רוצה מחר לקיים הפגנה נגד האלימות, אז אני רוצה להגיד לכם שאני יכול לקבל טלפון 'תשמע, עבד, אם אתה מחר מקיים הפגנה אז אתה תשלם את המחיר' והרבה אנשים קיבלו טלפונים.

<עבד אל כרים אזברגה: ב-2016 נרצחה דועאא אבו שרך ליד אולם חתונות, הומה אנשים, ועד היום שום דבר לא קרה.

<עבד אל כרים אזברגה: עשינו הפגנה של 15,000 אנשים בלוד, אספנו 50% מתושבי לוד ועשינו הפגנה מסודרת, באמת למופת, הלכנו הביתה ועד היום זה נשאר באותו מקום.

<עבד אל כרים אזברגה: אני רוצה לסכם.

<עבד אל כרים אזברגה: אני לא חושב שאנחנו צריכים לדבר על התיאוריות, צריך לדבר על מה עושים מחר.

<עבד אל כרים אזברגה: יש פה מלחמה, המלחמה הזו, צריך לסכל את הפיגועים וצריך לקרוא לבן אדם שמתכנן לרצוח מישהו אחר, ערבי, לקרוא לו, במודיעין של התחנה, ולהגיד לו 'שמע, אדוני, אנחנו יודעים על הכוונה שלך ואם אתה תעשה את זה יש לך עסק איתנו', אני מאמין שהוא ישתין במכנסיים שלו.

<עבד אל כרים אזברגה: אל תספרו לי סיפורים שמישהו לא מפחד, כולם מפחדים.

<עבד אל כרים אזברגה: אני רוצה להגיד לכם, אני ניצלתי בנס, כי אני יודע שיש לי הורים שכל הזמן אוהבים אותי, ואני איבדתי חצי יד וכף רגל ועד היום אני סובל בגלל שאני יצאתי לתקן את העיר.

<עבד אל כרים אזברגה: הכול פוליטיקה, התיק נסגר, לפני שבוע החזירו לנו את הדברים ואמרו שאין נאשמים בתיקים.

<עבד אל כרים אזברגה: אני חושב ואני קורא לציבור הערבי, צריך לשתף פעולה, לדאוג לביטחון שלנו, כי אם אנחנו נעמוד היום וכל אחד יתחבא, כמו שקורה, חברים, כולם מתחבאים, אף אחד לא רוצה לדבר על כלום, אנחנו נמצא את עצמנו ונתחיל לפרוח מהמקומות שאנחנו גרים בהם.

<עבד אל כרים אזברגה: ואני מאוד מודה לכם על הדיון, אני גם מודה לחברי הכנסת שבאו ודיברו וזו נוכחות מאוד מכובדת בשביל העניין הזה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': שלום רב, ברכות על הדיון הראשון שאתה עושה בסוגיה הזו, יואב.

<קריאה: נקווה שגם האחרון.

יואב קיש: למה האחרון?

<קריאה: שלא תהיה אלימות.

יואב קיש: זה הלוואי, אבל כנראה שזה לא יהיה האחרון.

עיסאווי פריג': כן, תמשיך לקוות.

עיסאווי פריג': למען האמת, חברים, וטוב שנמצא איתנו ניצב חכרוש, אין לי הרבה מה לחדש, עשרות ואולי מאות דיונים שהתקיימו בכנסת, בעניין של האלימות בחברה הערבית, מה לא נאמר?

עיסאווי פריג': אני שמעתי חלק מהחברים ואני מנסה לחשוב על זה יום יום.

עיסאווי פריג': אתמול הייתי בבית חולים בילינסון לבקר את הצעיר מג'לג'וליה שנורה בחצר בית הספר.

עיסאווי פריג': כל העיר ג'לג'וליה יודעת מי היורה ומי הצעיר שירה.

עיסאווי פריג': כולם יודעים, כולם מדברים, יודעים שזה זה, כולם מדברים.

עיסאווי פריג': אין מעצרים, אין כלום, הדברים ממשיכים.

<קריאה: המשטרה יודעת?

עיסאווי פריג': אני מדבר ברמה היישובית.

עיסאווי פריג': אני אתמצת את דבריי ואגיד כמה דברים.

עיסאווי פריג': ידידי בני בגין, זקן חברי הכנסת אתה, לא?

עיסאווי פריג': עבר עליך הרבה.

עיסאווי פריג': הצעיר הערבי היום, בעל האמצעים, חושב, ויש כאלה עשרות שעשו את זה, לקנות דירה ולעבור ליישוב מעורב והיישוב המבוקש ביותר זה חיפה.

עיסאווי פריג': אני מכפר קאסם, שזה רחוק שעה מחיפה, כמה צעירים ומשפחות מכפר קאסם כבר רכשו דירות ועברו.

עיסאווי פריג': בכפר סבא, חבר'ה מטירה רכשו דירות ועברו.

עיסאווי פריג': הרבה צעירים ערבים, משפחות, מבוססים, אומרים שהפתרון הוא לעבור לערים מעורבות.

עיסאווי פריג': התופעה השנייה שנפוצה אצלנו, והמעניינת, אני שמעתי אותה יותר מפעם, משפחות שרוצים בנים, ילדים זכרים.

עיסאווי פריג': אני אומר מה שאני שומע.

עיסאווי פריג': הם רוצים יותר ילדים, כי חייבים שיהיה אחד בבית אחד 'אזעאר', אתה יודע מה זה אזעאר?

עיסאווי פריג': אחד פושע, אחד שיגן על שאר האחים.

עיסאווי פריג': מראש ההורים מקריבים, 'אתה תפקידך, תקון אזעאר', בשביל לתת הגנה לשאר האחרים.

עיסאווי פריג': מראש.

עיסאווי פריג': משפחות חושבות - - -

מסעוד גנאים: זה היה בזמנו.

עיסאווי פריג': אני אומר לך שקיים היום.

מסעוד גנאים: כאשר הייתה החברה שלנו פלאחית וחקלאית.

עיסאווי פריג': אני אומר שחוזרים לזה.

עיסאווי פריג': אלה שתי התופעות שאני חש אותן בחברה הערבית.

עיסאווי פריג': את הדבר השלישי אני אגיד, החברה הערבית, 99.9% היא חברה למופת, בעיניי, ה-0.1%, הפשע המאורגן, בכל יישוב יש כנופיה והכנופיה הזו משתלטת על היישוב ושם המשחק הוא פחד וחוסר ענישה.

עיסאווי פריג': כשאחד מהכנופיה הזו עושה את המעשה של הירי ואני מפחד ואין מי שייתן לי הגנה, זה הופך אותו לשריף של העיר.

עיסאווי פריג': השריף של העיר.

עיסאווי פריג': אני אומר לו מרחבא מתוך פחד ולא מתוך כבוד.

עיסאווי פריג': זה שם המשחק.

עיסאווי פריג': אנחנו רואים את זה בחתונות, כשנכנס ה - - -

יואב קיש: תודה.

עיסאווי פריג': לא, תן לי עוד שני דברים.

עיסאווי פריג': רואים את זה.

עיסאווי פריג': חברים, את הדרשות בימי שישי אנחנו עושים, חינוך בבתי הספר נגד אלימות אנחנו עושים, הורים מחנכים ומדברים לילדים שלהם השכם והערב, אנחנו עושים, אבל אלמנט הענישה, אם הוא לא קיים הוא ייתן לגיטימציה לאחרים לענות ולתת מענה.

עיסאווי פריג': והדבר האחרון, לגבי בתי הספר.

עיסאווי פריג': אתם, הליכוד, בתקופה שלכם, אני חייב להודות, התקופה שהכי הרבה המגזר הערבי קיבל כסף.

<קריאה: מה הכי?

יואב קיש: הכי הרבה שדאגו למגזר הערבי.

עיסאווי פריג': בדוק.

עיסאווי פריג': עזוב, בדוק, כסף.

יואב קיש: כן, חשוב להגיד את זה.

עיסאווי פריג': בדוק, מה לעשות?

עיסאווי פריג': 922.

<קריאה: חשוב מאוד, יואב.

יואב קיש: חשוב.

יואב קיש: אני אגיד לך למה אני אומר חשוב, כי אנחנו שם בכל הכוח, המגזר הערבי חשוב לנו ומשקיעים ובסוף גם לשמוע את זה, חשוב שאומרים.

יואב קיש: (היו"ר זאב בנימין בגין)

עיסאווי פריג': בתקופה שלכם, אני מודה, המגזר הערבי קיבל הכי הרבה כסף, אבל בתקופה הזו הפשע עלה לדרגות שלא היו כמותו בעבר.

עיסאווי פריג': איך זה מסתדר?

עיסאווי פריג': מלא כסף, יש כסף.

עיסאווי פריג': בני, בתקופה שלכם המגזר קיבל הכי הרבה כסף, אבל במקביל רמת הפשע עלתה לגבהים שלא היו בעבר.

עיסאווי פריג': לשם הדגמה, ובזה אני אסיים - - -

זאב בנימין בגין: מה אתה מעדיף?

עיסאווי פריג': לשם ההדגמה אני אסיים בדוגמה קטנה.

עיסאווי פריג': ב-922 החינוך הבלתי פורמלי קיבל 130 מיליון שקל לשנה תוספת.

עיסאווי פריג': 130 מיליון שקל לשנה, המון כסף, הכסף הזה לחינוך הבלתי פורמלי, לאן הוא הולך ולמה הוא מיועד?

עיסאווי פריג': אם הכסף הזה, אני אכוון אותו לבתי הספר, להורדה, והרי בכל בית ספר ידועים מראש מי העבריינים העתידיים, בכל בית ספר.

עיסאווי פריג': אני שומע את זה מהמורים, 'אנחנו יודעים שהילד הזה יגדל עבריין', בכל בית ספר יש אנשים ספורים, אפשר לספור על כף היד.

עיסאווי פריג': אם ה-130 מיליון שקל היו ממוקדים למלחמה באלימות בבתי הספר, אדוני, לא היינו במקום הזה.

עיסאווי פריג': אני מבקש לדעת לאן הכסף הזה הולך ומה ייעודו, האם אלה תכניות וקומבינות, או שהוא אמור ללכת ישירות למערכת בית הספר כי אנחנו לפני הישגים רוצים אווירה בית ספרית, אווירה בית ספרית מביאה הישגים ולא להיפך.

עיסאווי פריג': כל השיטה של להתמקד במיצ"ב, מיצ"ב, מיצ"ב, במצב שאין לך אווירה בית ספרית זה קשה.

עיסאווי פריג': לשם כך, אדוני, אני מבקש שזה יירשם בפרוטוקול, החינוך הבלתי פורמלי, לאן ומה נעשה עם התקציבים העצומים האלה?

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: אני יכול רק לנחש שתקציב לחינוך בלתי פורמלי נועד לענות, לפחות בין השאר, על מצב שבו ילדים מסתובבים אחרי שעות בית הספר, אנחנו לא רוצים שיסתובבו ברחוב ויהיו נתונים להשפעתם של גורמים שליליים.

זאב בנימין בגין: האם זה מאוד יעיל?

זאב בנימין בגין: זה נשמע אולי ממומחים, אבל אני לא הייתי פוטר בקלות את המשמעות לעניין זה של חינוך ילדים והימנעות מאלימות גם בתקציב הגדול לחינוך הבלתי פורמלי.

זאב בנימין בגין: התבקשתי על ידי יושב ראש הוועדה למלא את מקומו לדקות אחדות, אני מבין לפי סדר היום שמרכז המחקר של הכנסת יביא נתונים ואני חושב שנתונים הם יסוד לדיון מושכל.

זאב בנימין בגין: בבקשה, רינת בניטה.

<רינת בניטה: תודה.

<רינת בניטה: אני אציג כמה נתונים שהתקבלו במסגרת מסמך שביקשה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן בנושא של אלימות חמורה במגזר הלא יהודי.

<רינת בניטה: אני אציין שבמקור התבקשנו לקבל נתונים על החברה הערבית, אבל המשטרה מפלחת לפי יהודים ולא יהודים ולכן אלה הנתונים שיש במסמך.

<רינת בניטה: לכן אני מדברת על המגזר הלא יהודי ולא יהודים לעומת ערבים.

<רינת בניטה: אבל בתוך המגזר הלא יהודי רוב רובו של המגזר הזה הוא החברה הערבית.

<רינת בניטה: בחנו את העבירות הבאות, רצח, ניסיון לרצח, חבלה גופנית חמורה, תקיפה ותקיפת עובד ציבור בתפקיד.

<רינת בניטה: בכל העבירות האלה מצאנו ששיעור הקורבנות הלא יהודים גבוה משיעורם של לא יהודים באוכלוסייה.

<רינת בניטה: כשאנחנו מדברים על עבירת רצח, 61% מהקורבנות הם קורבנות לא יהודים, בניסיון לרצח 52% הם לא יהודים, בחבלה גופנית חמורה 54% הם קורבנות לא יהודים וכשליש מקורבנות התקיפה ותקיפת עובד ציבור בתפקיד הם קורבנות לא יהודים.

<רינת בניטה: אנחנו גם ביקשנו לקבל את סטטוס הטיפול בתיקים בפילוח לפי מגזר, יהודי ולא יהודי, וקיבלנו את הנתונים האלה רק באשר לעבירת רצח.

<רינת בניטה: סורבנו על ידי לשכת השר לקבל את הנתונים המנוכים מפעולות איבה, כלומר רק את נתוני הפשיעה הפלילית בחלוקה בין יהודי ללא יהודי.

<רינת בניטה: המשטרה מסרה את הנתונים ללשכת השר, לפי הבנתנו, אבל לשכת השר סירבה לתת את הנתונים האלה.

מיקי לוי: מה מהות הדיון פה?

זאב בנימין בגין: את איזה נתונים היא סירבה?

<רינת בניטה: היא סירבה לתת נתונים מנוכים מפעולות איבה באשר לשיעורם של חשודים יהודים או לא יהודים.

<רינת בניטה: בכל מקרה, שיעור קורבנות רצח בחלוקה ל-100,000 איש במגזר הלא יהודי גבוה פי חמישה ויותר בכל אחת מהשנים שבדקנו, 2014, 15' ו-16'.

<רינת בניטה: יש לנו נתונים גם באשר למחצית הראשונה של 2017 ואנחנו לא רואים - - -

זאב בנימין בגין: פי חמישה יחסית לאוכלוסייה?

<רינת בניטה: פי חמישה בשיעור ל-100,000 בהשוואה בין יהודים ללא יהודים.

<רינת בניטה: זאת אומרת שאם למשל אנחנו מדברים ב-2016 על שיעור קורבנות רצח של -0.59 ל-100,000 איש בקרב יהודים, בקרב לא יהודים השיעור הזה הוא 2.7.

<רינת בניטה: לגבי עבירות נשק.

<רינת בניטה: אנחנו רואים שבשלוש מבין ארבע העבירות השכיחות ביותר, רכישה או החזקה של נשק שלא כדין, נשיאה או הובלה של נשק כלא כדין, וייצור, יבוא ויצוא נשק בלי רשות השיעור של לא יהודים בתיקים הגלויים גבוה ועומד על בין שליש ל-85% מסך התיקים הגלויים בשנים 2014 עד 2016.

<רינת בניטה: בעבירה של הזנחת שמירה על כלי ירייה שיעורם של לא יהודים בתיקים הגלויים הוא 14%, זאת אומרת נמוך בשיעורם באוכלוסייה.

<רינת בניטה: ביתר העבירות מצאנו שיעור יתר של לא יהודים מסך המקרים.

עאידה תומא סלימאן: היה נתון מאוד מעניין, אני לא יודעת אם הזכרת אותו, בעניין התיקים שעדיין לא מפוענחים, לא הוגשו בהם כתבי אישום, 70% מהתיקים האלה הקורבנות הם - - -

<רינת בניטה: בתיקי רצח בלבד, כי רק שם יש לנו סטטוס טיפול בתיק.

עאידה תומא סלימאן: 70% מהלא מפוענחים הקורבנות עם ערבים.

זאב בנימין בגין: עוד פעם את יכולה לתת את הנתון הזה באופן השוואתי?

<רינת בניטה: מסך כל התיקים שמצויים בטיפול הפרקליטות, מסך התיקים שנפתחו בין השנים 2014 עד המחצית הראשונה של 2017 בעבירת רצח, 15 במספר מצויים עדיין, נכון למסירת המידע על ידי לשכת השר, בטיפול הפרקליטות ומהם שני שליש, 10, של קורבנות לא יהודים.

זאב בנימין בגין: טוב, במספרים האלה קשה קצת להשוות כי הם לא גדולים.

<רינת בניטה: אנחנו מדברים על מספרים קטנים, אבל אני רוצה להתייחס גם לנקודה המגדרית בעבירה של רצח וניסיון רצח.

<רינת בניטה: 47 מקורבנות ניסיון רצח מסך כל האנשים שהיו קורבנות לעבירה הזאת הם נשים ו-53% מקורבנות הרצח הנשים הן לא יהודיות.

<רינת בניטה: שגם כאן אנחנו רואים שזה שיעור גבוה - - -

מיקי לוי: יש השוואה בין לנשים לגברים בחברה הערבית?

<רינת בניטה: לא התבקשנו לעשות את זה, אנחנו יכולים לבקש מהמשטרה לקבל את הנתונים ולעשות.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אנחנו יודעים כמה נשים נרצחו בשנה שעברה, למשל, זה תשע נשים מתוך 100 ומשהו.

<קריאה: אבל יש גם נשים שרצחו.

<קריאה: אין נשים שרצחו.

זאב בנימין בגין: יגיע תורך עוד רגע.

זאב בנימין בגין: אני מודה על הנתונים האלה, בדרך כלל קוראים לנתונים כאלה נתונים מאלפים, ב-א', אבל הם קרובים לנתונים מעלפים ב-ע'.

<קריאה: הנתון שקשור לעבירות הנשק לא ברור, אולי אפשר לחזור עליו?

<קריאה: בין שליש ל-82%?

<רינת בניטה: לא, מה שאמרתי זה שבשלוש עבירות הנשק השכיחות ביותר השיעור במעורבות של הלא יהודים בתיקים הגלויים נע בין 64% ל-85%.

זאב בנימין בגין: רק שאני אבין את ההגדרה, את יכולה להגיד מה זה לא יהודים?

זאב בנימין בגין: אני מוכן לומר ערבים, אם זה דרוש, אבל מה זה לא יהודים?

<רינת בניטה: המשטרה משתמשת באיזה שהוא פילוח סטטיסטי כדי להגדיר מה זה לא יהודים, היא כוללת בתוכם את האוכלוסיות הבאות, מוסלמים, נוצרים, ערבים נוצרים, דרוזים וצ'רקסים.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת ברושי, אתה ביקשת.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, לא הייתי בתחילתו של הדיון, מתנצל, אבל אני שואל בסופו של דבר לאן רוצים להגיע.

איתן ברושי: אני מכיר את הנושאים גם כראש מועצה אזורית עמק יזרעאל ויש פה את ניצב חכרוש, שזו התקדמות גדולה למגזר ולמשטרה ובונים תחנות משטרה ואפילו המגזר הערבי משבח את הממשלה הימנית שנותנת לו, ואני שומע את זה גם בשטח, ראשי רשויות שאין להם טענות לממשלה ואני מברך על כך, כלומר שאנחנו מתקדמים בשוויון, מתקדמים במשאבים ובאמצעים והמאה ה-21 היא גם נחלתם של הכפרים הערביים.

איתן ברושי: השבוע נחשפתי, אתמול שלשום, לאלימות קשה מאוד באזור עמק יזרעאל, בגלבוע, משפחה שאני מקורב אליה, בתוך המשפחה.

איתן ברושי: יושב פה חברי מטובא זנגריה, יש משקל גדול מאוד למגזר הערבי בפשיעה החקלאית ואין יותר פשיעה של המגזר הערבי, זו פשיעה בחברה הישראלית.

איתן ברושי: כשדיברו פה על החינוך הבלתי פורמלי, עיסאווי, זה מאוד חשוב, גם לנו מאוד חשוב, אבל בדרך כלל לא הילדים יורים במבוגרים, אלא בפעם האחרונה מבוגרים ירו בילדים ולא הילדים מחזיקים בנשק.

איתן ברושי: אני אומר לכם, חבריי, ואני חי במרחב הזה של הצפון, אני לא מבין עד עכשיו ממה ששמעתי, גם דברים מרגשים, מה תכנית הפעולה.

איתן ברושי: זה לא ייפתר רק מעוד תחנות ומעוד שוטרים ויש הרבה יותר שוטרים - - - כשהייתי ראש מועצה ביזרעאל שאלתי למה לי יש פחות משטרה מאשר למגדל העמק, שאני כפול ממנה באוכלוסייה, יש מראש נטייה לתת למרחב העירוני יותר.

איתן ברושי: אני אומר לך, חברי, ניצב חכרוש, ולכם חבריי בכנסת, אני מוכן לשתף פעולה, החלוקה היא כבר לא יהודים וערבים, יש חברה עם הרבה אלימות, עם הרבה פשע, יש מקומות יותר ויש מקומות פחות, זה לא מתחלק רק יהודים וערבים, אבל אני שואל, מאחר שהדיון הזה הוא על רקע מסוים, אני ביקשתי דיון, למשל, על אלימות במערכת החינוך, בטח יהיה היום, אבל אם קובעים דיון זה בוועדת החינוך, אבל אני שואל גם את החבר שנכנס, יואב קיש, ואומר לכם, חייבים לומר פה דברים יותר מעשיים, חייבים לתת נקודות יותר ברורות לאן רוצים להגיע, מה היעד.

איתן ברושי: נמסר פה דוח על ידי הממ"מ על היקף חסר תקנה של פערים בין יהודים וערבים.

איתן ברושי: אני שואל מה המשימה, לאן רוצים להגיע, תוך כמה זמן, מי אחראי לזה, מה צריך לתת כדי שזה יקרה, שלא נחזור כל תקופה לדיון שהתוצאה שלו עוד פעם טענות ולא פתרונות.

איתן ברושי: (היו"ר יואב קיש)

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אנחנו חייבים להתכנס.

זאב בנימין בגין: אם אנחנו, חברי הכנסת, נדבר פחות, המשטרה תדבר יותר.

יואב קיש: אני לוקח את ההמלצה של בני, אנחנו נעבור לניצב חכרוש.

יואב קיש: אני רוצה להגיד מילה אחת ל - - -

זאב בנימין בגין: לא, אני הודעתי לג'מאל שהוא ידבר אחריו.

יואב קיש: אז, ג'מאל זחאלקה, בקצרה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אני אקצר.

ג'מאל זחאלקה: הכותרת היא שהטיפול המשטרתי בפשיעה בחברה הערבית הוא כמו כל תחום אחר בישראל, ישנה אפליה.

ג'מאל זחאלקה: זה העניין.

ג'מאל זחאלקה: בחינוך, בתעשייה, בתחבורה, בכל הדברים, יש אפליה, גם בנושא הזה יש אפליה.

ג'מאל זחאלקה: יש אפליה מערכתית בצורה גדולה מאוד, לא מטפלים ברצח בתל אביב כמו רצח בכפר קאסם או באום אל פחם, המשאבים, החוקרים, המעשים וההוכחה היא שביישוב כמו ג'לג'וליה מסתובבים חמישה ארגוני פשיעה, לא נעשה דבר משמעותי נגדם, אלא לאחר שנרצח יהודי על ידם.

ג'מאל זחאלקה: אז פתאום המשטרה יעילה, פתאום תפסו חשודים עדיין, אבל תפסו קבוצה של 19 אנשים חשודים בארגון הרצח הזה.

ג'מאל זחאלקה: אבל לפני כן, כשנרצחו אנשים בג'לג'וליה, כשנרצחו בכפר קאסם.

ג'מאל זחאלקה: גם ידוע מי החשודים ברצח שהיה בכפר קאסם, חבר הכנסת עיסאווי פריג', ולא תפסו אותם עדיין, אבל כשנרצח יהודי מטפלים בזה ברצינות ואת זה צריך לשנות.

ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה עצמו אמר, בפגישה איתנו בנושא הזה, שהתקציב המשטרתי המושקע במלחמה בפשיעה ביישובים הערביים הוא כעשירית מזה שמושקע בחברה היהודית.

ג'מאל זחאלקה: המשבר החמיר יותר בגלל ההצלחה של המשטרה, חבר הכנסת בגין, מה קרה?

ג'מאל זחאלקה: המשטרה מיגרה ארגוני פשיעה ביישובים היהודיים, בנתניה, בתל אביב, בכל מיני מקומות, ומי התחזק?

ג'מאל זחאלקה: עכשיו אין מתחרים, ארגוני הפשיעה הערבים מתחזקים.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו הכתובות ידועות, הטיפול המשטרתי, הם יודעים מי ארגוני הפשיעה.

ג'מאל זחאלקה: ואני אגיד לכם, אם עכשיו מטפלים ביישוב כמו ג'לג'וליה, בארגון פשיעה אחד, האחרים מתחזקים.

יואב קיש: נא לסיים.

ג'מאל זחאלקה: אני עשר שנים קורא לך, כבוד יושב ראש הוועדה, לחזור לפרוטוקול של ועדת הפנים מ-2005, בא מפכ"ל המשטרה ואמר 'אני מתחייב שתוך חמש שנים אנחנו נמגר את ארגוני הפשיעה בישראל'.

ג'מאל זחאלקה: הוא מיגר אותם, אבל רק את ארגוני הפשיעה היהודיים, את הערביים הוא השאיר במקומם.

מיקי לוי: הלוואי.

ג'מאל זחאלקה: הוא מיגר אותם בגדול.

מיקי לוי: עזוב, זה ואקום, הולך אחד, בא אחד - - -

יואב קיש: זה לא דיון, מיקי.

יואב קיש: קודם כל תודה רבה.

יואב קיש: אני חשבתי שבדיון הזה נקדיש את מרב הזמן לדבריו של ניצב חכרוש, אני רואה שהח"כים רצו לדבר והחלטתי לתת את הבמה לח"כים.

יואב קיש: יש לנו כשעה להמשך הדיון ולכן אנחנו נשמע את הניצב ואם נספיק אנחנו נשמע גם עוד התייחסות של הציבור.

יואב קיש: אני רוצה להגיד, לגבי כל מה ששמענו, אני לא חושב שמישהו פה צריך לדון על המהות של הבעיה, כולם מבינים אותה, כולם מכירים אותה ואני חושב שגם בממשלה מכירים ויש תכנית שכוונתה להקטין את האלימות ולהוריד אותה ובעניין הזה זו בדיוק ישיבת המעקב שבאנו לעשות, זו לא הישיבה הראשונה של הוועדה.

יואב קיש: מצד שני, ופה אני אומר לכולם, לכל הנוכחים, שלא ישתמע מפה כאילו האחריות היחידה זה רק של המשטרה.

יואב קיש: חברים, חד וחלק, זה לא רק המשטרה ולא רק המשרד לבטחון פנים, יש שותפות בעניין הזה, גם לרשויות עצמן, גם לציבור עצמו.

יואב קיש: כי נשמעה פה המון ביקורת כלפי המשטרה, אז אני אומר שצריך להבהיר את נושא הדיון.

עאידה תומא סלימאן: לא, הבעיה שאין שותפות.

יואב קיש: אז אנחנו נשמע את המשטרה, אבל צריך להבין שחלק מההתנהלות, וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, זה לא שאני אומר שזו אלימות תרבותית, זה ממש לא הכיוון - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, אני לא התכוונתי אליך.

עאידה תומא סלימאן: זה לא אליך.

עאידה תומא סלימאן: זה עלה.

יואב קיש: אני שם את זה, כדי שלא חס וחלילה זה יישמע, אני אומר שהשבר הזה שקיים, שאותו צריך לאחות, בין המגזר הערבי לרשויות החוק הוא הדבר המרכזי שיוביל בסופו של דבר לכך שנצליח לצמצם את הפשיעה במגזר הערבי.

יואב קיש: ונכון, מי שסובל מזה בעיקר זה אותם תושבים נורמטיביים שבאמת רוצים כמה שיותר לשמר אורח חיים תקין במקומות שבהם הם מתגוררים.

יואב קיש: ושמענו פה מגוון דברים, אנחנו כמובן נשמע על הנושא של המיגור של הנשק הבלתי חוקי, על אלימות כלפי נשים, על החינוך, על ארגוני הפשיעה, שחבר הכנסת זחאלקה הזכיר כרגע, שכמובן זו אולי גם בעיה מאוד מהותית, כי בסופו של דבר מול ארגון פשיעה מתוחכם, או שמשליט את הטרור המקומי שלו, האזרחי הנורמטיבי לא יכול להתמודד.

יואב קיש: אז, חברים, אני אומר עוד פעם, האחריות היא משותפת, היא לא רק של המשטרה, המשטרה כגוף מבצע תיתן פה תשובות ותגיד מה היא עושה ואת זה באנו לשמוע, אבל שלא ישתמע מפה כאילו אין אחריות בכלל לכל מה שקורה בנוסף במגזר.

יואב קיש: בבקשה, ניצב חכרוש.

<ג'מאל חכרוש: אדוני היושב ראש, נוכחים נכבדים בוקר טוב.

<ג'מאל חכרוש: אני רוצה להתחיל, לא באתי להאשים ולא מאשים אף אחד, באתי לקחת אחריות על החלק שלי.

<ג'מאל חכרוש: אני לוקח אחריות בשם משטרת ישראל.

<ג'מאל חכרוש: גם לפני שנהו חצי, כשהקמנו את המנהלת, אני באתי ואמרתי שאני לוקח אחריות בתחום הזה.

<ג'מאל חכרוש: מדובר על דבר היסטורי מלפני עשרות שנים שקיים בחברה הערבית ולצערי אני אומר שהאלימות ברחוב הערבי זו מחלה שצריך למגר אותה וברור לכולנו שאי אפשר למגר אותה ביום, יומיים או שנה.

<ג'מאל חכרוש: אנחנו התחלנו ובאנו לפני שנה וחצי, הצענו תכנית מסוימת שהצגתי אותה פה, בוועדת הפנים, והתחלנו, יצאנו לדרך עם התכנית הזו, למרות התנגדות של מספר גורמים אחרים.

<ג'מאל חכרוש: למרות ההתנגדות הלכנו עם התכנית שלנו.

<ג'מאל חכרוש: לפני שאני אתחיל אני חייב להציג עובדות, אין ויכוח על עובדות.

<ג'מאל חכרוש: כשמציגים עובדות, לא צריך להתווכח עליהן.

<ג'מאל חכרוש: כשדובר על אחוז הפענוח במגזר הערבי בעבירות הרצח, אני רוצה להזכיר, בשנה האחרונה, כמובן מי שיודע, עבירת רצח, הפענוח הוא לא תוך יומיים, לפעמים אחרי שנתיים-שלוש מפענחים כמה שנים אחורה.

<ג'מאל חכרוש: ב-2017 היו במדינת ישראל, לצערי, 122 מקרי רצח, מתוכם 68 בחברה הערבית ו-45 יהודים, ה-9 הם ממגזר שלא מוגדר מה המגזר, יש כאלה, אבל 68 במגזר הערבי שהם 55%.

<ג'מאל חכרוש: זו עובדה.

<ג'מאל חכרוש: אמרו פה שהפענוח הוא אפס במגזר הערבי, לעומת פענוח גבוה במגזר היהודי.

<ג'מאל חכרוש: מתוך ה-45 במגזר היהודי פוענחו 26 תיקים.

יואב קיש: כשאתה אומר פוענחו מה זה אומר?

יואב קיש: הוגש כתב אישום?

<ג'מאל חכרוש: אני מדבר על כתב אישום.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא אמר אפס.

יואב קיש: הוא רוצה להביא את הנתונים, בבקשה.

<ג'מאל חכרוש: אני הקשבתי.

<ג'מאל חכרוש: בבקשה, אני מציג עובדות.

יואב קיש: ניצב חכרוש, אני אתייחס לח"כים, אתה תקבל את הזמן שלך להגיב בשקט, אף אחד לא יפריע.

<ג'מאל חכרוש: מתוך 45 במגזר היהודי שנרצחו, 26 הוגשו כתבי אישום.

<ג'מאל חכרוש: מתוך ה-68 במגזר הערבי הוגשו 25, ששוויים 45%.

<ג'מאל חכרוש: אז 45% במגזר הערבי לעומת 47% במגזר היהודי.

יואב קיש: לא, משהו לא הסתדר לי, המספרים לא הגיוניים.

יואב קיש: 25 מתוך 68, וכמה ביהודי, מתוך 45?

<ג'מאל חכרוש: 26.

יואב קיש: זה משמעותית יותר, זה לא אותו אחוז.

יואב קיש: באחוזים יש לך בעיה.

עיסאווי פריג': 36 הערבים.

יואב קיש: פחות מ-40%, זה לא כמו היהודי, אבל זה מספר גבוה.

<ג'מאל חכרוש: כשאני עכשיו יושב פה - - -

ג'מאל זחאלקה: כמה מקרי רצח פוענחו?

יואב קיש: לא, תנו לו לסיים, לא שאלות.

ג'מאל זחאלקה: זאת לא שאלה, רק המספר.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע את הניצב עכשיו.

יואב קיש: 25 מתוך 68 ו-26 מתוך 45.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: זה של 2017?

<ג'מאל חכרוש: 2017.

<ג'מאל חכרוש: עכשיו, כשאני יושב פה, תוסיפו עוד שני מקרי רצח, בג'סר א-זרקא שעכשיו הוגש כתב אישום בבית משפט.

<ג'מאל חכרוש: זאת אומרת אנחנו עלינו מדרגה בפענוחים בחברה הערבית ואני מקווה שנגיע ליום שלא נצטרך פענוחים, שלא יהיו רציחות.

<ג'מאל חכרוש: זה מבחינת הפענוחים במגזר הערבי, זו עובדה שאי אפשר להתכחש אליה.

<ג'מאל חכרוש: לעניין ארגוני הפשיעה שהוזכרו פה.

<ג'מאל חכרוש: ברור לנו שיש ארגוני פשיעה שעובדים בחברה הערבית.

<ג'מאל חכרוש: אנחנו התחלנו לעבוד וכמובן לעבוד, לפצח ולהכניס ארגוני פשיעה מאחורי סורג ובריח, צריך הרבה עבודה.

<ג'מאל חכרוש: רק לפני חודש פוענחה משפחת פשע באזור המרכז, בג'לג'וליה ובאזור.

<ג'מאל חכרוש: 19 חברי משפחת פשע שנעצרו - - -

ג'מאל זחאלקה: אדוני, אפשר להשתמש בביטוי ארגון פשע ולא משפחת פשע?

<ג'מאל חכרוש: בוא, לא ניכנס לסמנטיקה.

יואב קיש: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, אני מבקש, בסוף אני אקרא אותך לסדר.

יואב קיש: אני לא נותן לאף חבר כנסת, הבא שיפריע ייקרא לסדר, אני לא רוצה להפריע לדבריו.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: מי שרוצה, שירשום שאלות.

<ג'מאל חכרוש: ארגוני פשע, ארגון פשע שעבד במשך שנים באזור המרכז והטיל אימה על התושבים שם, נעצרו 19 חברי כנופיה, כולם עם כתבי אישום, כולם מאחורי סורג ובריח.

<ג'מאל חכרוש: לא שמעתי שקמו אנשים ואמרו 'הנה, התחלנו במשפחות פשע'.

יואב קיש: איפה זה היה?

<ג'מאל חכרוש: בג'לג'וליה לפני חודש ואני בעצמי גם יזמתי מסיבת עיתונאים בכדי להציף את זה, שהחברה הערבית תדע שאנחנו עובדים שם.

<ג'מאל חכרוש: לצערי, תקשורת מהחברה הערבית לא הגיעו למסיבת העיתונאים.

עאידה תומא סלימאן: מעניין.

<ג'מאל חכרוש: לא הגיעו.

<ג'מאל חכרוש: והעצורים, עדיין 19 עצורים בפנים, הוגשו נגדם כתבי אישום.

<ג'מאל חכרוש: העבודה שלהם, שהטענה שעבדו בחברה היהודית, הם עבדו באזור המשולש, בטייבה, בכפר קאסם, בג'לג'וליה.

<ג'מאל חכרוש: כל העבירות שלהם שם, כולל שתי רציחות, ניסיונות לרצח ועבירות סחיטה שהם עשו, הארגון הזה.

<ג'מאל חכרוש: מבחינת איסוף הנשק.

<ג'מאל חכרוש: אנחנו התחלנו במבצע לאסוף את הנשק, שיודעים שזו עבירה להחזיק נשק, שזה גורם מספר אחד לאלימות השוררת ברחוב הערבי.

<ג'מאל חכרוש: יצאנו למבצע להביא את הנשק מרצון, לפני שאנחנו מתחילים במבצע.

<ג'מאל חכרוש: ברור, התוצאות הן לא טובות.

<ג'מאל חכרוש: אפילו ארבעה-חמישה כלי נשק נמסרו במבצע הזה, גם אחד זה טוב.

<ג'מאל חכרוש: זה לא צלח איך שאנחנו ציפינו, אבל ממשיכים.

<ג'מאל חכרוש: זה שלב ראשון במבצע.

<ג'מאל חכרוש: אנחנו כיום ממשיכים.

<ג'מאל חכרוש: כל שבוע עשרות כלי נשק נתפסים.

יואב קיש: אפשר לספר סיפור?

יואב קיש: נזכרתי במשהו.

יואב קיש: קצת בשביל להוריד את הלחץ.

יואב קיש: אבי ז"ל היה לוחם בששת ימים וביום כיפור וביום כיפור הוא חצה את התעלה וחזר עם קלצ'ניקוב, שלל מצרי בבית.

יואב קיש: שנים היה לנו קלצ' מצרי בבית בגג.

יואב קיש: אבי נפטר לפני חמש שנים, באחד המבצעים של המשטרה, של החזרת נשק, בא אליי אבא שלי, אז הייתי כבר נער, אמר לי 'טוב, אני מחזיר את הקלצ', תיפרד ממנו', החזרנו את הקלצ' ונגמר הסיפור.

יואב קיש: אז גם אצל היהודים יש נשק לא חוקי, אבל אמרתי את זה רק בשביל קצת - - -

מיקי לוי: יש התיישנות, יואב, מזלך.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: דיברת על זה, נזכרתי בסיפור מאבי.

<ג'מאל חכרוש: גם במבצע שעשינו שבעה איש מצאו לנכון להחזיר נשקים והחזירו נשקים, שני אקדחים והשאר, גם רובים שהוחזרו.

<ג'מאל חכרוש: גם זה, פחות כלי נשק בידי הציבור.

<ג'מאל חכרוש: כל נשק אחד פחות זה טוב.

<ג'מאל חכרוש: אבל אנחנו ממשיכים.

<ג'מאל חכרוש: כמעט כל יום נתפסים נשקים, כל שבוע עשרות נשקים נתפסים, אנחנו מפרסמים ומודיעים ואנחנו ממשיכים בתכנית שלנו.

<ג'מאל חכרוש: כפי שאמרתי בהתחלה, אנחנו לקחנו אחריות ואנחנו הצגנו תכנית ואני קראתי לכל הגורמים, בואו נשתף פעולה בתכנית, במקום להאשים בואו נשים יד אחד עם השני ונלך בתכנית הזאת.

<ג'מאל חכרוש: התכנית שלנו היא לחזק את השיטור ברחוב הערבי בכדי לגרום לביטחונו האישי של האזרח הערבי, שיעלה.

<ג'מאל חכרוש: אין לי ספק ואני יודע, אני חי ברחוב הערבי, הביטחון האישי של האזרח הערבי ירוד, אנחנו רוצים להעלות אותו.

<ג'מאל חכרוש: להעלות אותו על ידי חיזוק השיטור ברחוב הערבי.

<ג'מאל חכרוש: לבניית תחנות בלב היישוב הערבי, בכוונה לקרב את השוטר לאזרח, פה נרוויח פעמיים.

<ג'מאל חכרוש: מצד אחד - - -

יואב קיש: מה התכנית מבחינת מספרים?

<ג'מאל חכרוש: תיכף, אני אתייחס גם למספרים.

<ג'מאל חכרוש: מצד אחד רוצים לקרב את השוטרים לאזרח הערבי, שיתחילו לעבוד ביחד, בשיתוף פעולה, למען מטרה אחת, להעלות את ביטחונו האישי של האזרח הערבי.

<ג'מאל חכרוש: מצד שני, רצינו לשלב שוטרים ערבים בתוך משטרת ישראל בכדי לשלב את המנטליות, שהמשטרה תביא את המנטליות, מנטליות אחרת, אין מה לעשות, לחברה הערבית מנטליות אחרת וצריך להבין אותה בכדי לטפל בפשיעה ובכל הדברים.

<ג'מאל חכרוש: שילבנו שוטרים ערבים בתוך משטרת ישראל, כ-300 שוטרים היום פועלים בתחנות המשטרה, מכל הארץ - - -

יואב קיש: לאו דווקא במגזר הערבי?

<ג'מאל חכרוש: לאו דווקא, בכדי להביא למשטרת ישראל את המנטליות הערבית, שתהיה מובנת, ברורה, שיעבדו לפי זה והתוצאות שאני מקבל מעבודתם של השוטרים החדשים - - -

יואב קיש: כמה מהם מוסלמים?

<ג'מאל חכרוש: אני מדבר על מוסלמים, 300 מוסלמים.

<ג'מאל חכרוש: מתוכם 29 נשים מוסלמיות שעובדות היום בשטח, שוטרות מוסלמיות שעובדות בשטח, 29 נשים.

<ג'מאל חכרוש: והתוצאות שאני מקבל ממפקדים ומפרנסי ציבור, שעבודתם של השוטרים היא עבודת קודש, שהם תורמים את חלקם, אם זה בלוחמה בפשיעה ואם זה בהתנהגות כלפי האזרח הערבי, שזה חשוב לנו ואנחנו רוצים לשנות את ההתנהגות.

<ג'מאל חכרוש: לבניית תחנות המשטרה, התכנית היא לבנות 14 תחנות - - -

יואב קיש: לגבי השוטרים.

יואב קיש: לפני הגיוס של ה-300 האלה כמה סך הכול שוטרים מוסלמים היו במשטרה?

<ג'מאל חכרוש: היו 1.5% מכלל שוטרי משטרת ישראל מוסלמים, כאשר - - -

עאידה תומא סלימאן: למה מדברים על מוסלמים?

עאידה תומא סלימאן: דברו על ערבים.

עאידה תומא סלימאן: למה על מוסלמים?

יואב קיש: אני שאלתי על מוסלמים.

<ג'מאל חכרוש: הוא שאל על מוסלמים.

עאידה תומא סלימאן: לא, גם כשהוצג, יש ערבים.

יואב קיש: שאלתי בכוונה על מוסלמים כי לא רציתי לראות שיש גיוס רק במגזר הנוצרי ולא גייסו את המוסלמים.

יואב קיש: את מבינה למה שאלתי?

יואב קיש: זה הכול.

<ג'מאל חכרוש: ואני עניתי על השאלה.

עיסאווי פריג': אבל תענה על השאלה.

יואב קיש: אני שאלתי - - -

עיסאווי פריג': לא, חברת הכנסת עאידה שאלה שְאלה, כמה בטוטאל, מה שמוגדר לא יהודים?

יואב קיש: לא, לא יהודים יש גם לא רק ערבים.

<ג'מאל חכרוש: סך הכול לא יהודים 4.5%.

יואב קיש: זה גם דרוזים.

יואב קיש: כמה מתוך זה ערבים?

<ג'מאל חכרוש: 1.5% מוסלמים, 400 שוטרים.

יואב קיש: ונוצרים?

<ג'מאל חכרוש: נוצרים 300 ומשהו, אין לי את המספר המדויק, אבל לשאלה שלך אני עניתי.

יואב קיש: נכון, אתה צודק.

יואב קיש: וגייסו 300, זאת אומרת כמעט הכפילו את השוטרים המוסלמים?

<ג'מאל חכרוש: לא כמעט, הכפלנו פלוס.

<ג'מאל חכרוש: האירוע ההיסטורי בזה ש-29 נשים מוסלמיות עובדות במשטרת ישראל, שנותנות שירותי משטרה לאוכלוסייה המוסלמית.

זאב בנימין בגין: יש לך בעיית תקנים בתחום הזה?

<ג'מאל חכרוש: אין לי בעיית תקנים.

<ג'מאל חכרוש: כל אישה שמתגייסת, יש לי תקן בשבילה.

עיסאווי פריג': יעני אם יתגייסו עוד 300 מוסלמים לא תהיה פשיעה?

יואב קיש: לא קשור, מה הקשר?

עיסאווי פריג': אז אתם - - -

יואב קיש: לא, אבל יש חשיבות לשילוב שוטרים מוסלמים במשטרת ישראל.

עיסאווי פריג': אבל זה נושא - - -

עאידה תומא סלימאן: זה נושא אחר.

יואב קיש: אבל מה אתה רוצה?

יואב קיש: חבר הכנסת עיסאווי - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על תכנית נגד פשיעה.

עאידה תומא סלימאן: מה אכפת לי אם תעמוד איזה שהיא שוטרת ותכוון תנועה?

עאידה תומא סלימאן: זה יוריד את ה - - -

<ג'מאל חכרוש: ברור לנו שלא רק זה שמוריד את הפשיעה, זה שיכול להביא את האמון בין שוטר לאזרח הערבי ואנחנו מאמינים שאם יהיה אמון בין אזרח ערבי לשוטר יהיה יותר קל לטפל בפשיעה.

<ג'מאל חכרוש: זו תפיסת העולם שלנו.

יואב קיש: אני אגיד לך יותר מזה, סליחה שאני מפריע לך.

יואב קיש: לתפיסתי, ואולי תגידו לי אם אני טועה.

יואב קיש: ברגע שיראו בשכונות ובכפרים ובערים הערביות יותר שוטרים על מדים מסתובבים בדרך הביתה, אני חושב שזה יעזור, זה ייצור אמון במשטרה.

יואב קיש: הרי אחד הדברים המהותיים שדיברנו עליהם זה המשבר ביחסים בין המגזר הערבי לשלטונות רשויות החוק, ביניהם המשטרה.

יואב קיש: זה מהלך פר אקסלנס שבא לחזק את זה.

עאידה תומא סלימאן: יושב ראש הוועדה, אנחנו - - -

<כאמל ריאן: הערה.

<כאמל ריאן: אנחנו תמיד באים, לצערי צועקים, ובצדק, כי אנחנו כואבים, באמת כואבים, גומרים את הישיבה ולא שומעים מה התכנית שנוכל להתחבר אליה.

<כאמל ריאן: תנו למשטרה פעם אחת מ-20 פעם לתת את התכנית שלה.

יואב קיש: הניצב יתייחס לתכנית.

עאידה תומא סלימאן: התכנית היא כולה חיזוק המבנה, לא יודעים כבר?

<כאמל ריאן: אז בואו נשמע מה התכנית.

יואב קיש: להערתך, אנחנו נשמע על מספר התחנות שנפתחו, כמה עוד רוצים לפתוח.

יואב קיש: שוטרים, כמה גויסו, כמה עוד רוצים לגייס.

יואב קיש: התמודדות עם פשיעה מאורגנת, את הדברים האלה אנחנו רוצים לשמוע.

יואב קיש: בבקשה.

<ג'מאל חכרוש: אמרתי, התכנית של משטרת ישראל, ואם אתם זוכרים, מי שישב לפני שנה וחצי, אמרתי שהתכנית שלנו היא קודם לחזק את השיטור ברחוב הערבי.

<ג'מאל חכרוש: אם אני לא מחזק את השיטור ברחוב הערבי לא נוכל לטפל בפשיעה.

<ג'מאל חכרוש: דבר שני, לקרב את השוטר לאזרח הערבי בכדי להביא לאמון בין השוטר לאזרח הערבי.

<ג'מאל חכרוש: זה מספר שתיים.

<ג'מאל חכרוש: מספר שלוש, לבנות תחנות משטרה בלב האוכלוסייה הערבית, בלב הכפרים, בכדי להביא כוח הרתעה וכוח לוחמה בפשיעה.

<ג'מאל חכרוש: מצד אחד אני רוצה להרתיע, למנוע עבירות, ובמידה שקרו העבירות אני קרוב למקום האירוע ומגיע לתוצאות.

<ג'מאל חכרוש: למרות הכול אני הכרזתי ואמרתי, זו התכנית שלנו, וכל האחראים בציבור הערבי, במידה שיש תכנית אחרת, להביא אותה ואני מוכן לממש אותה.

<ג'מאל חכרוש: אני פניתי פה ואמרתי את זה.

<ג'מאל חכרוש: כל תכנית אחרת.

<ג'מאל חכרוש: לבוא ולהתנגד לתכנית, הייתה התנגדות לתכנית, אבל מה האלטרנטיבה?

<ג'מאל חכרוש: אין אלטרנטיבה, לא רוצים משטרה ביישוב ערבי.

<ג'מאל חכרוש: למרות ההתנגדויות עשינו תחנות.

<ג'מאל חכרוש: עכשיו, שתי תחנות הקמנו ב-2017, בכפר קנא ובג'סר א-זרקא, ולשמחתי התוצאות, אני ציפיתי שהתוצאות יגיעו אחרי שנתיים, במקום התחילו תוצאות.

<ג'מאל חכרוש: היום בכפר קנא 28% ירידה באירועי ירי מאז שקמה תחנת כפר קנא לעומת התקופה המקבילה.

יואב קיש: השוטרים שם זה מיקס של יהודים וערבים?

<ג'מאל חכרוש: השוטרים, 40% ערבים, 60% יהודים בכפר קנא.

<קריאה: תעמידו בכל שכונה משטרה, זה לא מפריע לנו.

<קריאה: אבל צריך תכנית מיגור.

<קריאה: מה מפריע לנו אם תהיה תחנה פה או שמה, אבל צריך להיות עם תכנית.

<קריאה: תפתחו, אף אחד לא מתנגד.

יואב קיש: בואו נשמע.

<ג'מאל חכרוש: הקמנו בכפר קנא התחנה ב-2017, הקמנו בג'סר א-זרקא ב-2017, גם שם אין עבירות אלימות יותר מאז שהקמנו את התחנה.

<ג'מאל חכרוש: משני מקרי רצח בשנה שעברה, עכשיו התבשרתי שהוגשו כתבי אישום נגדם בזכות זה שכוח השיטור גדל והתחזק ברחוב באותו כפר.

<ג'מאל חכרוש: התכנית שלנו, השנה ממשיכים עד שנגיע ל-14 תחנות בחברה הערבית.

<ג'מאל חכרוש: בסך הכול 14, בשנת 2018 יוקמו - - -

עיסאווי פריג': כמה קיים בפועל היום?

<ג'מאל חכרוש: סך הכול התכנית החדשה 14 תחנות חדשות ביישובים הערביים.

עיסאווי פריג': בנוסף לקיים.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: בנו ב-17' שתיים, זה חלק מ-14 השתיים שבנו?

<ג'מאל חכרוש: השנה אמורות לקום עוד תחנות, בג'דיידה מכר, במג'דל אל כרום, בכרמל, טמרה בגליל, שגב שלום בנגב, ח'ורה בנגב.

<ג'מאל חכרוש: אלה התחנות שיוקמו השנה, אני מקווה שגם בטובה, אצל אבו יוסף, אני מקווה שגם שם תקום תחנה.

יואב קיש: חמש תחנות ב-2018?

<ג'מאל חכרוש: אני מקווה.

<ג'מאל חכרוש: ארבע.

זאב בנימין בגין: אז זה משאיר אותך עם עוד חמש-שש תחנות לעוד ארבע שנים?

זאב בנימין בגין: למה לרווח בעוד ארבע שנים את שש האחרות?

זאב בנימין בגין: זה עניין של תקציב?

<ג'מאל חכרוש: בבקשה, תתקצבו, תוך שנה נקים.

זאב בנימין בגין: אני רוצה לדעת את המגבלה.

<ג'מאל חכרוש: יש הרבה מגבלות, לא רק כסף.

<ג'מאל חכרוש: גם בירוקרטיה.

<ג'מאל חכרוש: זו התכנית שלנו, שאנחנו דרך חיזוק המשטרה בתחום הערבי ושילוב שוטרים שיבינו את המנטליות ברחוב הערבי, נביא לאמון בין האזרח הערבי למשטרת ישראל ולכוח הרתעה, כשכיום כוח ההרתעה שלנו ברחוב גדל פי כמה מהתקופה הקודמת, לראיה פענוח הרצח, עוד לא היה אחוז כזה, ואני מדבר על כתבי אישום לבתי משפט.

<ג'מאל חכרוש: דיברו על צו איסור פרסום.

<ג'מאל חכרוש: צו איסור הפרסום, עושים אותו בכדי לסייע לנו בפענוח, לא למשהו אחר.

<ג'מאל חכרוש: לראיה, הפענוח עלה, כי אנחנו מתנהגים בטקטיקה כזאת שיש צו איסור פרסום בתחילת האירוע.

<ג'מאל חכרוש: דובר על ג'לג'וליה.

<ג'מאל חכרוש: אירוע חמור לכל הדעות, כולנו רואים את זה בחומרה.

<ג'מאל חכרוש: אני לא רוצה לפרט יותר מדי, אני מקווה שבקרוב תשמעו את תוצאות הטיפול שלנו באירוע בג'לג'וליה, שהוא אירוע חמור מאוד, אנחנו רואים אותו במדרגה ראשונה, לכן הטיפול בדרגים הגבוהים של משטרת ישראל באירוע הזה.

<ג'מאל חכרוש: אי אפשר לצפות מאיתנו לתוצאות מעכשיו לעכשיו.

<ג'מאל חכרוש: אנחנו עובדים בתכנית סדורה, תכנית סדורה שאנחנו חושפים אותה בפני כולם.

<ג'מאל חכרוש: זה שמתנגדים לתכנית, אני הייתי מעדיף לא להתנגד לתכנית, להצטרףך אלינו לתכנית ואני מוכן לשמוע הערות.

יואב קיש: אני רוצה רק שאלה לגבי זה.

יואב קיש: בזמנו אמרת, באחד הדיונים, שיש בעיה למצוא קרקעות לתחנות המשטרה עם ראשי הרשויות, איפה זה עומד?

<ג'מאל חכרוש: יותר טוב לי להציג דוגמה כדי להבין.

<ג'מאל חכרוש: בבאקה אל גרבייה רוצים לפתוח תחנת משטרה, שטח האדמה נמצא, על פי החוק צריך אישור המליאה בעירייה, שהם יצביעו ואז אנחנו מקימים תחנת משטרה.

<ג'מאל חכרוש: הכול מוכן, רק מליאת העירייה, לתת חתימה, תוך חודשים תקום תחנה שם, הם מתנגדים.

<קריאה: למה אתה צריך את העירייה?

<ג'מאל חכרוש: אני קובע?

<ג'מאל חכרוש: החוק - - -

יואב קיש: זה החוק.

יואב קיש: רגע, שר הפנים לא יכול ל - - -

<ג'מאל חכרוש: לשר הפנים יש את הסמכות להפקיע, אנחנו מעדיפים בלי הפקעה.

מיקי לוי: אם תהיה הפקעה זה לא יעבור בשלום, זה צריך לבוא מתוך החברה עצמה.

יואב קיש: בסדר, אבל הוא אומר שהם לא רוצים.

יואב קיש: עכשיו זה מתעכב.

יואב קיש: אז אנחנו באים אליו בדרישות ובסוף בגלל החלטה של המועצה המקומית זה לא מתקדם.

<ג'מאל חכרוש: לא מתקדם במפורש.

יואב קיש: אז מה אתה רוצה שהוא יעשה?

מיקי לוי: לא, אני רוצה שראשי הרשויות הערביות וחברי הכנסת הערבים יילכו לשם ויעשו לחץ כדי לפתוח.

מיקי לוי: הנה, בדיוק אתם פה.

יואב קיש: אז הנה, יש לנו דוגמה.

יואב קיש: באקה אל גרבייה, צריך ללחוץ שם.

<ג'מאל חכרוש: התקציב מוכן, הכול מוכן, רק תנו אישור, נתכנס.

יואב קיש: בבקשה, גם לכם יש תפקיד.

עאידה תומא סלימאן: הבעיה היא שכל פעם אנחנו מבקשים, כמו שאמר עכשיו כאמל, תכנית ברורה כוללנית - -

יואב קיש: אז הנה, יש תכנית ברורה.

עאידה תומא סלימאן: - - ואנחנו שומעים רק על פתיחת תחנות.

מיקי לוי: אבל, עאידה - - -

עאידה תומא סלימאן: אם זאת התכנית תגידו לנו.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד משהו כאיש מקצוע, לא כחבר כנסת.

ג'מאל זחאלקה: פתיחת תחנות לא תפתור את בעיית הרצח.

ג'מאל זחאלקה: צריך לטפל בשיטות אחרות.

ג'מאל זחאלקה: כשיש תחנה זה עבודה בעיניים.

יואב קיש: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני רוצה להגיד לך ככה, אני שאלתי על התכנית ועל זה בא ודיבר חכרוש ונתן דוגמה רחבה לתכנית ואני אסכם לך אותה, אם לא היה ברור.

יואב קיש: ראשית, זה נושא של גיוס שוטרים מהמגזר הערבי, כל המגזר.

יואב קיש: זה מהלך שהתקדם יפה ועוד ממשיך להתקדם.

יואב קיש: איסוף נשק בלתי חוקי, נעשה בהסכמה, עכשיו הולכים למהלכים נוספים, שלא בהסכמה, דרך מודיעין ואיסוף.

יואב קיש: שלוש, תחנות משטרה.

יואב קיש: בעיניי זה לא פחות חשוב, לא צריך לזלזל בזה, ודווקא פה, במקום הזה אני רואה אחריות רבה לראשי הרשויות במגזר הערבי ולחברי הכנסת הערבים שיעזרו ויפתרו בעיות בעניין הזה ויחייבו לחץ פוליטי ציבורי על חברי מועצת העיר שמסיבותיהם, שאני אפילו לא יודע לכמת אותם, עוצרים תהליך כזה.

יואב קיש: אז זה המקום, את שאלת אותי למה אנחנו לא מחפשים אשמים, אני לא מחפש אשמים, אני מחפש כאלה שישימו כתף למהלך הזה, מהלך שהמשטרה מובילה והממשלה מובילה ויש רצון במגזר וצריך שתהיה גם דוגמה אישית מנציגי הציבור שלו.

יואב קיש: דבר נוסף, נושא של פענוח הרצח.

יואב קיש: הוא גם מראה תוצאות בשני דברים, גם בהסתכלות סטטיסטית על כל השנה, ועוד יותר, ברגע שהוקמה תחנה, את אומרת שזה לא חשוב, תראי איזה תוצאה יש במקומות בכפר קנא וכיוצא בזה.

יואב קיש: ארגוני פשע, הוא דיבר על ג'לג'וליה.

יואב קיש: דיברנו על נושא שפה כואב לכולם, זה בטח תחת חקירה, הוא לא יכול להאריך, אבל הוא אומר שהמשטרה ממוקדת בזה והוא מקווה שיהיו תוצאות טובות בקרוב גם בעניין הזה.

עיסאווי פריג': יש לי שאלה, יואב.

יואב קיש: אז אני אומר, אי אפשר לבוא להגיד שאין תכנית.

יואב קיש: יש תכנית, יש לה קשיים, אם למישהו יש רעיון, יותר מזה, נא תגידו.

יואב קיש: אבל כשבאים ואומרים לנציגי הציבור הערבי 'תעזרו בלמצוא שטח לתחנות ותפעילו לחץ על חברי מועצות העיר', תעשו את זה.

יואב קיש: אתה צודק, צריך לעזור, אבל יש לי שאלה לכבוד חכרוש.

יואב קיש: ב-2017, קח את זה דוגמה, אם אתה מנתח את מקרי הרצח אתה רואה שאחוז גדול מהמקרים ממוקד באזורים מסוימים, ידוע לי, אני יודע את היישובים.

יואב קיש: אם אתה שם את היד, כמו בתאונות דרכים, על הצמתים שיש בהם תאונות, אתה מוריד את מקרי הרצח במגזר הערבי לפחות מהממוצע במדינה עצמה.

יואב קיש: למה אין טיפול ספציפי ממוקד ביישובים שאנחנו יודעים איפה מקרי הרצח.

<ג'מאל חכרוש: כידוע, עבירות הרצח זו לא עבירה שאפשר לחקור אותה תוך יום-יומיים.

<ג'מאל חכרוש: עבירות הרצח, אנחנו יודעים ואני יודע גם לאיפה אתה מתכוון והייתה לי שיחה עם ראשי ציבור, גם באזור שלך, עם השייח', אנחנו עובדים בצורה סדורה ביותר.

<ג'מאל חכרוש: אנחנו לא עובדים בשלוף וזה, עובדה שארגון הפשע האחרון שעצרנו בג'לג'וליה, מעל שנה עבודה עשינו עד שהעסק היה מוכן.

<ג'מאל חכרוש: להביא 19 חברי ארגון ולהביא כתבי אישום לבית משפט זה לא פשוט, זה לא עבודה של יום-יומיים.

<ג'מאל חכרוש: אנחנו יודעים איפה המוקד שמביא את הפשיעה לאזור המרכז, כמו שידענו במקומות אחרים וכמה ארגונים שאנחנו בדרך לפיצוח.

<ג'מאל חכרוש: אם מדובר על פיצוח של ארגוני פשיעה, גם בנתניה, זה לא תוך יומיים, זה לקח שנים עד שהגענו לזה.

מיקי לוי: עשר שנים זה לקח בנתניה.

<ג'מאל חכרוש: נכון.

<ג'מאל חכרוש: ואנחנו נמשיך בתכנית שלנו.

<ג'מאל חכרוש: ואני עוד פעם פונה, ראשי ציבור, מה שיש, כל תכנית אחרת שיבואו וימליצו לי, אני מוכן לממש.

יואב קיש: מעבר למה שאני אמרתי בנושא התכנית, יש עוד דברים שהיית רוצה להתייחס?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת מיקי לוי, לא דיברת עדיין.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד לחבריי משהו, מהצד השני של המתרס, כאחד שהיה שם דקה וחצי.

מיקי לוי: במקום שיש תחנת משטרה יש אנשי מודיעין, יש אנשי חקירות, יש כלל המערכים, יש רישוי עסקים, יש הכול.

מיקי לוי: אם אתם לא תסייעו בידי המשטרה ואם אתם רוצים לשנות סדר עדיפויות, על כיוון מסוים, שאתה אמרת מקום מוכה גורל, בואו נשב ונשנה סדר עדיפויות.

מיקי לוי: אבל התכנית הזו של ממשלת ישראל - - -

עיסאווי פריג': אבל נתתי דוגמה, יש תחנה, המקרים עלו.

עאידה תומא סלימאן: תבדוק את אום אל פחם.

מיקי לוי: לא נכון.

מיקי לוי: עיסאווי, הסטטיסטיקה - - -

עאידה תומא סלימאן: מה קורה עם אום אל פחם, מיקי?

מיקי לוי: יכול להיות שצריך שם להקים - - - יכול להיות שמחר בבוקר צריך לשנות סדר עדיפויות, אבל אני אומר לכם, כאיש מקצוע, במקום שיש תחנת משטרה הסדר נשמר והאכיפה נשמרת.

מיקי לוי: ועניין של ארגוני פשע, יש לי ניסיון בארגוני פשע בירושלים וגם מהדרום, בנתניה זה לקח עשר שנים, אבל - - -

<קריאה: אבל עוד לא התחילו פה.

מיקי לוי: זה לא נכון.

מיקי לוי: ממשלת ישראל משקיעה מיליארדים עכשיו.

יואב קיש: תודה.

עאידה תומא סלימאן: מה קורה באום אל פחם?

עאידה תומא סלימאן: יש תחנה.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע נציגי ציבור וגם נעשה פינג פונג עם הח"כים.

יואב קיש: חוסיין, ראש מועצת טובא זנגריה, בבקשה.

<חוסיין הייב: שלום לכם.

<חוסיין הייב: אני באמת מעריך ומודה על הכנס הזה.

<חוסיין הייב: אני מברך אותך, היושב ראש, על התפקיד החדש, ואני מודה לחבריי, נציגי הציבור, חברי הכנסת.

<חוסיין הייב: זה דיון מאוד משמעותי, זה על סדר היום של המגזר הלא יהודי במדינת ישראל.

<חוסיין הייב: הפשע המאורגן, האלימות, האמל"חים, הסמים, איגום אגירת הנשקים בבתים, במקומות המרעה, במקומות כאלה ואחרים.

<חוסיין הייב: אני מציע, ביקשו תכניות, אני מציע שתהיה ועדת היגוי עליונה, על ידי ועדת הפנים, ועדת היגוי שתורכב מחלק מחברי הכנסת, חלק מראשי הרשויות, אנשי דת, חכרוש, בוודאי שיהיה גם הנציג הבכיר בוועדה הזו, וגם מאנשי ציבור.

<חוסיין הייב: אני חושב שוועדה כזו תוכל לתרום רבות.

יואב קיש: אני אגיד לך, חוסיין, חבר הכנסת דודי אמסלם הקים ועדה מצומצמת כזו, אני אקריא לך מי החברים, אני כבר מודיע לפרוטוקול שאנחנו נמשיך לקדם את זה בראשותי.

יואב קיש: יש חברי כנסת, לשאלתך, אני אחליף את דוד אמסלם, מיקי לוי, עיסאווי פריג', עאידה תומא סלימאן ובמשטרת ישראל זה ניצב ג'מאל חכרוש, כמובן, וסגן ניצב ערן שקד, בשלטון המקומי מי שהיה חבר זה מאזן גנאים וביאן קבלאן וכאמל ריאן.

יואב קיש: אני לא יודע כמה יצא לכם להתכנס.

יואב קיש: היא התכנסה?

עאידה תומא סלימאן: פעמיים.

יואב קיש: יש גם מומחה, ד"ר ת'אבת אבו ראס מקרן אברהם.

יואב קיש: גם כהמלצתך, אנחנו ניקח ונשלב, ואם אתה מעוניין גם להיות בפורום הזה.

<חוסיין הייב: אני כן.

יואב קיש: אז אנחנו כמובן נשלב גם אותך.

יואב קיש: מה לגבי ההתקדמות של התחנה אצלכם?

<חוסיין הייב: תראה, חכרוש יודע ומפקד המחוז הצפוני במשטרה גם יודעים, בגלל אלימות ופשע ואיומים על מי שרצו להשכיר את המבנה נרתעו.

יואב קיש: זו בעיה.

יואב קיש: חכרוש, אם יש פה איומים על מי שרוצה לתת את המבנה או איומים על חברי המועצה - - -

<חוסיין הייב: הוא יודע, חכרוש.

<חוסיין הייב: אבל במקביל אנחנו לא נישן אם התחנה עד סוף השנה, תחילת השנה הבאה, לא תיפתח.

<חוסיין הייב: השנה אני משתף פעולה לאורך כל הדרך, מבנה קיים, אם לא יהיה אדמה ציבורית שתוקם עליה תחנת משטרה, אני בעד - - -

<ג'מאל חכרוש: תהיה אדמה?

<חוסיין הייב: כן.

<חוסיין הייב: אני בעד או שיבנו או שישכירו.

<חוסיין הייב: להשכרה, יש מבנה, אבל אנשים קצת חוששים.

<חוסיין הייב: קרקע, מליאת המועצה, אנחנו מאשרים, לא נירתע, ניתן את מלוא הגיבוי במליאת הרשות.

יואב קיש: אני מאוד שמח על דבריך.

יואב קיש: אני חושב שזו דוגמה וכך צריך לנהוג כל ראש רשות במגזר הערבי.

יואב קיש: באמת אני מחזק את ידך פה ואני חושב, למשטרה וגם לחברי הכנסת, חשוב לחזק את המהלכים האלה בציבור וכך צריך לנהוג.

יואב קיש: כאמל ריאן, בבקשה.

יואב קיש: אתה גם היית חבר בצוות המצומצם.

יואב קיש: אני רוצה להגיד עוד פעם, זה צוות מצומצם לבחינת נושא האלימות ומיגור הנשק הבלתי חוקי במגזר הערבי.

<כאמל ריאן: שלום לכולם.

<כאמל ריאן: האמת, שהיום התלבטתי אם להשתתף או לא להשתתף, אבל היות שהנושא הוא הצגת תכנית המשטרה זה דחף אותי באמת לבוא ולשמוע על התכנית.

<כאמל ריאן: אני חייב לציין לשבח את היושב ראש שעבר, ששם את הנושא הזה באמת על השולחן של ועדת הפנים.

<כאמל ריאן: ציפינו ליותר, אבל מה שהוא עשה באמת ראוי להערכה ותודה.

<כאמל ריאן: אני מקווה גם שהיושב ראש החדש, אני מאחל לו גם הצלחה, שהנושא הזה באמת לא יוזנח בעתיד כי זה הנושא שמדאיג אותנו כחברה הערבית.

<כאמל ריאן: זה הנושא היום, אם תשאל כל ערבי 'מה העניין שהכי מדאיג אותך?

<כאמל ריאן: ' הוא יגיד לך הנושא הזה, הביטחון האישי שלנו.

<כאמל ריאן: אני מאוד מצטער ומאוד כואב לי שלמרות שהנושא הזה הוא הכי כואב בחברה הערבית אני לא רואה את עמיתיי וידידיי ראשי הרשויות שהם נוכחים בישיבה כמו הישיבה הזאת.

<כאמל ריאן: אם לא יבואו לכאן על מנת להשמיע את הקול שלהם ויתווכחו עם המשטרה והנה שמענו את המשטרה אומרת, 'תביאו תכניות, תביאו רעיונות, כל רעיון שאתם מביאים אנחנו מוכנים לאמץ', וכאשר יש מקום ויש הזדמנות להעלות את העניינים ולא באים אני חייב להעלות את הביקורת העצמית על עצמנו.

יואב קיש: יפה.

<כאמל ריאן: אתה איבדת את חצי היד שלך, אחי, עבד אל כרים, אני איבדתי את הבן שלי.

<כאמל ריאן: כמה שנדבר פה וכמה שנציג את התמונה וכמה שנפרט, אין יותר כואב משאדם יאבד את הבן שלו בגלל העניין הזה.

<כאמל ריאן: כבר תשע שנים עברו מרצח הבן שלי.

<כאמל ריאן: נכון, אני לא יודע עד עכשיו מי רצח ולמה רצחו, וכמו הבן שלי יש 300 קורבנות בחברה הערבית שלא יודעים מי רצח ולמה רצח.

<כאמל ריאן: אבל הגיע הזמן, האמת לא לדבר רק על התופעה, לא צריך סטטיסטיקות, הנה כל הסטטיסטיקות, לא תמיד זה מתאים לנתונים ולסטטיסטיקות של המשטרה, אוקיי, אבל זה קרוב מאוד, כל שכונה תדבר, האבן, האבנים בכל שכונה ידברו ויגידו לך מה מתרחש בתוך החברה הערבית, אין שכונה היום שהיא לא סובלת מזה.

<כאמל ריאן: אבל, במקביל לזה, ואני חייב לציין, יש עבודה טובה שנעשית ובאמת אני רואה כמעט בכל התחומים יש ירידה בנושא האלימות בחברה הערבית, אבל עלייה בנושא הפשיעה ובמיוחד בנושא הנשק ובנושא הרציחות.

יואב קיש: פשיעה מאורגנת, אתה מתכוון?

<כאמל ריאן: כן, הפשיעה המאורגנת.

<כאמל ריאן: קח בחשבון, היום הפשיעה המאורגנת זה תרבות.

<כאמל ריאן: אל תחשבו, אם נגיד ביישוב יש שלושה או ארבעה ארגוני פשע, זה כל מה שיש ביישוב, לא, התרבות של ארגוני הפשיעה כמעט נכנסת לכל יישוב.

<כאמל ריאן: לא צריך היום ארגון של משפחת פשע על מנת שיטיל אימה בשכונה א' בכפר ברא, מספיק שלושה צעירים שיש להם אקדח אחד, הם יכולים לעשות והם יודעים את הטכניקה והם יודעים את המסלול ואת הדרך איך לעבור ולהטיל אימה.

<כאמל ריאן: לא צריך משפחות פשע.

<כאמל ריאן: היום כל שלושה יכולים להתארגן ולעשות את העשייה של משפחת הפשע, הם יכולים להיכנס לראש רשות, ואני עד למקרים ואני מטפל בהמון מקרים, הם יכולים להיכנס לראש רשות ולהטיל עליו אימה וראש הרשות רק מגלה את החולשה שלו ואת הפחד שלו ולא יכול להתעמת עם שלושה צעירים שנכנסים אליו ומאיימים ולא מעז גם להגיש תלונה.

<כאמל ריאן: אני לא רוצה להרבות בנושא, אני רוצה להתמקד במשפט אחד, אדוני וידידי.

<כאמל ריאן: התכנית.

<כאמל ריאן: אם זאת התכנית, זה לא מספיק.

יואב קיש: מה אתה מציע?

<כאמל ריאן: אני לוקח את המשפט החיובי שהוא אמר, 'תביאו תכניות'.

<כאמל ריאן: גם אנחנו, חברי הכנסת, אם לכל אחד מכם אין תכנית לא עשינו כלום.

<כאמל ריאן: אם לכל ראש רשות באופן נפרד, באופן נקודתי, אין לו את התכנית, לא עשינו כלום.

<כאמל ריאן: תבואו אתם, תתעמתו עם המשטרה, תביאו את התכניות שלכם למשטרה ואנחנו רוצים בציר הזמן ובציר המקום לבנות תכניות על רמת שר, על רמת מפכ"ל, על רמת מפקד מרחב ומפקד תחנה.

<כאמל ריאן: אם ראש הרשות, אין לו את התכנית השבועית, מה הוא צריך לעשות בנושא הזה, או החודשית, מה הוא צריך לעשות בחודש הזה, והרבעונית והשנה, זאת אומרת אנחנו מסתובבים סביב עצמנו, אין תכנית.

<כאמל ריאן: מה שהוצג על ידי המשטרה זה לגמרי לא ימגר את התכנית.

<כאמל ריאן: זה כיוון טוב מאוד, אבל זה לא מספיק.

<כאמל ריאן: ליד הבית שלי שלשום היו יריות.

<כאמל ריאן: נגמרו היריות, באה המשטרה - - -

יואב קיש: איפה אתה גר?

<כאמל ריאן: בכפר ברא.

<כאמל ריאן: אחר כך אני מרים טלפון למפקד התחנה, 'נו, ואחר כך?' הוא אומר 'הנה, שלחתי לך ניידות' וכל הכבוד, אני מעריך את זה, אמרתי 'זהו, נגמר הסיפור?' עכשיו מתחיל הסיפור.

<כאמל ריאן: מה עכשיו אתה תעשה עם אלה שירו ליד הבית שלי.

<כאמל ריאן: וגם הרמתי טלפון לראש הרשות, אמרתי לו 'נו, מה אתה עושה?' הוא אמר לי 'מה אתה רוצה, אני מוכן לעשות'.

<כאמל ריאן: זאת אומרת אין לו תכנית מה הוא יעשה עם שלושה הנערים האלה שירו, מה יעשה איתם.

עיסאווי פריג': אתה היית ראש רשות, יכולת למגר את הפשע?

<כאמל ריאן: קודם כל לא היה בתקופתי - - - אוי ואבוי אם אנחנו נדבר בנימה הזאת.

<כאמל ריאן: אתה יודע מה?

<כאמל ריאן: אני מה יש לי בעניין - - -

עיסאווי פריג': ראש רשות לא יכול.

<כאמל ריאן: זה מסוכן מה שאתה אומר.

עיסאווי פריג': לראש רשות אין כלים.

יואב קיש: נא לסיים.

יואב קיש: עיסאווי, תן לו לסיים.

<כאמל ריאן: קודם כל אתה תבנה את התכנית שלך כחבר כנסת, הוא צריך לבנות את התכנית שלו כראש רשות והם צריכים עם המשטרה לתאם את זה.

<כאמל ריאן: כי כל המחקרים הוכיחו, בלי עבודה משותפת עם המשטרה לא תמוגר הפשיעה.

יואב קיש: נכון.

<כאמל ריאן: בוא לא נשלה את עצמנו.

<כאמל ריאן: אלא אם יש מישהו, איזה צבא על יד תימן ואנחנו לא יודעים.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד - - -

עיסאווי פריג': לראש הרשות אין את הכלים ואין את היכולת למגר פשיעה.

יואב קיש: אז בואו נדבר על זה.

<כאמל ריאן: זה התפקיד שלך להביא לו את הכלים.

עאידה תומא סלימאן: עיסאווי, לא ממש.

עאידה תומא סלימאן: כאשר ראש עיר ממנה אחראי שיטור עם עבר פלילי - - -

יואב קיש: שני דברים.

יואב קיש: ראשית, אני חושב שמה שאמרת בסיפא של דבריך לגבי עבודה משותפת, אתה צודק מיליון אחוז, חד וחלק.

יואב קיש: אני רוצה להגיד עוד דבר שאתה העלית ושעיסאווי שאל, וזה אני פונה אליך, חכרוש, בסופו של דבר, ואני מבין את השאלה הלגיטימית שלך, אם זה מגיע לרמה של איומים על חיים ובכלל התנהלות של ראש מועצה כזה או אחר, אנחנו יכולים להבין, לא צריך להתפלא שהם לא משתפים פעולה.

יואב קיש: אז השאלה היא, ברמת המשטרה, איך מייצרים מעטפת כזו שמי שמאיימים עליו שהוא רוצה להשכיר מבנה למשטרה לא יאוים, שראש מועצה שרוצה לפעול ולהכניס משטרה אליו לא חוטף לא יודע מה, רימונים או דברים כאלה.

יואב קיש: איך דואגים לביטחון, לפחות ברמה הגבוהה, כדי שנוכל לפרוץ קדימה.

עיסאווי פריג': רק נתון.

עיסאווי פריג': כל ראשי המועצות והעיריות במשולש הדרומי, כולם, ללא יוצא מן הכלל, ירו על הבתים שלהם.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: והאמת שחבל שמאזן גנאים לא נמצא פה בתפקידו.

יואב קיש: בוא תגיד לי איך אתה חושב שהמשטרה יכולה לייצר את ההגנה הזו לראשי הרשויות?

<ג'מאל חכרוש: מבחינת ראשי הרשויות, כל תלונה שהם מתלוננים כנגד האחרים אנחנו רואים אותה בחומרה והיא מטופלת בדרג הגבוה ביותר.

<ג'מאל חכרוש: ולא סתם כל תלונה של ראש רשות לא מטופלת בתחנה המקומית, היא מטופלת בימ"ר המרחבי המחוזי.

<ג'מאל חכרוש: גם אי אפשר לצפות, איום על ראש מועצה או ראש עיר, שמעכשיו לעכשיו נבוא ונגיע לחשוד.

<ג'מאל חכרוש: גם התלונה שהזכרת, אני יודע בדיוק מי ראש הרשות, מי השלושה שהגיעו אליו ואיימו עליו.

יואב קיש: מה עושים עם זה?

<ג'מאל חכרוש: זה מטופל.

יואב קיש: אבל מטופל ואם לא קורה כלום אז זו בעיה.

<ג'מאל חכרוש: לא נוכל להשיג את כל הדברים בבת אחת.

<ג'מאל חכרוש: הימ"ר המחוזי מטפל בזה והמקרה שהזכירו אותו לקראת פענוח, אנחנו יודעים מי עשה את זה ולמה עשה את זה.

<ג'מאל חכרוש: הכול ידוע, אבל אי אפשר לבוא ולהציג - - - אנחנו צריכים ראיות בכדי לבוא לבית משפט, לא נעשה צחוק מעצמנו ועובדים על הראיות.

<ג'מאל חכרוש: לאסוף את הראיות זו לא עבודה פשוטה.

<ג'מאל חכרוש: המקרה בטיפול, רואים באיום על ראש רשות שזה אירוע חמור, חמור ביותר ולכן הדרג הגבוה ביותר מטפל באירועים האלה.

יואב קיש: טוב, תודה.

יואב קיש: עוד שניים שלושה דוברים.

<מוחמד כעביה: קודם כל אני מברך על הישיבה הזו, יושב ראש הוועדה, אני גם הייתי בוועדה הקודמת, עם היושב ראש הקודם, הוא עשה עבודה טובה.

<מוחמד כעביה: אני מחזק את ידיך.

<מוחמד כעביה: דיון כזה מוזמנים ראשי מועצות לכאן לדבר, לא ראש מועצה אחד, לבוא להעלות נושאים.

<מוחמד כעביה: אני מברך את חכרוש שעושה עבודה טובה מאוד, אני אומר לך כמי שמלווה אותו, כנציג משרד ראש הממשלה, הוא עושה עבודה נהדרת והוא מקדם עניינים.

<מוחמד כעביה: אני אתן לך דוגמה מה אנחנו הצענו אצלנו בכעביה.

<מוחמד כעביה: אנחנו בכעביה הקמנו ועדת היגוי עם המשטרה, כל חודש יושבים ביחד, דנים על נושא של האלימות, ואם יש אלימות צריך לטפל בזה מיד.

<מוחמד כעביה: הוועדה, נציגי ציבור, אנשים מכובדים, אם הם - - -

יואב קיש: יש תחנה בכעביה?

<מוחמד כעביה: אין תחנה, אבל יש שוטרים שם.

<מוחמד כעביה: אנחנו עם השוטרים עובדים בשיתוף פעולה, נציגי ציבור, וככה אנחנו מקטינים את האלימות.

<מוחמד כעביה: אם אנחנו שומעים על איזה שהיא בעיה של אלימות, חבר הכנסת, גם לנציגי הציבור יש תפקיד, אני חושב שניתן, אדוני, להרחיב את הוועדה, להכניס אנשים בעלי תפקידים לתוך הוועדה, לא רק מצומצם של חברי כנסת, אלא גם אנשים שיש להם ניסיון אחר, בנושא חינוך, בכל מיני נושאים.

<מוחמד כעביה: להכניס אותם לוועדה הזו שהוקמה, על מנת להביא רעיונות חדשים ולנסות איך אנחנו יכולים להקטין את האלימות במגזר הערבי.

<מוחמד כעביה: אני חושב שאם נעשה ככה ונעבוד בשיתוף פעולה, חברי כנסת, ראשי מועצות, בעלי תפקידים וכל מיני אנשי ציבור שיש להם רעיונות, אני הצעתי את הרעיון הזה שהקמתי במועצה בכעביה, אנחנו נצליח להקטין את האלימות במגזר הערבי.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: רסול סעדה, בבקשה, קרן אברהם.

<רסול סעדה: תודה, כבוד היושב ראש.

<רסול סעדה: אנחנו גם מברכים על הדיון הזה ומקווים לך הצלחה גם בנושא הזה.

<רסול סעדה: האמת, מדובר כאן על תכניות ואני רוצה להציע תכנית.

<רסול סעדה: אנחנו מקדמים היום בשלושה יישובים שאנחנו פעילים בהם שני מודלים.

<רסול סעדה: המודל הראשון שנקרא ועדה מייעצת, שזה בעצם פלטפורמה שתוביל למפגש ישיר בין המשטרה לבין נציגי הציבור, המנהיגות המקומית, אנשי המקצוע, לדבר על סדר עדיפות, מה המשטרה צריכה לעשות או מה התושבים מצפים מהמשטרה ומה הציפיות של המשטרה מצד ההנהגה המקומית כדי לטפל בסוגיות ספציפיות קבועות.

<רסול סעדה: זה ברובד הראשון.

<רסול סעדה: ברובד השני אנחנו גם מטפלים בחינוך, מפתחים חינוך נגד אלימות, שזה המעטפת השנייה.

<רסול סעדה: בוא נגיד, סוגיית הביטחון האישי היום ביישובים הערביים היא לא רק עניין של אלימות ורציחות, זה כל המעטפת, זה גם החינוך, אבל בוא נדבר גם על השירותים האחרים, שירותים מצילי חיים, מה עם כב"ה, מה עם מד"א, כחלק מכל המערך הכולל שהמדינה צריכה לדאוג לו.

<רסול סעדה: ואדוני, אני רוצה להתייחס לסוגיית הנשק הבלתי חוקי.

<רסול סעדה: אנחנו יודעים שזה האיום הכי גדול שנמצא היום והזמינות של הנשק מתבטאת היום ברחובות.

<רסול סעדה: אם אנחנו מסתכלים על הרציחות אנחנו יכולים לדעת גם שזה ארגוני פשיעה ויש פשע מאורגן, בהחלט, זה מכה מאוד, אבל יש גם לא מעט מקרים של רציחות בגלל זמינות הנשק שנמצא בידיים לאו דווקא עברייניות, אבל הנשק הזה זמין וכל אחד בכל סכסוך, בכל קטטה, יכול לשלוף אותו ולהשתמש בו.

<רסול סעדה: וכמו ששייח כאמל אמר, כל שלושה יכולים היום להפוך לכנופיה, לצערנו הרב.

<רסול סעדה: במקום הזה, אדוני, גם מהסקרים שאנחנו עשינו, גם מהשטח, אנחנו מבינים שיש היום נכונות בקרב הציבור הערבי לקבל תחנות משטרה.

<רסול סעדה: אבל אני אגיד, גם ההתנגדויות וגם לא צריך שיהיה קמפיין, ברגע שהמשטרה תעשה בשטח ותביא את הקבלות בעניין הפענוחים, ואנחנו שמחים על הבשורה של העלייה בשנת 2017, אנחנו עדים גם במקומות, לדוגמה ג'סר א-זרקא, יישוב שאנחנו עובדים בו ונכנסה תחנה, בהחלט יש ירידה במספר אירועי הירי השבועיים והחודשיים, ואנחנו חושבים ששותפות בתוך תכנית מסודרת לטווח ארוך היא זאת שתוביל להגברת הביטחון האישי ביישובים הערביים.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע עוד נציגה.

יואב קיש: חוץ מחברת הכנסת יש לנו גם נציגה מהמגזר הערבי, שרה זועבי, בבקשה.

<שרה זועבי: קודם כל אני מברכת את הוועדה הזו.

<שרה זועבי: שני דברים שמדירים שינה מעיניי.

<שרה זועבי: אחת, ערביות שנרצחות על ידי קרובי משפחתן ועל ידי הבעל שלהן ונגדם יש לפעול בכל הכוח כדי שלא נשמע עוד על מקרים נוראים כאלה ולא נכאב.

<שרה זועבי: אני אישית, בגלל שאני צברתי הרבה מתנגדים, איומים, הכפשות, פרצו לביתי, ספגתי מכות מבעלי הבית שהתגוררתי בו על זה שתליתי את דגל המדינה, הבן שלי הוברח לחו"ל, מספר פעמים הייתי בסכנת חיים של ממש וכל אשמתי שאני יצאתי ודיברתי את אשר על לבי.

<שרה זועבי: בתקופה ההיא, בגלל שאני לא בקיאה בחוקים ולא ייצג אותי עורך דין, המשטרה סגרה תלונות של אלימות קשות בתירוץ של היעדר ראיות.

<שרה זועבי: לפי העורך דין עכשיו שמייצג אותי, בשם איתמר.

<שרה זועבי: האמת, כל פעם שאני מספרת את הסיפור שלי אני מתרגשת, כי אני עד עכשיו מאוימת והמשטרה סגרה את כל התיקים ש - - -

עיסאווי פריג': מאוימת על זה שתלית דגל?

<שרה זועבי: כן.

<שרה זועבי: אני פעילה בהסברה הישראלית.

<שרה זועבי: אתה לא מכיר אותי?

<שרה זועבי: אני פעילה בהסברה הישראלית, אני שרה זועבי, פעילה בהסברה בארץ וגם בחו"ל.

<שרה זועבי: בגלל שאני שוחה נגד הזרם אז זה לא מקובל, הדעות שלי לא מקובלות אז מאיימים וספגתי מכות, נכנסו לתוך הבית שלי, גם בתוך העבודה שלי, מכות של ממש והמשטרה סגרה את התיק.

<שרה זועבי: אפילו לא חקרו את החשוד.

<שרה זועבי: אתה יכול לפנות גם לעורך הדין שלי, שעכשיו מייצג אותי, בשם איתמר ברקאי.

<שרה זועבי: כבוד חבר הכנסת יואב קיש, כולנו עומדים מאחוריך משום שאתה מבין את חומרת המצב ובידיך הכלים להתמודד עם הבעיות ולהביא אותנו אל המבטחים.

<שרה זועבי: תודה רבה שהזמנתם אותי.

יואב קיש: תודה רבה.

מיקי לוי: משפט.

יואב קיש: משפט אחד, מיקי, ומשפט עאידה ואני מסכם.

מיקי לוי: אני מבקש, הרשת היא ענקית והאמצעים מוגבלים, הלוואי שהיינו יכולים לשים כמה מיליארדים של שקלים.

מיקי לוי: עכשיו אני מדבר כאיש משטרה ומדבר באמת לקולגה שלי, לחכרוש, יש אפשרות לקחת מכוח האדם הנתון, ככה עשיתי בירושלים במקומות מוכים עם בעיות, חמישה שוטרים ולהקים נקודות משטרה באותם יישובים שיש בעיות.

מיקי לוי: עכשיו נראה אתכם, אותם ראשי יישובים שבאים ואומרים 'אני נותן חדר'.

מיקי לוי: היום בבוקר התבשרנו שהולכים לשים שוטרים בחדרי מיון, כי אי אפשר להשתלט על האלימות בתוך חדרי המיון.

מיקי לוי: אז בואו נראה את אותם ראשי היישובים מפנים חדרים, לא צריך יותר מזה, לנקודות משטרה ואפשר יהיה להוריד, מכאן חמישה, מכאן חמישה, מכאן חמישה מכוח האדם, יודעים לעשות את זה יפה מאוד ולשים נקודות משטרה שייתנו את התשובות הראשוניות.

מיקי לוי: בישיבה הבאה אני אשאל אתכם את השאלה הזו, מי הביא חדר לנקודת משטרה.

<קריאה: אנחנו שמנו משטרה במתנ"ס.

מיקי לוי: זה בסדר גמור.

מיקי לוי: אני שמעתי אותך ובגלל זה אמרתי את זה.

מיקי לוי: החמישה האלה יורידו לך את כל האלימות.

יואב קיש: בבקשה, מילה, לא נאום.

עאידה תומא סלימאן: דווקא אני רוצה להתחיל בשאלה שניסיתי ל - - -

יואב קיש: יש חצי דקה, אז שאלה וזהו.

עאידה תומא סלימאן: אבל אשמח להבין את הרקע להקמת חדר.

עאידה תומא סלימאן: אני לא באה להתווכח על הקמת תחנות משטרה, אני עם שייח' כאמל, אני אומרת, שזו לא תכנית כוללת זו תכנית לחיזוק מבנה המשטרה ואני יודעת שהיא תביא איזה שהן תוצאות בצד, אבל זו לא תכנית כוללת.

עאידה תומא סלימאן: ואני קוראת לך, יושב ראש הוועדה, אם באמת רוצים, בואו נפעל ביחד לתכנית כוללת, שכל הגורמים בה - - -

יואב קיש: טוב.

עאידה תומא סלימאן: ואיך אפשר להסביר שיש תחנת משטרה באום אל פחם, אבל 1% רק ממקרי הירי הוגשו בהם - - -

יואב קיש: טוב, תודה.

יואב קיש: ניצב חכרוש, בבקשה, ואחרי זה אני אסכם את הדיון.

<ג'מאל חכרוש: לסכם, האלימות, צריכים לראות בה בעיה של כולנו.

<ג'מאל חכרוש: היא לא בעיה של צד אחד, היא לא מדלגת על אף אחד, לא מדלגת על אף חצר, היא מגיעה לכולנו בסוף.

<ג'מאל חכרוש: שיתוף פעולה זה התרופה האמיתית, שיתוף פעולה בין כולנו.

<ג'מאל חכרוש: בואו נפסיק להאשים אחד את השני, נעשה שיתוף פעולה בין אחד לשני וככה נביא תוצאות.

<ג'מאל חכרוש: הצגנו את התכנית שלנו, של משטרת ישראל, אני עדיין ידיי פתוחות לכל תכנית שתבוא שתביא תוצאה טובה למיגור התופעה הזאת.

<ג'מאל חכרוש: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה לסכם.

יואב קיש: זה דיון ראשון שאני יושב ראש הוועדה, אנחנו נמשיך גם בצוות מצומצם וגם נמשיך בצוות הוועדה כמובן.

יואב קיש: אני רוצה להגיד כמה דברים.

יואב קיש: ראשית, המפתח לעניין הזה זה עבודה משותפת ולא יכול להיות שנבוא רק בטענות למשטרה ואנחנו גם לא באים בטענות רק לראשי רשויות ולא רק בטענות לחברי הכנסת הערביים.

יואב קיש: אני אומר לכם, להנהגה המקומית והארצית של ערבי ישראל, שלמגזר הערבי יש אחריות בעניין הזה וצריך לתת את הגיבוי הנדרש.

יואב קיש: ראשי רשויות שיש מולם סכנה ואיומים של ארגוני פשע או פשיעה כזו או אחרת חייבים לקבל, וזה הדבר הראשון, את כל ההגנה כדי שלא נידרדר למקום שהופך להיות בלתי אפשרי ברמה של מאפיה.

יואב קיש: בעניין הזה אני חושב שזה חשוב ששמענו.

יואב קיש: שמענו את התכנית של המשטרה שמורכבת מגיוס שוטרים, מתחנות, מהתמודדות עם הפשע המאורגן ואיסוף כלי הנשק.

יואב קיש: עדיין יש עוד הרבה דברים שצריך לעשות, צריך את הסיסמאות האלה לכמת לתכנית עבודה.

יואב קיש: מה שהעלית, כאמל ריאן, זה מאוד נכון, אנחנו נמשיך את המעקב הזה גם בפורום היותר מצומצם, אבל אם הסיכום של הדבר הזה יהיה באמת שמפה אנחנו נצא למהלך מאוד משמעותי שנותן גיבוי למהלך המשטרה, כי הממשלה והמשרד לבט"פ והמשטרה מובילים את המהלך מהצד שלהם, יש פה נכונות שלדעתי לפני ארבע וחמש שנים לא הייתם שומעים, לא שומעים, לא בתקציבים, כי בסוף זה בא לידי ביטוי בכסף.

יואב קיש: וכן, יש כסף, ואמר את זה היום עיסאווי פריג', שבממשלת הליכוד, לא הייתה תקופה כזו שנתנו כל כך הרבה כסף למגזר הערבי, את הכסף הזה צריך לכמת למעשים ולתוצאה חיובית שאנחנו רואים.

יואב קיש: ואני אומר עוד פעם, בלי תמיכה מהמגזר זה לא יקרה.

יואב קיש: התכנית יכולה להישאר יפה, אבל כל עוד אנשים יפחדו לבוא ולהגיש את התלונות, כל עוד אווירת הפחד והאימה תישאר ברחובות, אנחנו לא עשינו כלום ופה גם לכם יש אחריות.

יואב קיש: אז אני מצפה באמת לשיתוף פעולה בעניין הזה גם בתוך הוועדה, גם עם המשרד לבטחון פנים ועם המשטרה ובסוף עם ראשי הרשויות והשטח עצמו, כי בלי זה זה לא יצליח.

יואב קיש: תודה רבה לכולם.