ועדת המשנה לשירותי כבאות והצלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 21, 2018-02-06 12:30

נאוה בוקר: חברים, שלום לכולם.

נאוה בוקר: אני מתחילה את הדיון של ועדת המשנה לכבאות והצלה בנושא הקונפליקט, אפשר לקרוא לזה סכסוך העבודה, בין ארגון הכבאים לבין נציבות הכבאות.

נאוה בוקר: הצטערתי מאוד לנוכח העובדה שהנציב בחר שלא להשתתף בדיון הכול כך חשוב ונחוץ הזה.

נאוה בוקר: אני חושבת שההיעדרות של הנציב פוגעת בעבודת הכנסת, יש בזה אלמנט של זלזול וחבל שמסכלים ניסיונות לפשרה בסכסוך שיש בינו לבין ארגון הכבאים.

נאוה בוקר: אתם יודעים, זה חמור מאוד בעיניי ולו רק בשל העובדה שהמטרה של הדיון הזה הייתה באמת להביא לסיום הסכסוך הזה כי זה סכסוך עבודה שמתמשך יותר מדי זמן.

נאוה בוקר: זה לא צריך להיות כך.

נאוה בוקר: למען גילוי נאות חשוב לי להדגיש את השתלשלות העניינים.

נאוה בוקר: לאחר שאושרה ההגעה של הנציב הוא קיבל הודעה ב-24 בחודש על קיום הדיון הזה, בימים האחרונים קיבלנו הודעה על היעדרות של הנציב מהדיון בשל אילוצי לו"ז וכו' וכו'.

נאוה בוקר: אתמול, כשנודע לי, חזרתי מצרפת, הייתי במשלחת, נודע לי אתמול שהנציב לא מתכוון להגיע אז שלחתי לו מכתב ובו אני מבקשת ממנו בכל לשון של בקשה בכל זאת להגיע לדיון, כי הנוכחות שלו חשובה ואני רוצה להקריא לכם את התשובה שלו: 'סמכויות ועדת המשנה בראשותך ידועות לי היטב, אני מברך על הדיונים' וכו' וכו', 'יחד עם זאת טעות בבסיס מכתבך, שכן זימון לדיון התקבל בלשכתי בתאריך ה-29.1 ועוד באותו יום השבתי כי לא אוכל להשתתף לאור קיומן של ועדות בוחנים לשבעה תפקידים במערך הכבאות' וכו' וכו'.

נאוה בוקר: הוא כותב לי כאן שבדיוני הוועדה יהיה ראש אגף משאבי אנוש שבקי בנושאי הדיון שנקבעו, 'לפחות כמוני'.

נאוה בוקר: אז באמת, שיקו, אני מאוד מעריכה את העבודה שלך, אבל אני חושבת שבמקרה הזה נציב הכבאות היה צריך להיות נוכח כי חלק מהנושאים נוגעים לו אישית, לצערי הרב.

נאוה בוקר: אני רוצה להגיב על המכתב הזה, כי באמת ביקשתי לבדוק מתי הוא קיבל את הזימון.

נאוה בוקר: הנה הוכחה שהזימון הגיע אליו ב-24, היו לו שבועיים להתארגן לדיונים בוועדה וגם קיבלנו אישור שהוא מגיע.

נאוה בוקר: אז באמת מצער אותי שנעשים כאן תרגילים מהסוג הזה ושזאת ההתייחסות.

נאוה בוקר: אני שוב אומרת, מדובר מבחינתי בפגיעה בפעילות הכנסת ובעבודה של הוועדה וזה חבל מאוד.

נאוה בוקר: לענייננו.

נאוה בוקר: אתם יודעים, כל מי שנמצא כאן היום מבין מדוע התכנסנו ומה משמעות הדיון שלהערכתי הוא גם יקוצר ונעבור לדיון הבא, כי ללא הנציב יהיה לנו קשה מאוד לנהל כאן דיון אמיתי וכן, אבל אני רוצה להתחיל בתזכורת קטנה למי שיושב כאן ולציבור, תזכורת למה ואיך ועל בסיס מה הוקמה רשות הכבאות הארצית.

נאוה בוקר: אז כולנו זוכרים שרשות הכבאות הארצית הוקמה בעקבות השריפה בכרמל, היעדר טייסת הכיבוי, רשלנות פושעת של כל הגורמים בנושא וחוסר תקצוב גורמי ההצלה, והגרוע מכול, ש-44 איש נספו למוות באסון הכרמל, נשרפו למוות.

נאוה בוקר: אנחנו זוכרים שלפני עשור מערך הכבאות וההצלה פעל תחת איגודי ערים בכל רשות ורשות ותפקד באופן עצמי כחלק מהשלטון המוניציפלי.

נאוה בוקר: בעקבות האסון הנורא הזה הממשלה הקימה את הרשות הארצית לכבאות והצלה וכל האיחודים התאחדו תחת מעטפת פיקודית אחת שנמצאת תחת הכנפיים של המשרד לבטחון הפנים.

נאוה בוקר: כל זאת, כמובן, כשבתהליך עצמו היה מאבק רציני לשמור על הזכויות של לוחמי האש כעובדי מדינה ולא כאלה שהם משרתים בגוף שהוא חצי צבאי.

נאוה בוקר: אתם ודאי תוהים למה אני מזכירה לכם את כל זה, כי כל אחד פה יודע את מה שאמרתי בעל פה, אבל החשש שלי, שבעקבות הסכסוך האיום והנורא הזה אנחנו נחזור שנים אחורה.

נאוה בוקר: אני מדברת כמובן על שני הצדדים, כי צעדים כאלה, כמו פגיעה ב תנאים של העובדים, שבירת שרשרת פיקודית, המלחמות האלה בין הנציבות לארגון, רבותיי, זה מתכון לאסון.

נאוה בוקר: אני חושבת שהמצב שאנחנו נמצאים בו עלול לפגוע קשות בתפקוד המערך במקרה של אסון וחס ושלום עלול לקרות גרוע יותר.

נאוה בוקר: חברים, הסכסוך זה מסכן את החיים של אזרחי ושלא תגידו שלא התרענו.

נאוה בוקר: לכן זימנתי את הדיון היום, על מנת באמת לקרב בין הצדדים, להוציא את האגו מחוץ לתמונה ובצורה עניינית להביא את הנציבות ואת הארגון לשיתוף פעולה.

נאוה בוקר: אפילו שיתוף פעולה חלקי, אבל שיהיה שיתוף פעולה.

נאוה בוקר: באמת מצער אותי מאוד שהנציב לא הגיע לכאן היום.

נאוה בוקר: נתחיל עם הארגון?

נאוה בוקר: אז אני חושבת ששיקו בר דב, ראש אגף משאבי אנוש, אלא אם כן אחד מחברי הכנסת - - -

חמד עמאר: לא, אני רוצה לשמוע אותם, אחרי זה אני אגיב.

נאוה בוקר: אז אני אשמח אם תציג את המצב הקיים ואיפה הנקודות הכי אקוטיות לחיכוך הזה ולסכסוך הזה.

טלב אבו עראר: שהוא יגיד מה הסכסוך והאם הוא לטובת הציבור.

נאוה בוקר: בהחלט, תודה.

<שיקו בר דב: קודם כל שלום לכולם, שלום לחברי הכנסת, ללוחמים של הכבאות.

<שיקו בר דב: אני חייב רגע להגיב על העניין של נציב הכבאות.

<שיקו בר דב: נציב הכבאות לא הגיע לכאן, כמו שהוא כתב, בגלל מכרזים שנמצאים.

<שיקו בר דב: הנציב מאוד מאוד מעריך ורואה חשיבות מאוד גבוהה של עבודת הכנסת ורואים בכם שותפים לתהליך.

נאוה בוקר: מדוע הוא אישר שבועיים קודם לכן שהוא מגיע ובסופו של דבר יומיים לפני הדיון הוא בוחר להודיע לנו שהוא לא יהיה נוכח בדיון?

<שיקו בר דב: אני לא אענה במקומו - - -

נאוה בוקר: אני מעריכה שהמכרזים, ידעו עליהם הרבה לפני.

נאוה בוקר: גם למכרזים הדיונים נקבעים, אני מניחה, מספר שבועות קודם לכן ולא בדקה ה-90.

<שיקו בר דב: המכרזים, מכיוון שיושבים כל מיני גורמים, בדרך כלל מודיעים לאנשים שבעה ימים מראש, כנראה שהייתה שם איזה בעיה של לוח זמנים.

<שיקו בר דב: אני לא חושב שיש פה ניסיון, לא לפגוע ולא להתריס.

<שיקו בר דב: אבל לפני שאני משיב, רגע, לגבי מהות הסכסוך, חברת הכנסת בוקר, קודם כל אני מודה לכם על הזימון.

<שיקו בר דב: אני רואה חשיבות עליונה שחברי הכנסת שותפים איתנו לתהליך, אבל הדיון נערך פה בכנסת ואני לא מצליח להבין למה אנחנו נמצאים בדיון הזה כאן, שכן אם חיינו בעולם, כמו שפתחת ואמרת, שהייתה שריפה בכרמל והיו איגודי ערים, שכל איגוד ערים כזה היה כפוף לשלטון מקומי אחר ולא היה משהו שמאגד אותם, חוץ מנציבות הכבאות, שהיה גוף מאוד מאוד קטן ומאוד קשה לארגן את התהליכים האלה ולכל אחד היו אינטרסים שונים, אז הכנסת הייתה במה נכונה לבוא להציג תהליכים לא טובים, לבקש תקציבים, כי כל אחד היה קטן מדי בשביל להיות משמעותי.

<שיקו בר דב: לכן זה היה המקום.

<שיקו בר דב: אבל החל מ-2013, שעבר חוק הכבאות ואנחנו רשות ארצית שכפופים לכללים של נציבות שירות המדינה, ואני יכול להגיד לכם שאבי אנקורי, יושב ראש הארגון - - -

חמד עמאר: אני רוצה לתקן אותך לפני שתמשיך.

חמד עמאר: תפקידה של הכנסת לפקח גם על הגופים של ההצלה, גם על צה"ל, גם על המשטרה, גם על משרדי הממשלה, זה התפקיד שלנו, בשביל זה בחר אותנו הציבור לשבת כאן.

חמד עמאר: בנוסף על לחוקק חוקים גם לפקח ואנחנו אמורים לפקח גם על נציבות ההצלה.

נאוה בוקר: ובוא לא ניתמם, הרבה בזכות מאבקם של חברי הכנסת לאחר אסון הכרמל הוקמה רשות הכבאות הארצית ואני הייתי שותפה לתהליך הזה, במשך שנים.

חמד עמאר: והתפקיד שלנו גם לפקח על הרשות.

<שיקו בר דב: אין מחלוקת, תפקידכם לפקח על הרשות, לא לנסות לגשר ולפשר בין ארגון עובדים להנהלה ולכן אני בא ואומר בצורה מאוד פשוטה - - -

נאוה בוקר: אני רשאית לעסוק - - -

<שיקו בר דב: רגע, תנו לי לדבר.

נאוה בוקר: אני משיבה לך על דבריך, אני רשאית לעסוק בכל נושא שקשור במערך הכבאות וההצלה.

<שיקו בר דב: עם כל הכבוד, אל תסתמו לי את הפה.

נאוה בוקר: לא סותמת, משיבה לך על הדברים.

<שיקו בר דב: תנו לי לדבר, אני אגיד כל מה שאני רוצה וכל מה שאני רוצה ואל תפריעו לי, בבקשה.

חמד עמאר: בכנסת לחברי הכנסת מותר להפריע.

חמד עמאר: אתה לא יכול להגיד לי לא להפריע.

<שיקו בר דב: אוקיי.

נאוה בוקר: ויש יושבת ראש שמנהלת את הדיון אז בוא נתקדם ואני אשמח לשמוע אותך.

<שיקו בר דב: אז אני אומר עוד פעם, אני רוצה לסיים בדברים האלה.

<שיקו בר דב: אני בא ואומר, יושב ראש הארגון, כל הדלתות בכבאות פתוחות לפניו, אתמול הוא ישב אצלי, כל יום שהוא צריך הטלפון פנוי, גם נציב הכבאות, היו להם המון המון שיחות והמקום להתדיינות בנושא של סכסוך עבודה פר-אקסלנס, אין פה משהו מהותי, אין פה משהו שהוא דרמטי, הוא בכבאות.

<שיקו בר דב: לא הסתדרת בכבאות?

<שיקו בר דב: יש משרד לבטחון פנים.

<שיקו בר דב: לא הסתדרת?

<שיקו בר דב: יש מבקר המדינה, יש מוסדות, בטח ובטח לא הכנסת.

<שיקו בר דב: אני מצפה שחברי הכנסת - - -

נאוה בוקר: הוועדה הזאת קיימת כדי לטפל גם בנושאים כאלה.

<אבי אנקורי: שיקו, על מה המאבק?

<אבי אנקורי: אולי ארגון הכבאים סתם משועמם ואנחנו מחפשים סיבות.

<אבי אנקורי: בוא נפתח על מה המאבק במערך הכבאות ואיפה אנחנו נמצאים עשרה חודשים, מאז כניסתו של הנציב החדש.

<אבי אנקורי: בוא תגיד.

<שיקו בר דב: אני לא יודע על שום מאבק, יש חילוקי - - -

נאוה בוקר: אל תיתמם.

<שיקו בר דב: סליחה, יש חילוקי דעות שהם מובנים.

<שיקו בר דב: יושב ראש הארגון חושב א', הנציב חושב ב', הנציב פועל בהתאם לחוק.

<שיקו בר דב: חוק הכבאות, שנחקק כאן בכנסת הזאת, הוא קבע קריטריונים מאוד מאוד ברורים וחד משמעיים שלא משתמעים לשום דבר, הנציב הוא המפקד של הארגון הזה, הוא קובע את הקריטריונים, הוא קובע את התהליכים, יש חוק - - -

<אבי אנקורי: לבד, עם עצמו?

נאוה בוקר: מצב כזה שנמשך שמונה חודשים זה חרפה וזה לא צריך להתנהל בצורה כזאת.

נאוה בוקר: זאת הסיבה שאנחנו מקיימים את הדיון הזה היום, כדי להגיע לאיזה שהוא פתרון שלצערי היות שהנציב בחר שלא להשתתף בדיון, אז יהיה לנו קשה מאוד להגיע לפתרון הזה.

<שיקו בר דב: הנציב, בחוק הכבאות - - -

טלב אבו עראר: גברתי, אנחנו עדיין לא יודעים מה - - -

<אבי אנקורי: אז אולי אני אגיד לכם על מה - - -

נאוה בוקר: הוא לא מעלה את הנקודות.

טלב אבו עראר: מהן הנקודות?

<אבי אנקורי: אז אולי - - -

נאוה בוקר: אז אני מציע שיושב ראש ארגון הכבאים, אבי אנקורי - - -

<אבי אנקורי: כן.

<אבי אנקורי: לסמנכ"ל אולי קשה קצת להצביע - - -

<קריאה: אבי, יכול להיות שהנציב הגיע, אני רואה שפה - - -

<קריאה: לא, רק העוזרת שלו.

נאוה בוקר: רונית, את מוזמנת, בבקשה, להצטרף לדיון.

<אבי אנקורי: אז בואו באמת אני אגיד לכם, יכול להיות ששיקו לא מכיר את הנתונים.

<אבי אנקורי: רק אני חייב לחדד לך, מי שיושב כאן, הנה אני אומר את זה פה, הוא יקבל שיחת טלפון או יקבל מכתב מאיים 'איך הגעת לכנסת ישראל?', חד משמעית אני אומר את זה, 'איך הגעת לכנסת ישראל ללא אישור של דדי שמחי, נציב כבאות והצלה?'.

<אבי אנקורי: אני חשבתי שאנחנו במדינה דמוקרטית, אני אומר את זה וזה יקרה.

<אבי אנקורי: אלא אם עכשיו זה בשידור, אז אולי לא.

<אבי אנקורי: אבל הנה פה שיקו הסמנכ"ל ועובדים קיבלו מכתבים ועובדים אוימו ולעובדים הועברו מסרים, זה חד וחלק אני אומר.

<אבי אנקורי: עכשיו אני אגיד לכם את מהות המאבק.

<אבי אנקורי: עד לפני שבועיים הגרסה של הנציב הייתה שזה בעקבות פגיעה או טיפול משמעתי בשני עובדי ארגון בריוניים.

<אבי אנקורי: הגרסה הזו השתנתה לפני יומיים למי ינהל את הכבאות.

<אבי אנקורי: אני מעריך שבשבוע הבאה היא תעבור למי יותר חכם.

<אבי אנקורי: עכשיו אני אגיד לכם, קודם כל הגיע נציב וקיבלנו אותו בזרועות פתוחות למשפחה שלנו ואני חושב, מי שמכיר אותי יותר או פחות יכול להעיד עליי שאני הפרטנר הכי טוב ואני שם את הראש שלי בשביל 3,000 עובדים ועובדות.

<אבי אנקורי: אני רס"ר, לא קצין, לא אהיה קצין, מאמין בדרך, באתי מתוך שליחות ולא היה חסר לי כלום.

<אבי אנקורי: רק מה?

<אבי אנקורי: שהגיע נציב והגיע מהצבא והגיע עם דפוס התנהגות ודפוס חיים שלא משנה מה אני אעשה ואיך אני אעשה ומה אני אגיד, 'אתה לא רלוונטי, אתה לא קובע, אתה לא שותף, אני רק אעדכן אותך'.

<אבי אנקורי: זאת הייתה כל הדרך במשך עשרה חודשים.

<אבי אנקורי: הוא פועל במחשכים לביטול שיטת המכרזים.

<אבי אנקורי: במערך הכבאות נהוגה שיטת מכרזים, ישנה ועדה, אנקורי מגיע לצורך העניין להתמודד, יש נציג נציבות שירות המדינה, נציג הנהלה ונציג ארגון/הסתדרות.

<אבי אנקורי: לא התאים לו כי שם הוא לא יכול לבחור את מי שהוא רוצה באמת ולעשות את מה שהוא רוצה.

<אבי אנקורי: הוא הלך מאחורי הגב של כולנו ושינה את ההרכב והפך אותם משלושה, שזה אי זוגי, לארבעה, שזכות הווטו היא לנציגת נש"מ.

<אבי אנקורי: גם זה לא מספיק טוב וכרגע הוא פועל לבטל את השיטה ולהפוך את זה, כמו במשטרה ובצבא, למינויים ושיבוצים.

<אבי אנקורי: דבר נוסף, בצבא ובמשטרה, כמו שאתם מכירים, יכולים לקחת את אבי אנקורי, כבאי מחיפה, 'מחר בפקודה אתה עובר לתל אביב, כי יש לי חוסר בכוח אדם'.

<אבי אנקורי: דדי שמחי הנציב שלנו אותו כנ"ל, 'אני אנייד עובדים בכפייה'.

<אבי אנקורי: אם בשני הדברים האלה, ותיכף אני אמנה לכם עוד מספר דברים לא מבוטל, אם בשני הדברים האלה אני, שומר הסף של העובדים, לא אמור להיכנס, אז בואו תגידו לי מה התפקיד שלי בתור איש ועד.

<אבי אנקורי: עובדים במערך הכבאות מאוימים, העברת מסרים.

<אבי אנקורי: מהרגע שהוא נכנס הוא מנסה לפטר בכירים, ואני אומר בכירים ביותר, בדרגה של ראש אגף משאבי אנוש, בדרגות האלה, עם העברת מסרים כזו או אחרת.

<אבי אנקורי: הוא מעכב לנו את הכניסה למשא ומתן, הכניסה למשא ומתן על ההסכם הקיבוצי הייתה צריכה להיות והוא מנסה לעכב אותה, אף על פי שהוא לא מבין שעם כל הכבוד זה הסתדרות מול משרד אוצר, מול מדינה.

<אבי אנקורי: היו לנו מחלוקות והוא הבטיח באפריל בשנה שעברה על חולצות העבודה האפורות המדוברות, הוא נתן מילה באפריל 'אני רוכש', אנחנו בשנת 2018, פברואר, עד הרגע הזה לא יצאה הזמנה לחולצות עבודה.

<אבי אנקורי: הוא מאוד עסוק, למה חשוב שאנחנו כאן?

<אבי אנקורי: כי זה באמת משליך על אזרחי מדינת ישראל.

<אבי אנקורי: תראו, לא משנה לאיזה צעדים ארגוניים ארגון העובדים בראשותי ייכנס, לעולם, אבל לעולם, לא תהיה סכנה כי המהות שלנו זה הצלת חיים.

<אבי אנקורי: מי שיושב כאן אלה אנשים עם צלקות, זה אנשים עם מחלות והם ימשיכו להציל חיים.

<אבי אנקורי: אנחנו לא משחקים בחיי אדם, אבל ראש המערך שלנו, לצערי, מתנהל בכול, הכול, עסוק מפה עד הודעה חדשה, רק לא בשני דברים, קידום ההון האנושי במערך ושמירה על אזרחי מדינת ישראל.

<אבי אנקורי: אם יש לו משרד עורכי דין שהוא שכר ואמר לפני מספר חודשים שזה משרד עורכי דין, שיש לנו עשרה יועצים משפטיים, משרד שילווה את התהליך בהסכם הקיבוצי החדש ובעוד כל מיני כאלה ואחרים, אז כמו שאמרתי, אין לנו עוד משא ומתן, המשרד הזה עובד נון סטופ, רק מה?

<אבי אנקורי: להפיל את ארגון העובדים.

<אבי אנקורי: אם יושבים בישיבה של 15 אנשים בנוכחות אם אני לא טועה גם שיקו בר דב ופונים לנציב ואומרים שיש לנו 300 נשים עובדות, מרוויחות משכורות עתק של 5,000 שקל, עם השלמת שכר למינימום, מה איתנו?

<אבי אנקורי: הוא אומר 'אני מבין, אני מזדהה, רק מה?

<אבי אנקורי: זה כרוך בזה שתהיה הגבלה על זכות השביתה'.

<אבי אנקורי: אותה שאלה, מי ששאלה לא הבינה, אני הסברתי לה, 'בואי תביני, נציב כבאות דדי שמחי בא ואומר לך שהוא ידאג לך למסלולי קידום, לך ולעוד 300 נשים, רק מה?

<אבי אנקורי: אם ארגון העובדים יוותר על זכות השביתה'.

<אבי אנקורי: שתבינו, זו ההתנהלות.

<אבי אנקורי: ב-24.10.2017 חתמנו על הסכם הבנות, אני ונציב הכבאות.

<אבי אנקורי: הוא קורא לו הסכם שלום, עם סופר מרכאות, הוא פשוט מאוד רצה לעשות את קליטת הכבאים, להשלים את הגיוס ואת הטקס באנדרטה, התמונה שהוא מצייר אותנו כארגון כוחני, שאני הייתי מטרפד טקס של אנדרטה של נספים.

<אבי אנקורי: אבל זה בסדר, אני לוקח את זה, חתמנו על ההסכם הזה.

<אבי אנקורי: הוא חי כל יום בנציבות שירות המדינה, חי שם, אבל מה?

<אבי אנקורי: אצל ראש אגף משמעת וראש החקירות, איך פוגעים בארגון עובדים.

<אבי אנקורי: איך פוגעים.

<אבי אנקורי: הוא לא חי כדי ליישם את ההסכם הזה.

<אבי אנקורי: עכשיו, דברים שהוא לא מיישם הוא מפיל את זה על משרד האוצר, כמו תגמול בעבור יחידות יל"מ, יחידה לחילוץ מגובה, שהוא חתום כאן שיהיה תגמול.

<אבי אנקורי: הוא בא ואומר עכשיו, 'משרד האוצר לא נותן לי', 'זה לא נותן לי'.

<אבי אנקורי: אז לא יכול להיות שיושב מולי נציב כבאות ואומר 'אני כל יכול', ומראה לי את הדרגות ואומר, 'אני קובע', חותמים, אני בסך הכול רס"ר, אבל באותה שנייה שחתמתי עמדתי מאחורי כל מילה שלי ומאחורי החתימה, והוא לא מיישם, לא את זה - - - אנחנו היום מתמודדים לתפקידים במערך הכבאות מתוך הכבאות, אני יכול, לצורך העניין, שתי דרגות מתחת וללא תואר, כדי לתת לאוכלוסייה הטובה שלנו, שמי שעוד לא סיים את התואר או מי שלא עונה על הקריטריונים, שימשיך לענות על הקריטריונים, תנו לנו אוויר, אנחנו נלמד, אבל תנו גם פוטנציאל.

<אבי אנקורי: אם אין פוטנציאל, בואו נביא מבחוץ.

<אבי אנקורי: אני לא בעד לתפוס משבצת או כיסא, להגיד 'רק מתוך הכבאות', חד משמעית לא.

<אבי אנקורי: הוא בא וחתם כאן שהוא יאריך את זה עד דצמבר 2017.

<אבי אנקורי: הוא נמצא יום יום פה בירושלים, בנציבות שירות המדינה, כששאלתי אותו לפני כמה ימים, 'תגיד לי, טיפלת בזה?', 'לא מצאתי זמן'.

<אבי אנקורי: אז לזה הוא לא מוצא זמן.

<אבי אנקורי: לחולצות עבודה הוא לא מוצא זמן, לנע"תים, נע"תים זה נוסף על תפקידך, אני כבאי מציל חיים, לא יכולים כדי לחסוך בתקנים, לחסוך בכסף, להלביש עליי עוד תפקיד או שניים או שלושה.

<אבי אנקורי: אני לא מתבייש, בכנסת ישראל, יהיה על זה תגמול.

<אבי אנקורי: אם אתה מנסה על הגב של הכבאים לחסוך בכסף, אז אני, ארגון עובדים, אדרוש תגמול.

נאוה בוקר: אגב, שאלה, עם הדוברים נסגר משהו?

<אבי אנקורי: הדוברים, רק המחוזיים, שגם פה בהסכם, הוא הבטיח לפתוח תקנים, לדובר.

<אבי אנקורי: למפכ"ל המשטרה יש מערך של 100 דוברים, אמרנו, בואו, אנחנו גוף קטן, 10, 20, 15, הוא הבטיח שיפתח שבעה, עד הרגע הזה הוא לא פתח.

<אבי אנקורי: הם עושים את זה כנע"ת, אני מאפשר להם מסיבה אחת, שבאמת אזרחי המדינה יראו מה הכבאים עושים יום יום, מה הכבאים עושים בשבתות ובשישי ובסופות שהיו לפני שבועיים, אז אני אומר תעשו את זה.

<אבי אנקורי: לגבי זה הוא לא פעל.

<אבי אנקורי: לגבי שינוי קריטריונים לא.

<אבי אנקורי: לגבי הנע"תים, חתמנו על הסכם תגמול של שלוש שנים, חתמנו, יום למחרת ראש אגף משאבי אנוש מוציא מסמך שונה לחלוטין ממה שאני והנציב חתמנו.

<אבי אנקורי: אני בא לנציב, הייתה פה גם העוזרת שלו, אני אומר לו, 'תגיד לי, זה לא תואם', 'אל תדאג, אני אטפל', שום דבר.

<אבי אנקורי: שונה לחלוטין.

<אבי אנקורי: זאת אומרת יש כאן הסכם, שאני מבחינתי מסתכל על ראש המערך שלנו, מקביל, תקנו אותי אם אני טועה, למפכ"ל ולרמטכ"ל.

<אבי אנקורי: זאת אומרת אם הייתי יושב עם מפכ"ל המשטרה או הרמטכ"ל וחותם על הסכם והוא לא מכבד אותו, אז לאן הגענו?

<אבי אנקורי: ואנחנו עובדי מדינה.

<אבי אנקורי: זה נתתי לכם פה רק על קצה המזלג, על ההתעמרות בעובדים.

<אבי אנקורי: הוא חייב חובות לארגון העובדים, אני ארגון שאני ניזון וחי מתשלומים של העובדים ואנחנו, בהסכמים שלנו, קודם כל משלמים, כי הבירוקרטיה במדינה הרבה יותר קשה, אנחנו משלמים, מגישים חשבונית והכספים מועברים אלינו.

<אבי אנקורי: עד לפני חודשיים היו חייבים לי מערך הכבאות, 1,300,000, נכון לרגע זה חייבים לי עוד 500,000.

<אבי אנקורי: לאן הגענו?

<אבי אנקורי: אני מממן את הנציב?

<אבי אנקורי: אני מממן את זה?

<אבי אנקורי: אבל לממן משרד עורכי דין בכספים שלכם, לזה יש כסף.

<אבי אנקורי: אז בואו, זה רק ככה טעימה על מה מהות המאבק.

נאוה בוקר: תודה רבה, יושב ראש הארגון.

נאוה בוקר: חבר הכנסת חמד עמאר, אתה רוצה להגיב לדברים ששמעת כאן?

חמד עמאר: קודם כל אני מאוד מצטער שנציב הכבאות לא נמצא וציפיתי שראש אגף כוח אדם יוכל להתחיל לתת לנו קצת טעימה של העמדה של הנציב, אבל לא שמענו את העמדה שלו, אנחנו שומעים צד אחד.

חמד עמאר: לפני שהגעתי אני אמרתי שאני רוצה לשמוע את שני הצדדים, להבין בדיוק מה שקורה כאן.

חמד עמאר: אנחנו מתעסקים בהצלת חיי אדם, אנחנו לא עוד ארגון שיכול לשפוט, עוד ארגון שיכול להגיד שיש סכסוך עבודה, עוד ארגון שיכול להגיד שחסרה לו חולצה ואז אנחנו נדאג שתהיה חולצה.

חמד עמאר: אנחנו מתעסקים בארגון שבאמת אחרי השריפה בכרמל אני הייתי חלק מוועדת הפנים שחוקקנו את חוק הרשות.

חמד עמאר: אני ציפיתי שאנחנו לא נגיע למצב כזה שאנחנו יושבים היום ושומעים דברים כאלה.

חמד עמאר: אסור לנו לשמוע דברים כאלה, אסור לנו להגיע למצב של הסכם שלום, מה, אנחנו מלחמה?

חמד עמאר: זה עובדים, זה כבאים מול הנהלה.

חמד עמאר: אנחנו לא במלחמה, אנחנו בגוף ביטחוני.

חמד עמאר: תרצו או לא תרצו, אתם גוף ביטחוני, חבר'ה.

חמד עמאר: אם בתוך הגוף הביטחוני יש מלחמה ואני צריך להיות הודנה - - - אני באתי לדיון אחרי שדיברתי עם אחד הקצינים במערך הכבאות והוא אומר לי שהיה כנס בכרמל ונציב הכבאות אומר 'הגענו להודנה', אמרתי לו 'מה הודנה?' הודנה עושים בין אויבים, לא עושים בתוך ארגון שאמור לפעול ולתפקד ולעשות הכול לטובת הציבור.

חמד עמאר: לכן אני חושב שחשוב מאוד שהנציב יגיע לכאן, חשוב מאוד שאנחנו נשמע את שני הצדדים.

חמד עמאר: אני לא יודע אם יש פה נציג של המשרד לבטחון פנים כאן.

נאוה בוקר: יש כאן נציג של המשרד לבט"פ?

נאוה בוקר: הם הוזמנו.

<קריאה: מה היית שואל אותו אם הוא היה פה?

חמד עמאר: אני רוצה שהשר ייכנס לעובי הקורה.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על גוף ביטחוני, על גוף שאמור לתפקד בשעות מלחמה, בשעות שריפה, בכל דקה ודקה.

חמד עמאר: הגוף הזה הוא לא סתם גוף, זה לא עוד גוף, זה גוף שאנחנו ראינו את התפקוד שלו בשריפה בכרמל, שאנחנו היינו צריכים לקבל מארצות הברית ומרוסיה ומכל המקומות האחרים, ואם תהיה לנו רעידת אדמה כאן במדינת ישראל?

חמד עמאר: ואם תהיה לנו שריפה גדולה עוד פעם, כמו שהייתה השריפה בכרמל?

חמד עמאר: ואם תהיה שריפה בבניין של 20, 30, 40 קומות בישראל?

חמד עמאר: אז מה אנחנו נעשה?

חמד עמאר: אז מי אחראי, אם לא השר לבטחון פנים, שמערך הכבאות כפוף אליו?

חמד עמאר: חשוב מאוד שיהיה כאן נציג של המשרד לבטחון פנים.

נאוה בוקר: אוקיי, אנחנו נדאג לזמן אותם בפעם הבאה.

חמד עמאר: אני חושב שהדיון הזה צריך להימשך, אנחנו לא יכולים להמשיך להיות בסכסוך עבודה, בסכסוך בין הארגון שמייצג את העובדים, את הכבאים, לבין ההנהלה, שזה הנציב.

חמד עמאר: הנציב, נכון שהוא בא מהצבא, אבל לפעמים כשאתה בא ממערכת צבאית אתה צריך לעשות - - -

נאוה בוקר: סוויץ'.

חמד עמאר: סוויץ' של שינוי - - -

<אבי אנקורי: תודה רבה.

נאוה בוקר: יש תחושה שהכול על בסיס אישי כאן.

נאוה בוקר: זאת התחושה שמתקבלת.

חמד עמאר: אתה חייב לעשות שינוי.

חמד עמאר: אתה בא לנהל גוף חדש, אתה צריך להתאים את עצמך לגוף, לא כל הגוף צריך להתאים את עצמו לאיש החדש שמגיע.

חמד עמאר: בשביל להתניע את הגוף צריך להיות מכאן קירוב, מכאן קירוב, לכן חייבים כאן לשבת.

חמד עמאר: אני חושב שאתה טועה בהחלט.

חמד עמאר: תפקידנו כחברי כנסת זה טובת הציבור וממה שאני שומע כאן, אם אין חולצות לכבאים, אם כבאי צריך לעשות תפקידים שהוא לא מוסמך לעשות אותם ולא מוכשר לעשות אותם ואנחנו מנחיתים עליו, אז אני כחבר כנסת, אני כמחוקק, אני כמי שאמור לפקח על הפעילות של משרדי הממשלה והגופים הממשלתיים, אני חייב להתערב בנושא וחייב להיות חלק בשביל לראות איך אנחנו מקדמים.

חמד עמאר: לכן מה שאני מציע לך, תעביר לנציב, שהוא חייב להגיע לוועדה, אין עוד גוף שיש לו ועדת משנה בוועדת הפנים.

חמד עמאר: יש לכם ועדת משנה ואנחנו מוכנים לעמוד לרשותכם בכל דבר ודבר.

חמד עמאר: אנחנו כאן יושבים ואנחנו נמצאים בוועדת הכספים, אנחנו נמצאים גם בוועדות אחרות.

חמד עמאר: נכון שאנחנו נמצאים כאן ואנחנו מסתכלים ואנחנו צריכים לדאוג גם שתקבלו את התקציב הראוי, גם שהמשרד לבטחון פנים יקבל את התקציב הראוי למערך הכבאות.

חמד עמאר: לכן הכול קשור אחד עם השני.

חמד עמאר: אני מציע שהנציב יגיע לישיבה הבאה או שאתה יכול לספק לנו את התשובות, או העוזרת של הנציב, שהבנתי שהיא ישנה.

<אבי אנקורי: מה שחשוב לציין, שהסכסוך, אפס פגיעה מבצעית.

<אבי אנקורי: זאת אומרת ארגון העובדים, לא עצרנו שום קורסים, לא עצרנו את ההתנהלות, שום דבר.

<אבי אנקורי: הכבאות מתנהלת, ופה יבוא שיקו ויגיד, כלום, אבל - - -

חמד עמאר: אין קשר בין היכולת המבצעית לבין יחס בתוך הארגון.

<אבי אנקורי: אבל יש בעיה שהעובדים שאמורים להציל חיים מפוחדים או מאוימים ויש עם זה בעיה.

חמד עמאר: ותדע לך, אם אתה לא מגיע לעבודה שלך עם הרגשה טובה כל העבודה שלך - - -

<אבי אנקורי: צודק.

<אבי אנקורי: צודק.

נאוה בוקר: נכון.

נאוה בוקר: חברים, בואו נמשיך את הדיון.

נאוה בוקר: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בכבוד.

טלב אבו עראר: תודה, גברתי היושבת ראש.

טלב אבו עראר: באמת עלו כאן דברים מאוד מאוד חמורים וטוב היה אם באמת נציב הכבאות היה נוכח בישיבה הזו.

טלב אבו עראר: אם הדברים שנאמרו כאן הם נכונים, אני לא חושב שמקומו כאן, באמת, זה דבר מסוכן מאוד מאוד, במקום להיטיב ולסייע ולתמוך ולעודד את העובדים במקום או בתפקידים הכי חשובים לכולם, שלום הציבור, הוא בא להתעלל בהם.

טלב אבו עראר: אנחנו מזעיקים את הכבאות, כשהם בדרך, כדי באמת להציל חיים, אם הם יבואו רועדים ומאוימים מהנציב - - - תשמעי, אם הוא איש צבאי, אי אפשר לעסוק בזה בתחום הזה בראייה צבאית, או לפי פקודות או צווים.

טלב אבו עראר: מה, הוא מתכוון לפרק את הארגון?

טלב אבו עראר: מה הוא רוצה?

טלב אבו עראר: לא יודע.

טלב אבו עראר: זה כמו המלך שהוא רק מה שהוא רוצה הוא עושה.

טלב אבו עראר: הוא צריך יועצים, הוא צריך מי שיציע לו דברים.

טלב אבו עראר: אי אפשר.

טלב אבו עראר: אני לא חושב שיש מקום להמשיך כאן עם מצב כזה וטוב באמת עשית שהבנו מה מדובר כאן בכבאות.

טלב אבו עראר: אם אבי אומר שאפס תקלות במבצעים, זה בסדר גמור, אבל זה בדרך.

טלב אבו עראר: אם הוא ימשיך באותה מדיניות ובאותה התנהגות, אתם, לא יודע, מצבכם לא הכי טוב.

טלב אבו עראר: תודה רבה.

נאוה בוקר: לצערנו זה פוגע.

חמד עמאר: זה דבר חשוב מאוד.

חמד עמאר: אני אמרתי את זה והדגשתי, אנחנו חייבים לשמוע את שני הצדדים.

נאוה בוקר: בהחלט.

חמד עמאר: על מנת שתהיה תמונה מושלמת.

<אבי אנקורי: בכל רגע, בכל שעה, מתי שתגיעו ולאיפה, אם הנציב יגיע אני מגיע.

<אבי אנקורי: עוזב את הכול, מפנה את הלו"ז, את היומן, גם לי יש יומן מאוד עמוס.

<אבי אנקורי: והוועדה הזאת, ברשותכם, אפילו לנאוה לא אמרתי, היא הייתה בחו"ל, אני כבר למעלה משבוע ידעתי שהנציב לא יגיע.

<אבי אנקורי: לא אמרתי את זה לנאוה - - -

נאוה בוקר: אני לא ידעתי.

<אבי אנקורי: אני ידעתי כבר למעלה משבוע שהנציב לא יגיע.

<אבי אנקורי: רונית, תני לי קרדיט שאם אני אומר שאני ידעתי אז אני ידעתי.

נאוה בוקר: חברים, זה לא הנושא.

נאוה בוקר: הנושא הוא לא אישי, הנושא הוא מקצועי לחלוטין.

<גבי גניש: נאוה, ברשותך - - -

נאוה בוקר: תמתין, בבקשה, גבי, אני חייבת לאפשר לראש אגף משאבי אנוש לומר את דבריו.

נאוה בוקר: אני חושבת שרשמנו לנו מספר נושאים שהועלו על ידי יושב ראש הארגון, אני אשמח לשמוע.

<שיקו בר דב: אני אתייחס.

<שיקו בר דב: אני מאוד שמח לראות שכנסת ישראל רואה בכבאות גוף ביטחוני וגוף מבצעי.

<אבי אנקורי: ואזרחי, אבל גוף אזרחי, שיקו, לחדד.

<אבי אנקורי: אנחנו גוף אזרחי עם זכות התאגדות.

<שיקו בר דב: תן לי להגיד את דבריי.

<שיקו בר דב: אני לא מתפרץ לדבריך, אני מבקש, אל תפריע לי, בבקשה.

נאוה בוקר: תאפשר לו לסיים את דבריו.

<שיקו בר דב: אנחנו גוף ביטחוני וגוף מבצעי.

<שיקו בר דב: ונכון, אנחנו - - -

<גבי גניש: וגוף של פקידים.

<גבי גניש: שלא יורדים לשטח ולא הריחו עשן בחיים שלהם.

<גבי גניש: גם את זה תציין, בבקשה.

נאוה בוקר: גבי, שתי דקות.

<גבי גניש: תציין.

<גבי גניש: תציין.

<גבי גניש: בכל הדרגות האלה - - -

נאוה בוקר: מר גניש - - -

<שיקו בר דב: גניש, אתה יודע איפה אתה נמצא?

<שיקו בר דב: אתה לא נמצא איפה שהיית בסוף השבוע, אתה פה בכנסת ישראל.

<שיקו בר דב: תתנהג בכבוד.

נאוה בוקר: גבי גניש, לא כרגע.

נאוה בוקר: אני לא לקרוא אותך לסדר.

<גבי גניש: אני כבאי, אני 35 שנה בכבאות, שיקו, אני לא פה ל - - -

נאוה בוקר: גבי, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

נאוה בוקר: מספיק.

נאוה בוקר: אני אאפשר לך לדבר בסיום דבריו.

<גבי גניש: ביקשתי זכות דיבור.

נאוה בוקר: אז אתה תמתין בסבלנות, תודה.

<שיקו בר דב: אז כמו שאמרתי, אנחנו גוף מבצעי וגוף ביטחוני, של עובדי מדינה, ומזכות זה שאנחנו עובדי מדינה יש זכות התארגנות לכבאות.

<שיקו בר דב: וזה בסדר, אנחנו בתהליך הזה, אין שום בעיה.

<שיקו בר דב: לכן פתחתי ואמרתי, הפתרון הוא לא כנסת ישראל, לא חסר לנו, לא כסף ולא תקציב ולא אמצעים, אנחנו צריכים להידבר עם ארגון הכבאים ולעשות את זה בבית.

<שיקו בר דב: אני ואבי ישבנו וצעקנו ורבנו ויצא עשן, אבל בסוף הגענו להבנות והגענו לדברים וברוב הדברים גם עמדנו בהם.

<שיקו בר דב: עכשיו, יכול להיות שיש עכשיו חריקות, נכנס פה, נכנס פה, יש חריקות שצריך לטפל בהם, אבל הנציב הזה כן מטפל בהון האנושי, כן מטפל במבצעיות ואסור לנו בשום פנים ואופן לפגוע באימונים ובהכשרות.

<שיקו בר דב: גם אם חושבים שמגיע לעובד תגמול כזה או אחר אסור לעצור שום אימון, שום אימון, גם אם חושבים - - -

נאוה בוקר: עצרתם אימונים?

<אבי אנקורי: למה, יש אימונים שנעצרו בכבאות?

<שיקו בר דב: כן.

<אבי אנקורי: יש אימונים ש - - -

<שיקו בר דב: כן.

נאוה בוקר: הם אומרים שלא.

<שיקו בר דב: היה אימון של אופנועים בשבוע שעבר והוא נעצר.

<אבי אנקורי: בוא נפתח.

<אבי אנקורי: לא, לא, לא, בוא נכבד את כנסת ישראל - - -

<שיקו בר דב: תן לי לסיים, אבי.

נאוה בוקר: האימון נעצר?

<אבי אנקורי: תיכף אני אגיד על האימון.

<אבי אנקורי: אתה מדבר על אימון.

חמד עמאר: חברים, אנחנו בכנסת לא מנהלים את הדיון ככה, כל אחד אומר כל מה שהוא רוצה, שומעים ומגיבים.

נאוה בוקר: בואו ננהל את הדיון בצורה מסודרת.

נאוה בוקר: אנקורי, אתה תגיב כשהוא יסיים.

נאוה בוקר: בבקשה, שיקו.

<שיקו בר דב: שתיים, כל נושא הדרגות והקידומים והאמצעים.

<שיקו בר דב: אנחנו אין לנו מה לעשות, אנחנו פועלים על פי חוקים ועל פי כללים.

<שיקו בר דב: אני אישית הייתי בנציבות שירות המדינה, לפחות שני מפגשים מהותיים, רבתי איתם והתווכחתי איתם על כל מיני תהליכים, לאפשר לפתוח את התהליכים, נשלחתי על ידי הנציב, על שתי דרגות, להמשיך את זה כמו שהיה עד היום.

<שיקו בר דב: הסברתי גם למה מגיע לאנשים את הדברים האלה, כי אני לא יכול להביא לתפקידים אנשים מבחוץ ואני רוצה שאנשים שלי - - - אבל עוד פעם, זה תהליכים של מדינה, כשאתה עובד מדינה, יש לזה יתרונות, כל ראשון בחודש יש משכורת ויש תהליכים כאלה ואחרים, מצד שני אנחנו כפופים לנציבות שירות המדינה.

<שיקו בר דב: אני אומר עוד פעם, הכבאים ולוחמי האש הם אנשים מקצוענים, אנחנו עובדים וגם אם יש מחלוקות, המחלוקות צריכות להיפתר אצלנו בבית בהידברות.

נאוה בוקר: עשרה חודשים ולא קרה שום דבר.

<שיקו בר דב: לא, הייתה הידברות, עכשיו הגענו לאיזה פיצוץ, שעכשיו צריך להוריד את המים ולהיכנס ולכבות את האש ולהוריד את הלהבות ולא ללבות את הלהבות, לא להביא את גניש שילבה פה את הלהבות, אלא להוריד את הלהבות, כמו שכבאים יודעים לעשות עם מים וקצף והשריפה נכבית.

נאוה בוקר: אז למה זה לא נעשה עד עכשיו?

<שיקו בר דב: זה ייעשה.

נאוה בוקר: עשרה חודשים שאתם - - -

<גבי גניש: אני לא רוצה ללבות את הבעירה, אבל אני חושב שכדי לכבות את השריפה בשיטה הכי טובה זה שלא תהיה השריפה.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם דבר אחד, אנחנו לא כל כך ממהרים לבוא ולהיות חלק בסכסוך הזה, אבל אנחנו ראינו שאתם שמונה חודשים לא מתקדמים ולכן נאוה קבעה את הדיון הזה.

חמד עמאר: אנחנו רוצים שתשבו ביחד, תגמרו את זה, תבוא אלינו ותגידו לנו 'הכול בסדר, הכול מתפקד, לא חסר כלום'.

חמד עמאר: אם חסר לכם משהו תבואו אלינו 'בואו תעזרו לנו לקדם את זה מול האוצר'.

חמד עמאר: אנחנו לא רוצים לבוא להתעסק בסכסוך עבודה, זה לא תפקיד שאנחנו מנווטים את עצמנו לשם, אנחנו מנווטים את עצמנו בלעזור לכם לקבל את כל הציוד הדרוש ושיהיה לנו מערך כיבוי הכי טוב שיש.

חמד עמאר: זה מה שאנחנו, לשם אנחנו מנווטים את עצמנו, אל תטעו שזה התפקיד, זה לא התפקיד שלנו שאנחנו רוצים, אבל אנחנו רואים שאתם לא מתקדמים, לכן אנחנו רוצים להתניע את הדבר הזה, שתגיעו לשיתוף פעולה.

<אבי אנקורי: שיקו, אני שמח שאתה פה ו - - -

נאוה בוקר: תגיד על ה - - -

<אבי אנקורי: לפני האימון, יש משהו יותר - - - אתה אמרת שאתה היית במשא ומתן מול נציבות שירות המדינה לגבי שתי דרגות מתחת.

<אבי אנקורי: דדי, הנציב, אמר לי לפני שבוע, בתחנת בקעת אונו, שהוא עוד לא מצא זמן לזה.

<אבי אנקורי: זה אחת.

<אבי אנקורי: שתיים, אתה אומר תהליכים מול נציבות שירות המדינה.

<אבי אנקורי: הפלא ופלא, סך הכול שתי דרגות מתחת ובלי תואר, שזה משהו שאנחנו ברוטינה כבר חמש שנים עובדים על זה והנש"מ יודע, אבל שינוי הרכב הוועדה משלושה לארבעה, זה השגתם בשנייה.

<אבי אנקורי: זאת אומרת לשנות משהו מעל הראש של יושב ראש ההסתדרות אבי ניסנקורן, ארגון העובדים, 3,000 עובדים, זה נציבות שירות המדינה נתנה לכם, דבר שקיים מהיום שקמה הכבאות.

<אבי אנקורי: שיקו, תן לי קרדיט, בבקשה.

<אבי אנקורי: אני שמח שאתה פה, עכשיו בוא ניגע ב'עצרתם אימון במערך הכבאות'.

נאוה בוקר: זה נכון?

<אבי אנקורי: אנחנו אומרים אמת, אם זה נכון תיכף אני אגיד.

<אבי אנקורי: אמורה הייתה לקום יחידה חדשה במערך הכבאות, יחידה של אופנועים, כבר בתקופה של נציב כבאות לשעבר, שחר איילון.

<אבי אנקורי: עשו פיילוטים וגם בשיחות שלי עם הנציב הקודם, עם שחר, וגם עם שיקו בר דב, שהוא כאן, אמרנו, חברים וחברים, יהיה לזה תגמול.

<אבי אנקורי: כמו שיחידת האופנועים במשטרת ישראל מקבלת תגמול, יש פה הרבה יותר סיכון, מעבר להיותך כבאי, אמרו בסדר.

<אבי אנקורי: היה פיילוט, נכנסנו למשא ומתן, המשא ומתן לא צלח.

<אבי אנקורי: במרץ 2017 נציב כבאות והצלה, רב טפסר דדי שמחה, החלטת ספק, 'אני מנחה לעצור את האופנועים, לאסוף את הציודים ולאכסן, אין יחידה'.

<אבי אנקורי: מאיפה ההנחיה הזו באה?

<אבי אנקורי: מזה שגם הוא הבין שבשביל שיהיה תגמול צריך את משרד האוצר, את דיאא אסדי, סגן החשב הכללי.

נאוה בוקר: זאת אומרת הוא עצר את ה - - -

<אבי אנקורי: יפה, הוא שכח שהוא נתן את ההנחיה הזאת לפני כמעט שנה.

<אבי אנקורי: ביום חמישי שעבר, יום לפני, אני מקבל הודעת ווטסאפ, תקשיב, הולכים להקים יחידה כזאת, יחידה פרטית של הנציב.

<אבי אנקורי: אני מניע את האוטו, מגיע, מכבד את כל הנמצאים, חברים, לא קרה שום דבר, הנציב כנראה התבלבל, טעה, אין יחידה, אנחנו צריכים את דיאא אסדי, קחו בבקשה את האופנועים, ברוח, באווירה הכי נעימה, הכי טובה, והם חזרו.

<אבי אנקורי: הוצאנו מכתב מהיועצת המשפטית של ארגון העובדים, שהרי יודעים שהאוצר עוד לא ישב איתנו, יודעים שאי אפשר, ומה זה יחידה פרטית?

<אבי אנקורי: מה זה יחידה פרטית של הנציב?

<אבי אנקורי: אני עובד מדינה, אנחנו במדינת ישראל, לא בגוף פרטי.

<אבי אנקורי: ואז היום אני פותח את המייל שלי - - -

נאוה בוקר: אני לא מבינה את המשמעות, מה זה יחידה פרטית?

<אבי אנקורי: יחידה של הנציב, יחידת אופנועים של הנציב.

<אבי אנקורי: כמו שיחידת הימ"ר היא של הנציב.

<אבי אנקורי: אני גם לפני רבע שעה פותח את המיילים ואני רואה מכתב מראש אגף משאבי אנוש שאני פוצצתי, אז בואו נקרא לילד בשמו, לא פוצצתי כי אין מה לפוצץ, הנציב עצר את זה כי הוא הבין שזה לא בסמכות שלו, אלא במשרד האוצר, אבל הנציב שכח ועכשיו הוא רצה להקים את היחידה הזאת עם עצמו.

<אבי אנקורי: זה הכול, לא פוצצתי ולא פגעתי, אפס פגיעה מבצעית.

<אבי אנקורי: זה הכול.

נאוה בוקר: גבי, משפט אחד ממך כי אני רוצה לאפשר לרונית לדבר.

<גבי גניש: בכיף, באהבה.

<גבי גניש: גברתי היושבת ראש, בהיסטוריה של הכבאות אנחנו אף פעם לא הפסקנו מלעסוק בהצלת נפשות, אף פעם לא הייתה שביתה של הצלת נפשות.

<גבי גניש: נכון, הייתה שביתה במניעת הדליקות, באישורים, בדברים כאלה, זה בסדר, אין בעיה, זה לא חיי אדם עדיין.

<גבי גניש: אבל כשאנחנו מדברים על גוף שעוסק בחיי אדם, אז חייבים להתייחס בכובד אחריות לגוף הזה, כי הגוף הזה בסך הכול עושה את עבודתו נאמנה ומה שהוא עושה, ברגע שאנחנו מדברים על הצלת נפש ורכוש, אז זה מאוד מאוד משמעותי ויש משקל ל - - -

נאוה בוקר: בסדר גמור.

<גבי גניש: דבר שני, החשיבות של הנוכחות של הנציב פה הייתה מאוד חשובה.

<גבי גניש: הזמינו אותו לתהליך מסוים, הוא יודע, הוא - - -

נאוה בוקר: בואו לא נחזור על דברים שנאמרו.

נאוה בוקר: גבי, תודה רבה לך.

<גבי גניש: עכשיו, לא הבנתי רק מה זה בנוסף על תפקידך.

<גבי גניש: מה זה?

<אבי אנקורי: נע"ת, תפקידים ש - - -

<קריאה: באזור שלכם לא יהיה דבר כזה, עשיתם הכול, בטח, עשיתם הכול, לא ביקשתם תגמול.

<גבי גניש: מה זה נוסף על תפקידך?

נאוה בוקר: חברים, זה לא הדיון כרגע, תנו לנו, בבקשה, להתקדם.

נאוה בוקר: יש לי עשר דקות לסיים את הדיון הזה.

נאוה בוקר: אנחנו חייבים לעבור לנושא הבא.

נאוה בוקר: רונית, תצייני את הדרגה ואת התפקיד ואני אשמח לשמוע אותך.

<רונית ולניעמת: רונית, טפסר משנה, אני עוזרת בכירה של נציב כבאות והצלה.

<רונית ולניעמת: לא התכוונתי לדבר כאן היום, אבל אני שמעתי את אנקורי ואני רוצה להגיב רק על כמה דברים קטנים ששמעתי.

<רונית ולניעמת: הנושא של הנשים.

<רונית ולניעמת: במקרה גם אני ישבתי בדיון הזה, יחד עם אנקורי.

<רונית ולניעמת: יש במדינה מה שנקרא השלכות רוחב, הנושא של הנשים, כאילו הנציב מתנה לקדם נשים בתנאי שהן תהיינה - - -

חמד עמאר: יימנעו מלהתאגד.

<אבי אנקורי: רגע, זה היה או לא היה, רונית?

<רונית ולניעמת: סליחה, הנציב - - -

<אבי אנקורי: הוא אמר הגבלה על זכות השביתה או לא אמר?

<רונית ולניעמת: הוא אמר לך בדיוק במילים האלה ואני מצטטת, אנקורי, הוא אמר 'אנחנו נלך יחד לאוצר, כשאנחנו נבוא לאוצר', זה גם היה בשיחות הפרטיות, 'כשאנחנו נבוא לאוצר יחד', תקשיב טוב ואחר כך תגיד מה שאתה רוצה, 'כשאנחנו נבוא לאוצר ביחד, אנחנו הרי ממילא לא שובתים, נגביל את זכות השביתה', לא את זכות ההתארגנות, 'אנחנו ממילא לא שובתים, ואז נציבות שירות המדינה לא תבוא ותגיד על כל דבר השלכות רוחב'.

<רונית ולניעמת: בטח שהוא הולך הרבה לנציבות שירות המדינה, אבל לא על מה שאתה אומר, אלא הוא הולך לדאוג לעובדים, לקדם את העובדים.

<אבי אנקורי: רונית, רונית, רונית, נציב כבאות והצלה בנוכחותך אמר לי, כשאמרתי לו 'בוא נקדם נשים', 'לא כל מזכירה פקקטה תקודם', אמר או לא אמר, רונית?

<רונית ולניעמת: הוא התנצל על המילה פקקטה.

יוליה מלינובסקי: לא, לא דיון פנימי של - - -

<רונית ולניעמת: נכון.

<אבי אנקורי: לא, אבל - - - נו באמת.

<רונית ולניעמת: ואני רוצה להגיד, להיפך, יתרה מזו, זה הנציב הראשון שכן מקדם נשים.

<רונית ולניעמת: זה הנציב הראשון שהחליט שבכל נסיעה לחו"ל, בכל משלחת שתצא, תהיה אישה.

<רונית ולניעמת: אתה לא יכול לומר שהוא לא מקדם נשים.

נאוה בוקר: טוב, זה עדיין לא קידום נשים, אבל בסדר - - -

<רונית ולניעמת: לא, יש הרבה דברים, בכבאות לקדם נשים זה לא כל כך קל.

נאוה בוקר: אנחנו נגיע לגיוס נשים בדיון בעוד כמה דקות.

<שיקו בר דב: אם אפשר להגיד עוד משפט אחד.

נאוה בוקר: בהחלט.

<שיקו בר דב: אין ספק שהמצב הזה שבו אנחנו - - -

יוליה מלינובסקי: מי האדון?

<שיקו בר דב: אני שיקו, סמנכ"ל למינהל ומשאבי אנוש של הכבאות.

<שיקו בר דב: אין ספק שהמצב הזה שיש חוסר הידברות זה מוביל לבעיות לא טובות.

<שיקו בר דב: אם אני לוקח כמקרה, לדוגמה, את האירוע של הפסקת אימון האופנועים.

<שיקו בר דב: אבי צודק, החלטנו לא להקים יחידת אופנועים עד שהנושא התגמולי יסתיים.

<שיקו בר דב: מה שעשינו שם, יחידת הימ"ר שלנו, שהיא יחידה מיוחדת, חשבנו שצריכים לתת לה כשירות כזאת.

<שיקו בר דב: זה לא במקום יחידת האופנועים, זה לא במקום למנוע ממנו לטפל בתגמול, ואנחנו מתעסקים ביחד איתו ואנחנו רואים עין בעין בנושא התגמול.

<שיקו בר דב: אבל עצם אי ההידברות מוביל לפרשנות של כל אחד ומוביל אותנו לעשות דברים שהם לא נכונים.

<שיקו בר דב: ביחידה מבצעית, לעצור אימון, גם אם אתה חושב כארגון עובדים שהאימון הזה - - -

<אבי אנקורי: יש יחידה כזאת, של אופנועים בכבאות שאני לא מכיר?

<שיקו בר דב: זה לא יחידה, זו כשירות שאני צריך לתת לעובד.

<אבי אנקורי: על אופנוע?

<שיקו בר דב: כן.

<אבי אנקורי: תראה לי איפה זה כתוב.

<שיקו בר דב: כי אם הכבאי הזה עסוק בלהציל חיים, היחידה הזאת - - -

יוליה מלינובסקי: אתה קצת חורג מסמכותך.

<אבי אנקורי: במה?

יוליה מלינובסקי: אתה עדיין לא שר, מה זה 'תראה לי איפה זה כתוב'.

נאוה בוקר: לא, הוא משמש כיושב ראש ארגון העובדים.

<אבי אנקורי: לא, את באת באיחור ו - - - את באת באיחור טיפה - - -

נאוה בוקר: חברת הכנסת מלינובסקי, בואי נסיים את ה - - -

יוליה מלינובסקי: הוא עדיין לא מנהל את הכבאות.

<אבי אנקורי: אני גם לא רוצה לנהל את הכבאות, אני גם לא במקום לנהל.

<אבי אנקורי: ברשותך - - -

יוליה מלינובסקי: אני מכירה את כל הסיפור הזה כבר - - -

<אבי אנקורי: את נכנסת באיחור, אמורה לקום - - -

יוליה מלינובסקי: אתה מטיף לי?

<אבי אנקורי: לא, אני אומר, נכנסת באיחור, לא שמעת על מה אנחנו מדברים.

נאוה בוקר: לא שמעת את הדברים הקודמים.

<אבי אנקורי: נכנסת באיחור ולא שמעת את ההתחלה.

<אבי אנקורי: רצו להקים יחידה של אופנועים במערך הכבאות, משרד האוצר בא, הרי מבקשים תגמול, עכשיו זה הנושא.

<אבי אנקורי: היחידה עדיין לא קמה, אין יחידה - - -

נאוה בוקר: חברים, אנחנו גולשים.

<שיקו בר דב: משפט אחד לסיים.

נאוה בוקר: משפט אחרון לסיום, בר דב.

<שיקו בר דב: אז אני אומר עוד פעם, יחידת הימ"ר, שהתפקיד שלה, הכי חשוב בעולם, הוא להציל את לוחמי האש.

<שיקו בר דב: לוחם אש שנפגע וצריך סיוע, היחידה הזו צריכה להגיע הכי מהר, לכן אמרנו שנכשיר את הלוחמים האלה.

<שיקו בר דב: זה לא במקום היחידה, זה לא התהליכים שאנחנו מדברים על - - - אבל כשאין הידברות - - -

נאוה בוקר: זו הכשרה נוספת שאתם מדברים עליה.

<שיקו בר דב: בדיוק.

<שיקו בר דב: כשאין הידברות אז אבי חשב שהולך זה - - -

נאוה בוקר: אוקיי, מובן.

<שיקו בר דב: אני אומר עוד פעם, לכן אנחנו חייבים לשבת בבית, וגם אתמול דיברתי עם אבי ואני אומר את זה בכל מקום, הפתרון הוא לשבת ולהידבר ולהידבר ולהידבר עד שייצא עשן לבן, עד שכולנו נגיע להבנות.

<שיקו בר דב: כל אחד יכבד את השני, יבין מה התפקיד אחד של השני ונצעיד את הארגון הזה קדימה.

נאוה בוקר: בהחלט, אבל בלי האיש שעומד מאחורי כל העניין הזה, אז זה לא יקרה.

נאוה בוקר: אז היות שיש לו שני נציגים כאן, רונית ובר דב, שהגיעו לכאן לייצג אותו, והם טוענים שלא הייתה לו כוונה במזיד לא להגיע היום, אלא באמת מכורח הנסיבות, אז בואו נדון אותו לכף זכות, ואת הדיון הבא שאמור להתקיים, אם אני לא טועה, ביום שלישי הבא, ב-13 בחודש, אמור להתקיים דיון בנושא אחר, אז אני דוחה את הנושא שעליו היינו אמורים לדון ואנחנו נקיים דיון המשך לדיון הזה בנוכחות הנציב.

נאוה בוקר: אני מאוד מקווה שהוא יעשה מאמץ להגיע, וחברי הכנסת הרלוונטיים שהשתתפו בדיון הזה, אני מקווה שהם יוכלו - - -

חמד עמאר: אנחנו חייבים לצאת גם בקריאה.

חמד עמאר: אנחנו כוועדה, שאנחנו דנו וכינסנו אותם וישבנו איתם כאן, גם לארגון העובדים, ששמענו אותם.

חמד עמאר: אני אמרתי, רציתי לשמוע את שני הצדדים, רציתי לשמוע גם את הנציב כאן.

חמד עמאר: אני מבקש מכם, באמת, תלכו, תשבו, אנחנו רוצים בעוד שבועיים, בעוד שלושה, בעוד שבוע, לבוא ולשמוע דברים טובים כאן, לבוא ולשמוע שסיכמתם את כל הדברים ואנחנו מתקדמים קדימה.

חמד עמאר: לא יכול להיות מצב כזה שאנחנו כאן בכנסת צריכים לבוא ולשמוע, יש יחידת אופנועים, אין יחידת אופנועים, יש חולצות, אין חולצות, יש קידום נשים, אין קידום נשים.

חמד עמאר: תלכו ותשבו.

חמד עמאר: אני חולק גם על הוועד, אתם ארגון ביטחוני בנוסף להיותכם ארגון אזרחי, אבל אתם ארגון ביטחוני, אתם אמורים לטפל בשעות חירום בכל המצבים של שריפה, של חילוץ אנשים - - -

נאוה בוקר: זה מה שהם עושים.

חמד עמאר: כל הדברים האלה אתם אמורים לטפל, לא יכול להיות שיהיה סכסוך עובדים בגוף ביטחוני.

חמד עמאר: לכן אתם חייבים לשבת ולגמור את זה.

חמד עמאר: בואו ניקח חודש מהיום, שעוד חודש, נאוה, אני מציע לך - - -

נאוה בוקר: שעוד חודש נקיים את הדיון?

חמד עמאר: שעוד חודש נקיים דיון המשך בנושא הזה ולשמוע את שני הצדדים ואני רוצה - - -

נאוה בוקר: חבר הכנסת חמד עמאר, אני חושבת - - -

חמד עמאר: ואני דורש מהשר לבטחון פנים שייכנס לתמונה.

נאוה בוקר: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, את רוצה לומר כמה דברים?

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להגיד לך שהנושא הזה, את מלווה את זה באופן סדיר, אני מצטרפת כשאני יכולה, אני יודעת שזה קרוב ללבך, אי אפשר ככה.

יוליה מלינובסקי: לא יכול להיות שכל שני וחמישי פה בכנסת דנים על כבאות וסכסוכי עבודה בכבאות.

יוליה מלינובסקי: בחייכם, במצב כזה נגיע למצב שנבטל את ארגון העובדים בכבאות.

נאוה בוקר: חברת הכנסת מלינובסקי, אני חייבת לומר לך שאני לא אתן לזה יד.

נאוה בוקר: אז כבר אנחנו חלוקות בנושא הזה, אבל זו זכותך.

יוליה מלינובסקי: זו זכותי.

יוליה מלינובסקי: במצב כזה, תארו לעצמכם שאותו מצב יהיה במשטרת ישראל, סכסוכי עבודה, וכל שני וחמישי יושב ראש ועד העובדים של המשטרה יזמן לפה את מפכ"ל המשטרה - - -

נאוה בוקר: לא, בכל מה שקשור להצלת חיים הם לא שובתים, גם לא משטרה.

יוליה מלינובסקי: המשטרה גם כן מצילה חיים.

נאוה בוקר: אגב, אני בעד שלשוטרים יהיה ועד מסודר שייצג אותם.

יוליה מלינובסקי: רגע, אבל אני רוצה לסיים משפט, גברתי היושבת ראש, ובואו נחשוב שאותו דבר יקרה עכשיו בצה"ל, בסדר?

יוליה מלינובסקי: שכל שני וחמישי יו"ר ועד העובדים של צה"ל יזמן לכנסת את הרמטכ"ל כדי לדון על הסכסוך על החולצות ויחידת האופנועים.

יוליה מלינובסקי: חבר'ה, תפסיקו - - - אני מציעה דבר כזה, תפנימו שאתם כבר לא נמצאים ברשויות המקומיות, תפנימו שאתם כבר לא איגודי ערים - - -

<אבי אנקורי: זאת אומרת לא לשמור על העובדים, על העובדות, לא לטפל ברווחה, בשכר, בכול.

יוליה מלינובסקי: מצוין, אתה אמרת מצוין.

יוליה מלינובסקי: אני מציעה, רווחה, שכר, תנאים - - -

<אבי אנקורי: ואם עובדים מאוימים לא לטפל בהם?

יוליה מלינובסקי: חופשות - - -

<אבי אנקורי: ואם עובדים מאוימים לא לטפל בהם?

יוליה מלינובסקי: אני לא בוויכוח איתך.

<אבי אנקורי: אני שואל אותך שאלה.

יוליה מלינובסקי: לא, אתה לא שואל - - -

<אבי אנקורי: אני לא ועדת קישוט, אני ועד עובדים, התפקיד שלי לשמור על העובדים, נקודה.

נאוה בוקר: חברים, זה לא דו שיח כרגע ואנחנו חייבים לסיים את הדיון הזה.

יוליה מלינובסקי: אני לא בדו שיח איתך, אני רק אומרת לך שכאחת שמכירה את הכבאות כנראה לא רע, לאורך השנים, מכירה גם את הדנ"א וגם את ההיסטוריה, תפנימו שאתם במצב אחר, אתם כבר לא יושבים תחת ראשי הערים באיגודי הערים ו - - -

<אבי אנקורי: הפנמנו כבר לפני חמש שנים וחצי.

נאוה בוקר: חברת הכנסת מלינובסקי, תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: הסכסוך הזה צריך להגיע עד תום כי זה פוגע בגוף ביטחוני ופוגע בהצלה, נקודה.

יוליה מלינובסקי: איך אתם תעשו את זה?

יוליה מלינובסקי: אתם ילדים גדולים, תפסיקו בעצם מי יותר גדול, די, נגמר.

נאוה בוקר: חברת הכנסת מלינובסקי, תודה לך.

נאוה בוקר: אני רק רוצה לסכם את הדברים שאת אמרת ולהגיב עליהם.

יוליה מלינובסקי: אני אמרתי את זה בצורה הכי ברורה, שיושבים - - -

נאוה בוקר: אני רוצה להגיב על הדברים שאמרת.

נאוה בוקר: אני לא אתן יד לפגיעה בלוחמי האש, לפגיעה בזכויות שלהם, ובכל דבר אחר.

יוליה מלינובסקי: זה לא פגיעה, זה - - -

נאוה בוקר: אז אם תגישי הצעת חוק לביטול ההתאגדות אני אלחם, אני איאבק נגד זה.

נאוה בוקר: קחי את זה בחשבון.

יוליה מלינובסקי: לא, אני רק אמרתי ש - - - כי אי אפשר להתווכח פה כל הזמן.

נאוה בוקר: זה לא יקרה.

יוליה מלינובסקי: אי אפשר.

יוליה מלינובסקי: כל שני וחמישי את, גברתי יושבת הראש, מנסה לפשר ולהגיע - - -

נאוה בוקר: מה לעשות, גם בנוגע למשטרת ישראל מתקיימים דיונים, המפכ"ל יושב בדיונים האלה בוועדת הפנים ומגיב לכל הטענות ולכל הבעיות.

נאוה בוקר: גם הנציב היה צריך להגיע, כמו שהמפכ"ל הגיע.

יוליה מלינובסקי: לא באותה צורה ולא באותו היקף ולא באותם - - -

נאוה בוקר: כי זה גוף שונה.

נאוה בוקר: אני בעד שתהיה זכות התאגדות גם לשוטרים, דרך אגב, ואני הגשתי הצעת חוק להתאגדות שוטרים.

יוליה מלינובסקי: יש את המילה איזון, הכול צריך להיות מאוזן.

יוליה מלינובסקי: כרגע, לדעתי, זה יצא מכלל איזון.

<אבי אנקורי: ואם אין פרטנר, מה עושים?

<אבי אנקורי: מה את מציעה לי?

<אבי אנקורי: אם אין פרטנר, אם אני מבקש לשבת ואין, מה לעשות?

נאוה בוקר: חברים, בואו נסכם.

נאוה בוקר: אנחנו נודיע על קיומו של דיון, שימשיך את הדיון הנוכחי, אני מקווה שהנציב אכן יבחר להשתתף בדיון הזה כדי שנוכל להגיע לאיזה שהוא פתרון.