ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 550, 2018-02-06 11:00

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 6 בפברואר 2018, כ"א בשבט התשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: שימוש בסטרכנין להריגת כלבים משוטטים, במסגרת יום זכויות בעלי החיים בכנסת.

יעקב מרגי: מלווים את הדיון הזה מספר חברי כנסת: יעל כהן-פארן, השרה לשעבר יעל גרמן, שרן השכל.

יעקב מרגי: נמצאת איתנו חברת הכנסת נורית קורן, חברה בשדולה, ואיציק שמולי שהוא טאלנט בקטע של זכויות בעלי חיים.

יעקב מרגי: הוא יבוא.

יעקב מרגי: גזלו אותו מוועדת החינוך, אבל אמרתי לו שהנושא לא ירד מסדר היום למרות שהוא לא חבר בוועדת החינוך.

יעקב מרגי: אמרתי שיאתגר אותנו.

יעקב מרגי: כל נושא של צער בעלי חיים, זכויות בעלי חיים שהוא רוצה להעלות, שיכתוב ואנחנו נעלה את זה למרות העומס הרב.

יעקב מרגי: נמצאים איתנו תלמידים מבית ספר שז"ר בקריית אונו.

יעקב מרגי: ברוכים הבאים.

יעקב מרגי: תשתתפו בדיון תוך כדי אם תרצו להתבטא.

יעקב מרגי: יש לכם זכות קדימה למבוגרים.

יעקב מרגי: אצלי יש פינה חמה לתלמידים בוועדה הזו.

יעקב מרגי: אני אחסוך את דברי הפתיחה כי יש לנו מספר חברי כנסת, אז אתן כבר לחברי הכנסת המובילים, לפי סדר הישיבה או שתחליטו ביניכם, לפתוח במספר מילים קצרות ונעבור הלאה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה אדוני יושב הראש על היענותך, לא טריוויאלי, לפנייתנו, לפניית הארגונים ופניית השדולה למען זכויות בעלי החיים וקיום הדיון החשוב ביום שכול כולו למען זכויות בעלי החיים בכנסת.

יעל כהן-פארן: אני מזמינה כאן כולם, אני מניחה שכולם יגיעו, לכינוס השדולה ב-14:00 בצהריים באודיטוריום, כינוס חגיגי ומאוד מפואר.

יעל כהן-פארן: קודם כול, באמת היום הזה חשוב כי אנחנו צריכים לזכור כאן בכנסת, אנחנו מעט מאוד עוסקים בנושאים של בעלי החיים, בעלי החיים שסביבנו, אם זה בעלי החיים שבבית, שבמשק, חיות הבר או גם כאלה שתיכף נדון על זה כאן, שהם היו בבית ועכשיו הם בשטחים הפתוחים, כמו הכלבים המשוטטים ובעלי חיים אחרים.

יעל כהן-פארן: הגיע הזמן שנבין שאנחנו נמצאים באיזושהי אקוסיסטמה אחת עם הטבע, עם בעלי החיים שבטבע ושלא בטבע, ואנחנו חייבים לזכור אותם ולא לקחת אותם כמובן מאליו, ולהסתכל על תנאי החיים שהם נמצאים בהם ולמנוע התעללות בהם.

יעל כהן-פארן: נחקק לפני יותר מעשרים שנה חוק צער בעלי חיים ועדיין אנחנו רואים המון הפרות של החוק, לפעמים ברשות ולפעמים שלא ברשות, אבל לצערנו הענישה בעניין כלפי מי שגורם נזק וסבל לבעלי החיים לא תמיד נמצאת ולא תמיד הולמת את המעשה.

יעל כהן-פארן: אנחנו כאן בדיון היום על הרג כלבים בסטרכנין.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שבאמת יעלו כאן וידברו המומחים בעניין, אבל באמת אחת הדרכים הנוראיות ביותר והאכזריות ביותר שעדיין לצערנו נמצאת בשימוש ועדיין מאושרת לשימוש למרות שהיא מנועה בחוק צער בעלי חיים, אלא אם באישור מיוחד, ולצערנו האישורים המיוחדים האלה ניתנים אולי לעיתים בקלות רבה מדי ועל כך הדיון כאן היום.

יעל כהן-פארן: בעיניי זה לא צריך להיות בכלל, כי אנחנו צריכים להגיע למצב שאין בכלל כלבים שנדרשת המתתם, אבל מוצא אחרון וכשאין שום פתרון אחר, ולצערנו זה לא קורה.

יעל כהן-פארן: יותר מדי כלבים מומתים באכזריות באמצעות הרעל הזה ועל הנושא הזה אנחנו נדרשים כאן היום.

יעל כהן-פארן: אני בהמשך אשאל את הגורמים השונים את השאלות, אבל באמת גם לאור תופעת הכלבת ובמיוחד לאורה, צריך לנקוט באמצעים מידתיים וחייבים לנקוט באמצעים כדי למנוע את התפשטות הכלבת, אבל האמצעים צריכים להיות מידתיים.

יעל כהן-פארן: בעיניי הרעלה היא צעד לא נכון.

יעל כהן-פארן: הוא פוגע במערכת אקולוגית שלמה והוא בוודאי מביא לסבל רב מדי לבעלי החיים, לכלבים.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יעל, בבקשה.

יעל גרמן: ראשית, תודה רבה לך אדוני היושב ראש.

יעל גרמן: אתה תמיד נענה לכל הנושאים החשובים ובעיקר לנושאים ההומאניים.

יעל גרמן: הנושא הזה של המתת כלבים בכלל ובפרט בסטרכנין, הוא נושא שאנחנו חייבים לדון בו ולקבוע בו עמדה.

יעל גרמן: המטרה שלנו כשדולה של בעלי חיים היא להגיע לאפס המתות, זאת אומרת שבכלל לא נצטרך להמית כלבים.

יעל גרמן: כמו שאתה יודע, היום ממיתים עשרות אלפי כלבים.

יעל גרמן: בתחילת היום אנחנו שמענו שני מספרים, 100,000 ו-10,00, אז אני לא חושבת שיש 100,000 אבל גם אני חושבת ש-10,000 זה מאוד אופטימי.

יעל גרמן: על כל פנים, גם כמה מאות כלבים, אם באמת הורגים אותם, זה מיותר.

יעל גרמן: ניתן בהחלט להגיע לכך שלא ימיתו כלבים, על ידי כך שאנחנו נעשה מספר דברים: א', שלא יהיה שום כלב שיוצא מהכלבייה בלי שהוא או היא מעוקר או מסורס, דבר ראשון, מה שימנע את ההתערבות.

יעל גרמן: שניים, על ידי כך שאנחנו נעודד ואנחנו נתמוך באותן עמותות שיושבות פה סביב השולחן ומביאות לידי כך שבאמת מאמצים כלבים, כי אם באמת יאמצו כלבים, לא צריך יהיה להרוג אותם.

יעל גרמן: אני יכולה לספר לך שבהרצליה במשך כל השנים שבהן אני הייתי ראש עיר, למעלה מ-14 שנים, אנחנו לא הרגנו כלבים בכלל מפני שהיו לנו ימי אימוץ, וברגע שאתה מאמץ כלב, אתה לא צריך להרוג אותו.

יעל גרמן: שלוש, כמובן השקעה, ועל זה גם דיברנו, בכלביות.

יעל גרמן: ארגון "נח" וארגון "תנו לחיות לחיות" הגישו כאן שני מסמכים מאוד מעניינים שמראים - - -

יעקב מרגי: הם גם יציגו לנו מצגת.

יעל גרמן: הם יציגו ואני לא אקח להם את זה, אבל אנחנו יכולים לראות איך במדינות שבהן השתוללה כלבת, דווקא על ידי כך שמנעו ואסרו על המתת כלבים, הביאו להשתלטות על מחלת הכלבת עד כדי כך שהיא ירדה אפילו לאפס.

יעל גרמן: אם באים ואומרים לי, תראי, יופי, את מדברת על דברים נהדרים, אבל מה קורה, תראי את הכלבת בצפון ותראי את הכלבים הפראיים בדרום, איך את רוצה, אז אני באה ואני אומרת על הכלבת, צריך לטפל בה באמצעים שהם לא בהכרח המתה של כלבים, ואת הכלבים הפראיים, זו בעיה וזו בעיה רצינית וצריך לחשוב עליה, אבל גם שם ישנם פתרונות שלא מחייבים המתה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מי מציגה את המצגת?

יעקב מרגי: בבקשה, תציגי את עצמך.

<יעל ארקין: שלום לכולם, שמי יעל ארקין, אני מנכ"ל "תנו לחיות לחיות".

<יעל ארקין: (הצגת מצגת) הדיון הזה הוא בעקבות בקשת חופש מידע שהעמותה הגישה למשרד החקלאות על הרעלות בסטרכנין.

<יעל ארקין: אני חייבת רק לציין שעדיין לא קיבלנו את כל הנתונים.

<יעל ארקין: אנחנו מקווים שנקבל אותם.

<יעל ארקין: קיבלנו נתונים חלקיים.

<יעל ארקין: הוצאנו עוד מכתב בדרישה לקבל את יתר הנתונים, אבל בינתיים תמונת המצב מספיק מזעזעת גם בחלק מהנתונים.

<יעל ארקין: לא צריך את כולם כנראה.

<יעל ארקין: דרך אגב, יצאה גם כתבה ב-ynet על הנושא הזה, כתבה שדי זעזעה אנשים.

<יעל ארקין: אף אחד לא יודע שבמדינת ישראל הורגים כלבים בסטרכנין.

<יעל ארקין: הבעיה במדינת ישראל כפי שידוע לכם, היא התרבות מואצת והמתה סיטונאית של כלבים בריאים.

<יעל ארקין: סטרכנין זה לא האמצעי היחידי.

<יעל ארקין: אנחנו אמנם היום מדברים על סטרכנין, אבל זה לא האמצעי היחידי ותיכף אתם תראו איך זה משתלב עם עוד שיטות.

<יעל ארקין: יש מספר גדול של כלבים ללא בעלים, נמצא אותם בעיקר באזורי הפריפריה בסמוך לאזורים מיושבים או בסמיכות לאזורים של בסיסי צה"ל.

<יעל ארקין: לאחר שעשינו סקר של כלבים משוטטים, אנחנו מדברים על כ-32,000 כלבים משוטטים במדינת ישראל, כשמעל 60% מהם מתרכזים באזור הדרום.

<יעל ארקין: מקור הכלבים המשוטטים הוא בדרך כלל יכול להיות או מכלבים שננטשו מבתים או כלבים שכבר נולדו בטבע, מה שנקרא, בבר.

יעקב מרגי: את יכולה לומר לי אם יש חקיקה או אכיפה בנושא של נטישת כלבים?

<יעל ארקין: אני יכולה להגיד לך שלא מספקת.

<יעל ארקין: קודם כול, נטישה היא עבירה על חוק צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: זה מוגדר.

<יעל ארקין: כן.

יעקב מרגי: למרות שלא מזוהה בעלות?

<יעל ארקין: גם כשמזוהה הבעלות וגם כשיש לכלב שבב, אנחנו מגישים תלונה.

<יעל ארקין: לצערנו הרב האנשים לא נענשים, לפחות למיטב ידיעתנו, על זה שהם נטשו כלבים.

יעקב מרגי: מה הוא גורם האכיפה?

<יעל ארקין: משרד החקלאות שיושב פה.

<יעל ארקין: יותר מזה, כשנוטשים לנו בעלי חיים בכלבייה שלנו, ואני אזכיר, אנחנו עמותה, משרד החקלאות הוציא חוות דעת שנטישה בכלבייה של עמותה היא לא נטישה.

יעקב מרגי: אומרים, פראיירים לא מתים, מתחלפים.

<יעל ארקין: בדיוק.

<יעל ארקין: אנחנו עכשיו עומדים עם המשאית עם הצל"שים ומחלקים צל"שים לכל מי שנוטש אצלנו.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר, הייתי פותח ערוץ ואומר, נטישה במשרד החקלאות, לא נטישה.

יעקב מרגי: אני אומר את זה כמחאה.

יעקב מרגי: המדינה, עם כל הכבוד, לא יכולה לסמוך על גופים וולונטריים.

<יעל ארקין: אנחנו בעצם מדברים על בקשה שמגיש וטרינר רשותי.

<יעל ארקין: אני רק אסביר איך זה הולך.

<יעל ארקין: את הבקשה מגישים למנהל השירותים הווטרינריים - - -

יעקב מרגי: תחסכי מאיתנו את זה, כי לא קוראים את זה.

<יעל ארקין: מגיש למנהל השירותים הווטרינריים ומי שמאשר זה, זה מנהל השירותים הווטרינרים אחרי שהווטרינר סיפר שהוא עשה כל דבר אפשרי כדי ללכוד את הכלבים ולא הצליח.

<יעל ארקין: מה שקורה, שבבקשת חופש המידע אנחנו ראינו, גם ד"ר תמיר גושן יושב פה, הוא ממליץ ונותן את האישור.

<יעל ארקין: שאלה ששאלנו - האם יש בקשות שנענות בשלילה?

<יעל ארקין: - "לא, כל הבקשות ללא יוצא מן הכלל נענות בחיוב".

<יעל ארקין: רק שנבין.

<יעל ארקין: אנחנו מדברים על רעל או ירי של חיצים שמשתקים את הכלב.

<יעל ארקין: ברגע שהכלב משותק, רעל זה דבר אחד, סטרכנין.

<יעל ארקין: השני, הסוקציניל כולין, זה ירי בחץ שמשתק את הכלב ואז בעצם הווטרינר הולך וממית את הכלב אחרי שהוא שותק.

<יעל ארקין: נתונים מאוד מטרידים שאנחנו רואים, זה לדוגמא מסמך שקיבלנו ביוני 2017 - עיריית אום אל פאחם מדווחת על פיזור של סטרכנין, ומעבר לזה שאתם רואים, יש פה כמות סטרכנין שפוזרו בשכונה שנקראת אל-כועאס, פוזרו 20 פיתיונות של סטרכנין.

<יעל ארקין: הורדמו שלושה כלבים.

<יעל ארקין: צריך לאסוף את הסטרכנין אחרי זה, כי יכולות להיות הרעלות נוספות.

<יעל ארקין: גם ראינו מקרה של ילדה שאכלה סטרכנין, אז צריך לאסוף אותם ולדווח.

<יעל ארקין: מה שאנחנו רואים, שכמות הסטרכנין שפוזרה לעומת כמות הכלבים שהומתו, אם אנחנו עושים חשבון, לא נאספים הפיתיונות.

<יעל ארקין: אני חושבת שזה משהו שצריך מאוד להטריד אותנו, שנשארים פיתיונות בשטח שיכולים לגרום גם להרעלות משנה של חיות אחרות וגם כמובן מסוכן לבני אדם.

יעל כהן-פארן: בשכונות שפיזרו סטרכנין כפיתיונות הודיעו לתושבים?

<יעל ארקין: אמורים להודיע.

יעקב מרגי: אנחנו נלמד ממשרד החקלאות אם יש נוהל ומה הוא.

<יעל ארקין: דרך אגב, זו הרעלה.

<יעל ארקין: אני חייבת גילוי נאות, הכלב הזה באופן ספציפי לא מת מסטרכנין, הוא מת מרעל אחר אבל הסימנים מאוד דומים.

<יעל ארקין: זה רעל מאוד אכזרי שאסור לשימוש במדינות נאורות.

<יעל ארקין: אולי במדינות עולם שלישי כמו פקיסטן, שם מרשים להשתמש בזה.

<יעל ארקין: עוד נתון שאותנו קצת הטריד - פעילות למניעת כלבת והפעם בעיריית רהט.

<יעל ארקין: התחלת הפעילות, הם צריכים לדווח.

<יעל ארקין: הומתו שישה כלבים בסטרכנין, אנחנו מניחים, כי זה החומר שקיבלנו על סטרכנין.

<יעל ארקין: מה שמאוד מטריד אותי פה, זה שגם ירו בעוד 16 כלבים, כלומר, יש פה פעילות משותפת של רשות הטבע והגנים, הפקחים של רשות הטבע והגנים, יחידת הפיקוח.

<יעל ארקין: אני לא רואה פה את הווטרינר שצריך היה להיות במבצע כזה.

<יעל ארקין: אני לא רואה שהוא נמצא פה.

<יעל ארקין: לצערי הרב אנחנו רואים את זה בהרבה מקומות, שהאנשים שצריכים להיות נוכחים, לא נמצאים בזמן ההרעלה הזו, שלא נדבר על זה שאני לא יודעת אם נעשה פה אישור לירי.

<יעל ארקין: גם את זה אנחנו צריכים לבדוק.

<יעל ארקין: זה בבקשת חופש מידע אחרת.

<יעל ארקין: אחר כך נוכל להצליב את הנתונים.

<יעל ארקין: מתוך הנוהל – שימוש ברעל בניגוד להנחיות עלול להיות הרה אסון עד כדי פגיעה בחיי אדם עקב רעילותם הגבוהה של הרעלים.

<יעל ארקין: החקיקה והפסיקה בשנים האחרונות עוסקות הרבה בנושאים שבין בעלי חיים ובין בני אדם, בדרך כלל מאזנת בין האינטרסים של שני הגורמים.

<יעל ארקין: כמובן הפסיקה מנחה אותנו להשתמש באמצעים אשר בידנו באופן מידתי שאמור לבוא לידי ביטוי בשימוש באמצעי הכי פחות פוגע בכדי להשיג את המטרה הרצויה, ואנחנו חושבים שסטרכנין, וזו בעצם הבקשה שלנו בסוף הדיון הזה, שיפסיקו להשתמש ברעל הזה.

<יעל ארקין: זה לא רעל שצריך להשתמש בו במאה ה-21 במדינות שהן נאורות.

<יעל ארקין: עוד שתי דקות ברשותך.

<יעל ארקין: מתוך תשובת משרד החקלאות לבקשת חופש המידע – אז אנחנו רואים: "עלה כי לא נמצאו החלטות של מנהל השירותים הווטרינריים שלא להיעתר לבקשת היתר שימוש בסטרכנין ולכן אנו דוחים סעיף זה בבקשתך", כי אני ביקשתי לדעת אם הם דחו ולמי הם דחו, אז אנחנו רואים, כל וטרינר שמבקש, מקבל.

<יעל ארקין: ה-O.I.E, הארגון הבינלאומי לווטרינריה, לבעלי חיים, כבר אמר בשנת 2005 שמתוך שיקולים מוסריים, אקולוגיים וכלכליים לא מקובל יותר להשתמש בהרג המוני של בעלי חיים כשיטה העיקרית למיגור מחלות.

<יעל ארקין: דרך אגב, רוב ההרג הזה נעשה בחסות הכלבת עוד הרבה לפני שהייתה התפרצות של כלבת, ובאזורים כפי שאתם יודעים, לא נגועים.

<יעל ארקין: "הרג המוני אינו מקטין את אוכלוסיית הכלבים", אני ממשיכה את דוח ה-O.I.E.

<יעל ארקין: "במדינות מתפתחות, באמריקה הלטינית, באסיה ובאפריקה מלמד כי שיטות אלה להרחקת כלבים משוטטים אינם אמצעי אפקטיבי לצמצום האוכלוסייה משום שישנו פיצוי על החוסרים ואחוזי הישרדות גבוהים יותר באוכלוסיות".

<יעל ארקין: ברשותך, אני אדלג על החלק הזה כי בעצם אנחנו מדברים כבר הרבה פעמים, ואתה גם שמעת אותי פה בוועדה, דיברנו על 'עקר, חסן, החזר'.

<יעל ארקין: זה פרויקט שאנחנו מנסים כבר שנתיים להכניס פה למדינה, לפחות פיילוט, לא בכל המדינה, לנסות לפתוח את הראש, לצאת מחוץ לקופסה ולחשוב איך אנחנו יכולים באמת לפתור את הבעיה של הכלבים המשוטטים מבלי לעשות את זה בצורה כל כך אכזרית.

<יעל ארקין: אני רק רואה את הסרטונים, ואני מנעתי ממך עוד כמה סרטונים, ומהוועדה.

<יעל ארקין: זה אכזרי ביותר.

<יעל ארקין: זה לא מקובל שאנחנו נעשה כזה דבר.

<יעל ארקין: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: בבקשה, חברת הכנסת נורית קורן.

נורית קורן: פשוט מזעזע אותי שכל פעם אנחנו רואים את הדברים האלה, ואני לא מבינה למה משתמשים ברעל כל כך אכזרי, כשאני העברתי לפני שנה חוק, שהחוק מדבר בדיוק על זה, על כלבים משוטטים שצריך לעקר אותם.

נורית קורן: אנחנו ראינו אפילו שהם הציגו את זה עכשיו, שצריך ללכוד אותם, לעקר אותם, לחסן אותם ולהחזיר אותם.

נורית קורן: גם ככה אנחנו נשלוט על הרבייה שלהם.

נורית קורן: אני לא מבינה איפה משרד החקלאות.

נורית קורן: הבאנו לזה תקציב.

נורית קורן: הבאנו תקציב כבר מ-2017 למרות שהתקציב כבר היה סגור.

נורית קורן: אני באמת לא מבינה למה אנחנו ממשיכים עם ההרג הזה.

נורית קורן: זה פשוט נורא.

יעקב מרגי: משרדי הממשלה ישיבו לנו בהמשך.

יעקב מרגי: איציק שמולי.

איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש ותודה רבה גם לעמותות ולארגונים למען בעלי החיים שעזרו לנו להרים את היום המיוחד בכנסת.

איציק שמולי: אני חושב שזה אחד הנושאים הקשים והכואבים ביותר בתחום של התעללות והתאכזרות כלפי בעלי חיים.

איציק שמולי: אני רוצה לשים על השולחן משהו שיהיה מאוד ברור.

איציק שמולי: גם לאוהבי בעלי החיים אכפת מבריאות הציבור וגם אוהבי בעלי החיים סבורים כי בריאות הציבור קודמת לכול, אבל כפי שאמרה יעל ארקין, הבעיה כאן זה שהשימוש באמצעים המזעזעים הללו הוא לא מידתי.

איציק שמולי: מילא שהוא לא מידתי מבחינה אנושית, הוא גם לא אפקטיבי.

איציק שמולי: תסתכלו על המספרים.

איציק שמולי: מתוך 20-30 פיתיונות ששמים במקום מסוים, כמה בסופו של דבר כלבים מורדמים?

איציק שמולי: זה מלמד יותר מכול על השינוי שצריך להיעשות כאן.

איציק שמולי: בסופו של דבר גם עכשיו יש מחלת כלבת שמתמודדים איתה, על הכיפאק, אבל אי אפשר שבשם ההתמודדות מול הכלבת יוציאו אל הפועל הרג המוני של בעלי חיים, וזה מה שקורה כאן.

איציק שמולי: התגובה כאן היא תגובה היסטרית, תגובה לא מידתית, לא אנושית שצריך לעצור אותה.

איציק שמולי: אני מחזיר את כולנו למה שאמר השופט חשין ז"ל.

איציק שמולי: "בעלי חיים לא יודעים לזהות רוע וגם לא יודעים להתגונן בפניו".

איציק שמולי: התפקיד שלנו, של הכנסת, לספק להם חומות של הגנה כדי שלא יפגעו בהם.

איציק שמולי: יש דרכים אפקטיביות.

איציק שמולי: אנחנו לא טהרנים.

איציק שמולי: ראינו פה במצגת, אם מדינות באפריקה, באסיה ובמקומות אחרים שנחשבים פחות מתקדמים ממדינת ישראל, מסוגלים להתמודד בצורה גם אנושית וגם אפקטיבית עם האתגר הזה, אז למה במדינת ישראל הולכים למקום הכי קיצוני ומוציאים אל הפועל את ההרג?

יעקב מרגי: הוא גם לא אפקטיבי.

איציק שמולי: הוא לא אפקטיבי.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע בסוף את משרד החקלאות, אם יש תוכנית התמודדות בכלל.

איציק שמולי: אני נפגשתי עם שר החקלאות לפני כמה שבועות והוא הבטיח לי ואני נותן את אמוני בו.

איציק שמולי: הנתונים הללו מתייחסים, יעל, למתי, ל-2016-2017?

<יעל ארקין: 2017, וחלק מהרישיונות שמקבלים זה גם 2018.

איציק שמולי: בכל מקרה הבקשה שהועברה מטעם השדולה לשר החקלאות, למעט אם עד כדי להעלים את השימוש באמצעי הזה בהתמודדות מול הכלבת כרגע וגם באופן כללי.

איציק שמולי: באופן כללי אין שום סיבה להשתמש בדבר הזה.

איציק שמולי: עכשיו בגלל שיש איזושהי בהלה, אז יש כאלו שנתלים בזה, אבל אני חושב שבסופו של דבר המדיניות הזו היא מדיניות מוטעית גם מבחינה מקצועית וגם מבחינה אנושית וחייבים לעצור אותה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: גברת ג'ני.

יעל כהן-פארן: כן, אדוני.

יעל כהן-פארן: אולי לפני, אני רוצה באמת להודות ולברך את ג'ני צ'רוואני.

יעל כהן-פארן: היא שחקנית והיא סגנית מלכת יופי שהצטרפה אלינו היום, שתנחה את הכנס מאוחר יותר ובאמת תודה רבה לך שהתגייסת.

<ג'ני צ'רוואני: אני בהחלט מצטרפת היום כאורחת וכצופה וכאימא מודאגת וכאחת שחיה כל חיי עם בעלי חיים ומאוד דוגלת בלגדל ילדים עם בעלי חיים.

<ג'ני צ'רוואני: אני חושבת שזה אחד הדברים שמעודד חמלה, אהדה והבנה מה זה החיות האלה.

<ג'ני צ'רוואני: כל ערב כשאני יוצאת עם שני הכלבים שלי לסיבוב, אני מפחדת שהם יאכלו משהו מהרצפה, כי יש אפילו במקומות כמו תל אביב, המרכז, ושכולם מודעים, עדיין יש אנשים שמסתובבים ומפזרים את הרעל אפילו באופן עצמאי, שזה גם חלק שאפשר להתייחס אליו.

<ג'ני צ'רוואני: הם עושים את זה מחוסר מודעות, פחד או אפילו שזה מפריע להם.

<ג'ני צ'רוואני: מפריע שמאכילים חתולים או כלבים, אז זה משהו שכן הייתי גם רוצה אולי לבדוק אם יש ענישה לאנשים כאלה שנתפסים, כי לא פעם אני ראיתי מכוניות שעוצרות, זורקות כמה דברים, פיתיונות.

יעקב מרגי: פתרו את כל הבעיות שלהם, נשאר להם רק זה.

<ג'ני צ'רוואני: כן, יש כאלה לצערי, אז אולי גם משהו שאפשר לבדוק, לתת ענישה גם לאנשים כאלה.

<ג'ני צ'רוואני: אנחנו בתור אזרחים מודאגים, אפשר לגייס, כי זה גם רעל - - -

יעקב מרגי: נשמע את משרד החקלאות.

יעקב מרגי: אני חושב שהמדינה התמודדה עם דברים יותר קשים ויותר מורכבים.

יעקב מרגי: אם רק רוצים, יישבו צוות מומחים לכתוב תוכנית עבודה איך מתמודדים עם כלבים נטושים, עם הסוגיה הזו שמתפרצת מחלה, איך נוהגים ואיך מעקרים אם צריך לעקר, מי שרוצה לעקר, ואיך נוקטים גם בצעדים מרתיעים כלפי נוטשי בעלי חיים.

יעקב מרגי: אני מתקשה להבין ואני אצטרך לשמוע תשובות ולהתמודד איתן, ואם צריך לדחוף קצת, לעזור למשרדי הממשלה לקבל החלטות, נעזור להם לקבל החלטות.

יעקב מרגי: הדיון לא יכול להימשך כעוד דיון אחד שמדבר על זכויות בעלי חיים וצער בעלי חיים.

יעקב מרגי: זה לא עוד דיון.

יעקב מרגי: בכוונה אני לא הקמתי ועדת משנה, כי הרגשתי שאני קצת מחמיץ את הנושא.

יעקב מרגי: אמרתי שמליאת הוועדה תתכנס לעיתים קרובות ככל שתידרש לטפל בנושאים האלה כדי להביא אותם לכלל מעשה, עם כושר התרעה, עם כושר אכיפה ויכולת הביקורת כלפי משרדי הממשלה, ונעקוב אחרי הדיונים.

יעקב מרגי: סליחה שאני אומר את הדברים עוד בתחילת הדיון, אבל זה מתבקש.

יעקב מרגי: סיימת?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מסעוד.

מסעוד גנאים: תודה אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: דיון חשוב מאוד.

מסעוד גנאים: אני מכיר את הבעיה.

מסעוד גנאים: במיוחד אצלנו בחברה הערבית יש הרבה כלבים משוטטים, מסוכנים מאוד, בשדות, במטעי הזית.

מסעוד גנאים: לפעמים מפגש לא נעים כאשר אתה רוצה לעשות ספורט בבוקר ביער ונפגש עם - - -

יעקב מרגי: בעיה רק למגזרים שלא יודעים לתקשר עם בעלי חיים.

מסעוד גנאים: כן.

יעקב מרגי: אנחנו פשוט לא מבינים את השפה שלהם.

מסעוד גנאים: נכון.

מסעוד גנאים: בקשר לכלביות למשל, הייתה אצלנו אולי בס'חנין, אחת, ונשרפה.

<קריאה: היא הוצתה.

מסעוד גנאים: לפני שנתיים או שלוש.

יעקב מרגי: לא יכול להיות שהיא נשרפה.

יעקב מרגי: הוצתה.

מסעוד גנאים: הוצתה.

יעקב מרגי: על תושביה?

<יעל ארקין: שני כלבים נשרפו בעודם חיים.

מסעוד גנאים: נכון, אני הייתי שם.

מסעוד גנאים: אני באתי אחרי המקרה הזוועתי הזה.

מסעוד גנאים: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות איזון בין שלום הציבור, שהכלבים המשוטטים זו סכנה, בין איך להיפטר מהם אבל בצורה שהיא לא כל כך קשה וזוועתית ומכאיבה.

מסעוד גנאים: אם יש דרכים שבהן אנחנו יכולים, את הווטרינר, את הרשות המוסמכת, והרבה פעמים זה אצל הרשות המקומית, בטח היא שתטפל בזה, אבל צריך לתת לה את הכלים ואולי גם את החינוך, את התודעה.

מסעוד גנאים: אולי הם לא מודעים שיש דרכים שהן יותר אנושיות כדי לעשות את הדבר הזה.

יעקב מרגי: גם הרשויות, יכול להיות שיש להן הנחיות, אבל יכול להיות שההנחיות האלה גם בשביל הרגולטור לא מספיקות, בשביל המחוקק גם כן.

יעקב מרגי: יכול להיות שצריך להקים חקיקה.

יעקב מרגי: דברים משתנים.

יעקב מרגי: ההוויה סביב בעלי החיים במדינה, היא משתנה.

יעקב מרגי: יש לה היבטים חיוביים והיבטים שליליים.

יעקב מרגי: יש כאלה שלקחו את זה לסטרט-אפ.

יעקב מרגי: יש כאלה שלוקחים ומעודדים רבייה ואחר כך הם מצליחים מקסימום למכור אחד או שניים ואחר כך נתקעים עם ארבעה ומחפשים איך להיפטר מהם.

יעקב מרגי: מישהו צריך להסדיר את זה.

יעקב מרגי: זה נושא, סליחה על הביטוי, מיניאטורי לעומת מה שהמדינה מתמודדת.

יעקב מרגי: לא צריך שלא יוסדר ולא יהיה תואם את המציאות הנוכחית שלנו בחברה הישראלית.

מסעוד גנאים: לא מוסדר, נכון.

יעקב מרגי: אלה אבין.

<אלה אבין: בוקר טוב אדוני היושב ראש, תודה רבה על הדיון.

<אלה אבין: זה נושא מאוד חשוב ומאוד כואב.

<אלה אבין: אני מארגון "נח", ארגון הגג שמאחד את מרבית העמותות למען בעלי חיים בישראל.

<אלה אבין: אני רוצה להדגיש כמה דברים שכבר נאמרו על ידי יעל ארקין מ"תנו לחיות לחיות".

<אלה אבין: לא מקובל במדינת ישראל 2018 שימוש ברעל כזה אכזרי.

<אלה אבין: זה פשוט לא הגיוני.

<אלה אבין: צריך לאסור אותו.

<אלה אבין: זה משהו שהוא חד משמעי.

<אלה אבין: הרעל הזה, אני רוצה להוסיף ולהדגיש שבעצם הרעל הזה הוא לא אפקטיבי.

<אלה אבין: הוא זול, אבל הוא זול לעכשיו, כי בסופו של דבר הנזק שנגרם ממנו הוא גם בלתי הפיך והוא גם לשנים יותר ארוכות הוא רק מזיק.

<אלה אבין: ברגע שמחסלים כלבים, גם באופן כללי, לא רק על ידי רעל, נוצר ואקום.

<אלה אבין: הוואקום הזה מתמלא מאוד מהר ואז באים כלבים חדשים שאנחנו לא יודעים כלום על המצב הבריאותי שלהם, האם הם נשאי כלבת, לא נשאי כלבת, לכן במדינות שהמצב שם ספציפית בנושא של כלבת וכמות הכלבים, המצב שם הרבה יותר גרוע.

<אלה אבין: אני מדברת על מדינות כמו הודו, כמו בנגלדש, כמו אקוודור.

<אלה אבין: למשל בבנגלדש לפני 2010 היו שם 2,000 מקרים של מוות מכלבת של אנשים.

<אלה אבין: 50% מהם כמעט ילדים ונוער באזורים כפריים איפה שאין גישה גם לשירותי בריאות.

יעל כהן-פארן: תודה לאל שזה לא המצב אצלנו.

<אלה אבין: אני לא רוצה שאנחנו נהיה שם, אבל אני רק רוצה להביא לכם את הנתונים כדי שתבינו שגם במדינה שהמצב כל כך חמור וקשה, שכמובן לשמחתי ישראל רחוקה מזה, נעשה פיילוט במחוז אחד, שתוך ממש כמה שנים, מדובר על שנתיים-שלוש הם הצליחו למזער את מקרי הכלבת בחצי.

יעקב מרגי: איזה מחוז?

<אלה אבין: הקמפיין בעצם נקרא 'red color'.

מסעוד גנאים: עדיין בבנגלדש?

<אלה אבין: אני מדברת על בנגלדש במחוז אחד שבעצם על ידי תוכנית מאוד מסודרת של עיקורים וסירוסים פלוס חיסון מאסיבי נגד כלבת פלוס הסברה לתושבים, כי גם שם יש דעות קדומות ואמונות תפלות כאלה ואחרות נגד החיסונים וגם נגד העיקורים והסירוסים.

<אלה אבין: שילוב של שלושה דברים הצליחו למזער בעצם.

<אלה אבין: הקמפיין הזה בעצם בוצע בכל הארץ, בכל בנגלדש.

<אלה אבין: ב-2012 הייתה ירידה של 50% של מקרי המוות מכלבת בין בני אדם.

<אלה אבין: לקראת 2015, ירידה של 90%.

<אלה אבין: אני מדברת על הנתונים האלה שהם הוצגו בוועדה הבינלאומית בשנת 2015 בטורקיה.

יעקב מרגי: את אומרת, אם בנגלדש הצליחו, אז אין סיבה שאנחנו לא נצליח.

<אלה אבין: עוד דוגמא אחת ממדינה שהיא כן מדינה מפותחת, איטליה.

<אלה אבין: באיטליה הלכו בשיטה אחרת.

<אלה אבין: ב-1991 חוקק שם חוק - אין המתה, אסור להמית כלבים וחתולים, ואז בעצם הרשויות המקומיות לקחו חסות על כלבים שחיים, כלבי קהילה, נקרא לזה ככה, בשטחים חקלאיים.

<אלה אבין: יש שם שטחים חקלאיים עצומים.

<אלה אבין: יש שם חקלאות מאוד מפותחת והם פשוט לקחו חסות.

<אלה אבין: הם עיקרו וסירסו אותם, הם חיסנו אותם נגד כלבת, הם מטפלים בהם נגד מחלות אחרות.

<אלה אבין: הכלבים האלה בריאים, הכלבים האלה מואכלים ומטופלים על ידי תושבים מקומיים ואין שם כמעט כלבת, מקרים אולי בודדים.

<אלה אבין: ברגע שבאמת יש התפרצות כלבת בעיקר מהשועלים, זה מטופל מייד.

<אלה אבין: אין שם כמובן מקרי מוות של אנשים.

<אלה אבין: לסיכום, יש תוכניות מובנות שכבר עובדות במדינות, שהן מאוד יעילות.

<אלה אבין: אני מדברת על מספר שנים שבאמת אפשר להגיע למיגור כלבת.

<אלה אבין: אנחנו מדברים על המדינות האלה שבעצם התחייבו לפני העולם ולפני ארגוני בריאות שלקראת 2020-2021 הם יהיו נטולי כלבת, כמו בנגלדש, כמו אזור במקסיקו.

<אלה אבין: אפשר לעשות.

<אלה אבין: צריך לאסור הרבעה של כלבים.

<אלה אבין: אתה תפתח "יד 2", תפתח "וין וין", גורי פיטבול, בבקשה, כמה שתרצה, 1,000 שקל, פומרניין כמה שתרצה, בבקשה.

<אלה אבין: רק תבוא, תביא את הכסף, רצוי מזומן.

יעקב מרגי: סטרט-אפ חדש.

<אלה אבין: אף אחד לא עושה מזה שום דבר.

<אלה אבין: אף אחד לא אוכף את זה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: דפנה דעואל.

<דפנה דעואל: שלום ותודה רבה, אני דפנה דעואל, דוברת ומנהל השיווק של עמותת S.O.S חיות.

<דפנה דעואל: אנחנו פה ביום זכויות בעלי החיים השלישי כאן שאנחנו מדברים בערך על אותם נושאים.

<דפנה דעואל: היום פה עולה נושא הסטרכנין, ואני מזכירה לכם שזה עולה היום בגלל התפרצות בעיית הכלבת שקרתה ברבעון האחרון של שנת 2017.

<דפנה דעואל: הבעיה הזאת של התפרצות הכלבת שכולנו מדברים על זה ובלחץ, היא נגרמה בגלל שקיצצו תקציבים במודע של חיסון אוראלי של חיות בר ושל תנים.

<דפנה דעואל: להזכירכם, המחלה היא בעיקר בקרב תנים בצפון הארץ.

<דפנה דעואל: לקחו תקציב של 5 מיליון שקל והוחלט בשנת 2016 לקצץ אותו על ידי משרד החקלאות.

<דפנה דעואל: החל משנת 2016 לא פוזרו כמעט רעלים והמחלה אכן התפרצה בסוף 2017.

<דפנה דעואל: לא ברור לנו למה קיצצו את התקציבים האלה, ועכשיו תקציב גדול יותר נלקח בעצם בשביל להמית בעלי חיים.

<דפנה דעואל: ככה לא מתמודדים עם בעיות.

<דפנה דעואל: לא מתמודדים עם תקציבים בשביל הרג, בשביל לטפל בסימפטום שלא טיפלו בו מלכתחילה.

<דפנה דעואל: יש תוכניות גם לעמותות ואפשר לעשות את זה כמו שאמרת.

<דפנה דעואל: זו בעיה לא מסובכת, בכלל כל בעיית הכלבים, וזה ישים ואפשר לעשות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אבנר.

<אבנר פורת: שלום, אבנר פורת מארגון חותם.

<אבנר פורת: ביחס לפתרונות המדוברים בבעיה שכמובן צריך לפתור אותה, אני רוצה קודם כול לקרוא משהו קצר ממכתב שכתב הרב הראשי לישראל, הרב - - - , לפני שבוע.

<אבנר פורת: הוא מדבר בו על האיסור המוחלט על פי ההלכה היהודית על סירוס לבעלי חיים מכל מין, מכל סוג, בכל זמן, ועל כך שבחיפוש הפתרונות שמחפשים, האפשרות היחידה ההלכתית היא בצורה ההורמונלית שמונעת את הצורך ברבייה זמנית ולא עיקור מוחלט.

<אבנר פורת: הדבר הזה קיים היום.

<אבנר פורת: הוא מצריך פיתוח, הוא מצריך השקעה.

<אבנר פורת: יש למשל תרופה שנקראת סופרלורין שנמכרת בכל חנויות הווטרינריה.

<אבנר פורת: היא מאושרת באיחוד האירופי, באוסטרליה, בניו זילנד.

<אבנר פורת: משתמשים בה בבית דגן ובבית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי באוניברסיטה העברית.

<אבנר פורת: הדבר הזה מצריך השקעה ואני חושב שאם אנחנו רוצים בהתאם לדברים פה של הרב הראשי, דברים ידועים, רוצים לפתור את הבעיה הזאת אבל בצורה שמתאימה למדינה יהודית, אז ראוי להשקיע את ההשקעה במקום הנכון בהתאם להלכה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ענבר מגזניק.

<ענבר מגזניק: אני תלמידה מחטיבת שז"ר בקריית אונו.

<ענבר מגזניק: שמעתי פה מהדיון שבעצם חלק ממקור הבעיה זה בעצם שאין אכיפה לנטישה של כלבים על ידי אנשים פרטיים.

<ענבר מגזניק: בשיעורי אזרחות שלנו אנחנו בעצם כתבנו הצעת חוק להקים מאגר פלילי לרישום מתאכזרים ונוטשים בעלי חיים, שזה בעצם כמו מאגר פלילי לכל דבר.

יעקב מרגי: קודם כול שנתפוס אותם ונאכוף, אבל צודקת.

<ענבר מגזניק: כמו שאמרת קודם, צריך לתפוס אותם.

<ענבר מגזניק: בעצם הרעיון שלנו הוא, כל מי שמאמץ כלב, מי שנותן לו את הכלב צריך להכניס למאגר האימוץ הארצי לכלבים.

<ענבר מגזניק: צריך להכניס חשבונית מסירה, שכך נדע גם למי שייך הכלב בדיוק בפרטי פרטים ולפרט בו את הפרטים של הבן אדם שאימץ.

<ענבר מגזניק: במקרה ומוצאים כלב משוטט, אפשר לשייך אותו.

יעקב מרגי: הבעיה היא כשזה לא מגיע בדרך ממוסדת.

יעקב מרגי: אם זה נמסר לאימוץ בדרך ממוסדת, אז זה כבר עם שבב, עם עיקור, עם חיסון.

יעקב מרגי: יוזמה ברוכה.

יעקב מרגי: אני חושב שהתרשמתם, אתם התלמידים, שהנושא הזה הוא נושא רחב, מורכב, מטופל בחלקו לא לשביעות רצוננו.

יעקב מרגי: מייד נשמע את משרדי הממשלה.

יעקב מרגי: יש חברי כנסת פה שלא עוזבים את הנושא הזה.

יעקב מרגי: יש לכם ארבעה יו"רים חרוצים ומחויבים לנושאים האלה.

יעקב מרגי: תאתגרו אותם והלוואי שזה יגיע לכדי חקיקה, ואז נתגאה תמיד שאת החוק הזה יזמו תלמידי חטיבת הביניים שז"ר בקריית אונו.

יעקב מרגי: יש תקדימים.

יעקב מרגי: אני חוקקתי את החוק הראשון שלי בכנסת, בקדנציה הראשונה שלי, ב-2003 ביוזמה של תלמיד.

יעקב מרגי: זה שלא מחליפים ספר לימוד אלא אחת לחמש שנים אחרי שהוא נבחן, זה חוק שאני חוקקתי אותו ביוזמה של תלמיד בית ספר.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את משרד החקלאות.

יעקב מרגי: שמעתם את הדברים.

יעקב מרגי: לפעמים גם ראיתם את הקולות.

<תמיר גושן: שמענו את הדברים, אנחנו מכירים את הקולות.

יעקב מרגי: רק תציג את עצמך.

<תמיר גושן: ד"ר תמיר גושן, סגן מנהל השירותים הווטרינרים, מנהל השירותים הווטרינרים בשדה.

<תמיר גושן: אני רוצה לפתוח ולומר שאף אחד לא שואב הנאה ואף אחד לא מעוניין בהמתת בעלי חיים, בטח לא בעלי חיים בריאים.

<תמיר גושן: גם לא בעלי חיים חולים.

<תמיר גושן: אף אחד לא שואב מזה הנאה, בטח לא מי שלמד - - -

יעקב מרגי: זה לא עלה בדיון הזה.

יעקב מרגי: אתה מבחינתך היית חייב לומר ואני חייב גם לומר שלא עלה מהדיון.

יעקב מרגי: עלה מהדיון אולי הדרך הקלה לפתרון, שהיא לא תמיד הכי ראויה והכי נכונה, או צורת ההתמודדות, אלא אם כן תוכיח לנו שאנחנו שוגים.

<תמיר גושן: כמה דברים.

<תמיר גושן: היום במאגר הרישום של מדינת ישראל יש כ-55% מכלל הכלבים הרשומים שהם מעוקרים או מסורסים.

<תמיר גושן: כפי שאמר כאן הרב, הטעמים הם דתיים אבל לא רק.

<תמיר גושן: יש כלבי עבודה שלא מסרסים אותם מטעם פחד שזה יפגע ביעילותם.

<תמיר גושן: יש אנשים שמחזיקים כלבים לצרכי רבייה ואחרים.

<תמיר גושן: כרגע החוק הישראלי לפחות מאפשר להם את זה.

<תמיר גושן: לגבי הנושא של מסירת כלבים מכלביות.

<תמיר גושן: בקיץ האחרון עברו תקנות של צער בעלי חיים, החזקה שלא לצרכים חקלאיים.

<תמיר גושן: כל חתול וכלב שנמסר מכלביה, חייב להיות מסורס ומעוקר.

<תמיר גושן: כפי שהציגו כאן, עיקר הבעיה היא בפריפריה, ושם יש כלבים או שננטשים, שתיכף תדבר עמיתתי, עורכת דין אודליה אסולין על העניין, אבל גם כתוצאה מבעלות לא אחראית.

<תמיר גושן: את הנושא של כלבים משוטטים אנחנו רואים פחות ביישובים המסודרים במרכז ויותר בפריפריה, ושם צריך לזכור שאנחנו נמצאים במספר סכנות ולכלבים משוטטים יש השפעה גם על כלבת, אבל לא רק.

<תמיר גושן: יושב כאן עמיתי מרשות הטבע והגנים, יכול לספר על ההשפעה של כלבים מתפרעים על אוכלוסיית חיות הבר.

<תמיר גושן: כפי שכולנו ראינו בקיץ האחרון, יש את מה שקרה בבית שמש, אנשים מותקפים על ידי כלבים כאלה וגם על זה צריך לתת את הדעת.

<תמיר גושן: לגבי הנושא של סוקציניל כולין וסטרכנין.

<תמיר גושן: בחמש השנים האחרונות ההיתרים לשימוש בסטרכנין ירדו בשיעור שלהם מ-91% בשנת 2013 לכ-36% מכלל ההיתרים שניתנו ב-2017.

יעקב מרגי: איך זה מסתדר עם התשובה שנתקבלה, שכמעט שום בקשה לא סורבה והירידה - - -?

יעקב מרגי: פחות בקשות?

<תמיר גושן: תיכף אני אדבר על זה.

<תמיר גושן: מספר הבקשות הממוצע לשנה הוא כ-31 בקשות עם קצת תנודתיות.

<תמיר גושן: אני חייב לציין שהרישום שהיה אצלנו עד תחילת 2018 היה רק של ההיתרים שניתנו.

<תמיר גושן: לא היה רישום של בקשות שהוגשו ולכן לא יכולנו להסתמך על מה שניתן.

<תמיר גושן: אני יכול להעיד שלפחות בקשה אחת שזכורה לי, אין לי רישום של זה, אין לי ניירת שאני יכול להראות ותצטרכו להסתמך על דבריי, בית שמש עם כל הרעש שהיה מסביב, לא ניתן היתר להשתמש בסטרכנין למרות שהוגשה בקשה.

<יעל ארקין: אבל ניתן אישור לירי.

<תמיר גושן: אנחנו מדברים על סטרכנין.

<תמיר גושן: בסוף 2017, יכול להיות שלאור בקשת חבר הכנסת שמולי, הוקפא השימוש בהיתרים שניתנו לסטרכנין, ומאמצע או סוף דצמבר אין שימוש בסטרכנין, זאת אומרת השימוש בסטרכנין הופסק.

<תמיר גושן: ניתן היתר אחד אחר כך ומייד איך שהוא ניתן, ניתן איתו מכתב שהשימוש בסטרכנין אסור למרות ההיתר, עד אשר יינתן אחרת.

יעקב מרגי: החומר מצוי?

<תמיר גושן: החומר מצוי רק אצל השירותים הווטרינרים וניתן דרך הלשכות הווטרינריות.

<תמיר גושן: אי אפשר לקנות אותו בשוק החופשי.

<תמיר גושן: כל ההרעלות שדיברו כאן וגם הסרט של הכלב, זה לא סימנים של סטרכנין, זה רעלים אחרים, זרחנים אורגניים או דומיהם שאנשים משתמשים בהם באופן לא חוקי ולא בהיתר.

<תמיר גושן: כשאנחנו מדברים על הנושא של סוקציניל כולין, אנחנו מדברים על משתק שרירים שמייד לאחריו הוא מפיל את הכלב תוך מספר שניות והרופא הרשותי שנמצא שם צריך להגיע ולבצע המתת חסד מסודרת.

יעל כהן-פארן: אבל ראינו ברהט שלא היה בכלל רופא רשותי, שלא היה מעורב בפעילות.

<תמיר גושן: מה שראיתם זה היה ירי לא של סוקציניל כולין.

<יעל ארקין: לא, לא, הייתה גם הרעלה.

<תמיר גושן: הייתה הרעלה, ההרעלה נעשתה על ידי הרופא הרשותי.

<יעל ארקין: לא חתום על הטופס.

<תמיר גושן: את קיבלת דיווח של עיריית אום אל פאחם.

<תמיר גושן: מי שקיבל את ההיתר לשימוש ברעל זה אך ורק הרופא הרשותי, ואם זה מתבצע על ידי פקח, הוא חייב להיות איתו.

<תמיר גושן: זה הנוהל.

<תמיר גושן: ככלל, השימוש ברעלים, הן סוקציניל כולין, הן סטרכנין וגם ירי מתבצע רק לאחר ששוכנענו שאין מוצא אחר.

יעקב מרגי: יש נוהל כתוב.

<תמיר גושן: בוודאי, יש שני נהלים, נוהל אחד נוגע לשימוש ברעלים, שכיום יש שני רעלים רשומים, האחד זה סטרכנין, השני זה סוקציניל כולין.

יעקב מרגי: נוהל גם מנחה אתכם, את המשרד, באיזה מקרים לאשר או לא לאשר, או רק נוהל איך זה מופעל על ידי הרשויות?

<תמיר גושן: הנוהל נוגע לגבי ההפעלה וגם איך אנחנו צריכים לפעול.

יעקב מרגי: אני חושבת שבכלל זאת תפיסה שצריכה להיות מושרשת.

יעקב מרגי: ברגע שמשרד הוא הרגולטור, הוא שאמור לאשר.

יעקב מרגי: צריך שיהיה נוהל גם לאיש המקצוע באיזה מקרים יש לאשר ובאיזה מקרים לא ניתן לאשר.

יעקב מרגי: חייב שיהיה דבר כזה.

יעקב מרגי: אי אפשר להשאיר את כל שיקול הדעת בידי אותו בעל תפקיד, לכן צריך להיות נוהל.

יעקב מרגי: הנוהל, לא רק איך זה מתבצע ברשויות אלא גם נוהל לבעל התפקיד, למי הוא מאשר, באיזה מקרים מאשר ומה מידת האישור, וזה נכון לכל פיקוח ובקרה של משרדי הממשלה כרגולטורים.

יעקב מרגי: זו דעתי.

<תמיר גושן: אני חייב לציין שלפי הנוהל, שימוש ברעל או רעלים, הבקשה של הרופא הרשותי עוברת שלוש משוכות בדרך.

<תמיר גושן: עוברת את מנהל הלשכה, הווטרינרית האזורית, לאחר מכן את מנהל השירותים הווטרינרים בשדה ורק בסופו של דבר מגיעה אל שולחנו של מנהל השירותים הווטרינרים בכבודו ובעצמו שהוא צריך לחתום על ההיתר של השימוש ברעל, כך שלא מדובר על בעל מקצוע אחד - - - .

<תמיר גושן: לפעמים זה נעצר בדרך.

<תמיר גושן: אני המשוכה השנייה בתוך השרשרת ובחלק מהמקרים זה בכלל לא מגיע לשולחננו.

<תמיר גושן: זה אחד.

<תמיר גושן: הנושא של כלבים מתפרעים כפי שהזכרתי, עד 2017 היה חלק עיקרי במקרי הכלבת בישראל.

<תמיר גושן: מי שמדבר על כלבת רק בהקשר של ההתפרצות האחרונה, כדאי שיזכור שבמדינת ישראל יש כ-30 מקרי כלבת ללא קשר להתפרצות גדולה.

<תמיר גושן: אנחנו עדים עכשיו להתפרצות, כפי שנאמר כאן, רחבת היקף בעיקר בעמקים, שהפכה לכלבת סילבטית, כלבת של חיות בר, ובעיקרה, כ-75% מהמקרים בהתפרצות הזאת הם בתנים, אבל הכלבת לא יודעת להבדיל בין תן לכלב, לפרה או ליונק אחר.

יעקב מרגי: ד"ר גושן, בוא תקשיב, אנחנו בעוד דקתיים-שלוש נצטרך להכניס את הדיון הבא, לכן אני רוצה שתתמקד.

יעקב מרגי: יש לי עוד שאלה אחת אליך לקראת סיכום.

<תמיר גושן: אז רק בדבר האחרון אני אגע, שנושא של השימוש בתרכיבים אוראליים למניעת הכלבת, הופסק.

<תמיר גושן: היה ב-2015 עיכוב בפיזור התרכיבים.

<תמיר גושן: למרות זאת פוזרו 175,000 תרכיבים.

<תמיר גושן: ב-2016 הכמות של הפיזור תוגברה.

<תמיר גושן: בעלי החיים, התנים שנגועים בכלבת, שנמצאים עם בעלי חיים צעירים שבכלל לא היו בחיים ולא יכלו להתחסן ב-2015, כך שהתפרצות הכלבת עכשיו אינה קשורה לפיזור התרכיבים, למיטב הבנתנו, ב-2015, וכדאי להוריד את הנושא הזה מסדר היום.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני אשאל את השאלה שמתבקשת מהדיון הזה.

יעקב מרגי: אנחנו מהדיון הזה רוצים לצאת, לפחות אני, נשמע אם זה ירצה את חברי הכנסת המובילים.

יעקב מרגי: הסוגיה של המתת כלבים צריכה להיות מוסדרת במדינה הזו.

יעקב מרגי: צריך להיות האיזון, להביא למצב מינימלי במידת הצורך והוא בלבד.

יעקב מרגי: זה צריך להיעשות בדרכים יותר הומאניות.

יעקב מרגי: אני כיו"ר ועדה לא יכול להסתפק בקריאה כזאת.

יעקב מרגי: אני מצפה מהמשרדים ממשלתיים להכין תוכנית מסודרת של מיפוי, של מדידה תקופתית והתמודדות עם הסוגיה הזו של הפקרת כלבים, של רבייה בלתי מפוקחת, כל הסוגיה הזו.

יעקב מרגי: האכיפה כרגע אצלכם ואני יודע שאכיפה במשרדי ממשלה שהם לא משרדי ביטחון פנים, היא לא כוס התה שלהם ביום-יום, ואנחנו פה נדרוש את זה.

יעקב מרגי: אנחנו נדרוש תוכנית התמודדות מסודרת בסוגיה של הפקרת כלבים, שהיא כוללת גם אכיפה, ענישה, הרתעה, הסברה.

יעקב מרגי: אדם רוצה, סליחה על הביטוי, להיפטר כרגע מבעל חי שהוא מחזיק, הוא צריך לדעת איך הוא עושה את זה.

יעקב מרגי: אי אפשר לסמוך רק על העמותות שהיכולות שלהן מוגבלות.

יעקב מרגי: תוכנית התמודדות מסודרת של המדינה.

יעקב מרגי: זה לא סיפור גדול ואתם מסוגלים לעשות את זה ואנחנו נדרוש את זה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, רוצים להוסיף משהו?

איציק שמולי: רק לוודא שהיום הרישום הזה כן מבוצע, של הבקשות שכן מוגשות.

<תמיר גושן: היום כן, מתחילת 2018.

יעל כהן-פארן: רק להגיב לדברים שאמר מחותם.

יעל כהן-פארן: אני לא מכירה את הארגון ואני לא יודעת כמה אתם עוסקים בנושאים של בעלי חיים, אבל לדעתי כל דבר אחר, אם לא תעשה סירוס ועיקור, יגרום להרבה יותר סבל וצורך להרג בעלי חיים.

יעקב מרגי: תודה יעל.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אבי צרפתי: תודה רבה על רשות הדיבור.

<אבי צרפתי: ד"ר אבי צרפתי, יו"ר ארגון הרופאים ברשויות.

<אבי צרפתי: אני רק רוצה להגיד, סוגיית הנושא של כלבים מתפרעים או כלבים משוטטים במדינת ישראל היא סוגיה קריטית והיא מכילה בתוכה הרבה מאוד גורמים, לא רק מה שהועלה פה על השולחן.

<אבי צרפתי: אני רוצה רק לציין לטובת הוועדה, כי יש ועדה שהקים שר החקלאות שהיא אמורה לייעץ לו בנושאים הרלוונטיים לרווחת בעלי חיים והטיפול בבעלי חיים.

<אבי צרפתי: נושא הכלבים המשוטטים או הכלבים מתפרעים כרגע נידון בוועדה.

<אבי צרפתי: חלק מהגורמים שיושבים פה נמצאים, ואני חושב שמשם תצא התשובה המתוכללת.

יעקב מרגי: אנחנו נעזור לוועדה.

יעקב מרגי: אנחנו נתחום את הבקשה שלנו ל-60 יום ויתקיים דיון מעקב.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.

יעקב מרגי: אני מתנצל בפני מי שלא הספיק.