הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים תיקון - אסדרת ערוצים ייעודיים), כנסת 20, פרוטוקול מספר 9, 2018-01-21 09:00

יואב קיש: בוקר טוב לכולם, אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים את הישיבה של הוועדה המשותפת לוועדת כלכלה וועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת.

יואב קיש: אנחנו מטפלים היום במספר נושאים שעוד נשארו לנו לסגור, וגם נמשיך לעבור על חוק הרשות השנייה ונגדיר מה הסעיפים שרלבנטיים לערוץ זעיר ומה לא.

יואב קיש: אנו הגדרנו בהוראות המעבר שערוץ ייעודי זה חשוב, וגם נושא הריכוזיות.

יואב קיש: אני לא רוצה שנפגע, או שערוץ 24 ייפגע בעניין הזה.

יואב קיש: לנו יש בעלות משותפת של קשת בערוץ 24 שזה מצב נתון.

יואב קיש: אנחנו לתקופת המעבר של חמש שנים לא רוצים שהדבר הזה ישתנה, אלא אם הם מוכרים כמובן.

יואב קיש: למעשה, אם הם רוצים לעבור לקטגוריה של זעיר רגיל, הם הצטרכו למכור - יהיה להם חמש שנים לעשות כך, זו הכוונה.

יואב קיש: הם מתחייבים לאורך התקופה לשמור על כך שהם ישדרו 75% מוסיקה, ללא חדשות וללא ענייני יום.

יואב קיש: השאלה היא איך אנחנו לא נכנסים למצב שעכשיו הם יהיו כפופים לחוק הריכוזיות, וזה יכול לעורר כל מיני שאלות – למעשה, הוא קיים בשטח, אז השאלה אם ההגדרה שלנו בתיקון חוק מספקת, או שהם חשופים יהיו לנושא חוק הריכוזיות?

<עמנואל ברכפלד: עדכנתי את הוועדה בשאלה של היושב-ראש.

<עמנואל ברכפלד: הפתרון שהגענו אליו, שהרשות השנייה תפנה להתייעץ אלינו, כבר עכשיו מקבל ייעוץ מוקדם שלהם ביחס לקבלת רישיון של ערוץ 24 לפי חוק הרשות השנייה.

<עמנואל ברכפלד: אנחנו נטפל בזה מאוד מהר, וככה לא תהיה בעיה מבחינת החוק.

יואב קיש: אם אתם תמצאו תשובה חיובית עד יום חמישי, מצוין.

יואב קיש: אם לא, אני רוצה בחוק להבטיח שזה יהיה חיובי.

יואב קיש: זאת אומרת, אני מבין מה שאתה אומר, יכול להיות שעדיף שזה לא יהיה בחקיקה, זה גם בסדר, אבל לוחות הזמנים הם כאלה.

יואב קיש: אני שואל אותך אם הרשות השנייה פונה אליכם היום, ואתם נותנים תשובה עד יום חמישי אם זה לוחות זמנים שאתם עומדים בהם?

<עמנואל ברכפלד: יכול להיות שכן.

יואב קיש: אז אני רוצה שני נתיבים.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין.

<אתי בנדלר: מה האפשרויות של ועדת הריכוזיות?

<אתי בנדלר: היא תגיד בסדר או תגיד לא בסדר, נכון?

<אתי בנדלר: נניח שהתשובה תהיה לא בסדר, אז תעשה על זה תיקון חקיקה?

יואב קיש: כן.

<עמנואל ברכפלד: הממונה כבר הייתה פה והתייעצה עם הוועדה.

<עמנואל ברכפלד: כאילו המתווה לדעתי מקובל עליה.

יואב קיש: אתם מעדיפים שזה לא יילך בחקיקה.

<עמנואל ברכפלד: זה נראה לי יותר פשוט.

יואב קיש: אני חייב להגיד לכם שבעיניי זה מוזר.

יואב קיש: אני הייתי מחוקק, כי זה מה שהמחוקק רוצה, ולא שם אתכם גם בדילמה הזאת.

יואב קיש: אני אתייעץ גם עם יו"ר הרשות השנייה.

יואב קיש: אבל בכל מקרה, אני רוצה לדעת איך אני מתקן ברמת החוק את המהלך הזה שהסיכום הוא כמו שאמרנו – שהם עושים רק מוסיקה, ולא עושים חדשות וענייני יום.

יואב קיש: אז פה אני פונה ליועצת המשפטית, איך אני מוביל את זה בחקיקה.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, אני צריכה לבדוק את העניין.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם ניתן את זה בחוק הריכוזיות, או בחוק הרשות השנייה, ולומר, שעל-אף האמור בחוק הריכוזיות – אינני יודעת.

יואב קיש: נסכם כך.

<אתי בנדלר: אבל אני רוצה לומר, שאני הייתי בכל זאת מעדיפה לקבל את התשובה.

<אתי בנדלר: מצד אחד, אני מרגישה כאן לא בנוח, כי בעצם אומרים לוועדה, ועדה יקרה, תדוני, ותחליטי מה שתחליטי, את סוברנית.

<אתי בנדלר: רק שתדעי שאם התשובה שלך תהיה שזה - - -

יואב קיש: לכן אמרתי, אני לא בטוח שאני רוצה לחכות לשאלה.

<אתי בנדלר: אבל מצד שני, אני רוצה להגיד לך.

<אתי בנדלר: חוק הריכוזיות שעבדו עליו כל כך הרבה, ונתנו עליו את הדעת - - -

יואב קיש: כלומר, יכול להיות שיהיו להם נימוקים שישפיעו על דעתנו.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: להתחיל לתקן עכשיו את חוק הריכוזיות כל פעם שמישהו יגיש - - -

יואב קיש: טוב, אז אני מבקש ככה.

יואב קיש: קודם כל, אני אומר פה בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: כל חברי הכנסת היו שותפים לחשיבה הזו, שאין בכוונתנו שאף אחד מהערוצים בתקופת המעבר ייאלץ לסגור, או שיהיה לו איזושהי בעיה מהותית שתמנע ממנו להמשיך לשדר.

יואב קיש: לכן, היה כוונה בצורה הכי ברורה, אני אומר את זה, למצוא את המסגרת הנכונה שתאפשר לערוץ 24 להמשיך לשמור על מבנה הבעלות לתקופת המעבר.

יואב קיש: עם זאת, המחויבות שלו היא באמת לנושא מוסיקה תישאר, וכמו שאמרנו, עם המגבלות של החדשות.

<אתי בנדלר: הוא ימשיך לפעול בהתאם לרישיונו.

<אתי בנדלר: זו אולי נקודת המוצא שצריכים לומר, שלא רק בגלל ששינו את האכסניא לחוק הרשות השנייה, לא עצם המעבר זה יביא לכך שהם - - -

יואב קיש: אז יכול להיות שזה פתרון.

יואב קיש: אבל אני חושב שאנחנו בהחלט נבקש היום כבר לפנות לוועדת הריכוזיות בראשות הממונה על ההגבלים.

יואב קיש: נשמח בכל מקרה לקבל את השיקולים שלכם, ולראות אם באופן עקרוני המתווה שהצענו אנחנו גם נראה מה הדעות.

יואב קיש: אני רוצה להוסיף דבר נוסף.

יואב קיש: היום, להבנתי, כל משדר, מי שמקבל רישיון בערוץ מסחרי, הוא חשוף לחוק הריכוזיות, זה נכון?

יואב קיש: אני רוצה להחריג את הזעירים – נראה לי אבסורד שזעיר, מי שבא ומתחיל יהיה בסיטואציה הזו.

<עמנואל ברכפלד: אני אגיד שכבר היום כל הערוצים הייעודיים הם נחשבים גורמים ריכוזיים, הם ברשימות.

<עמנואל ברכפלד: לא נראה לי שזה פוגע בהם כל כך.

עיסאווי פריג': למה כולם נחשבים - - -

<עמנואל ברכפלד: כי ערוץ 9 ו"הלא טי.וי.

<עמנואל ברכפלד: " משדרים חדשות ואקטואליה.

<עמנואל ברכפלד: ערוץ 24 הוא קשור לקשת שהיא גורם ריכוזי.

עיסאווי פריג': "הלא", סתם לדוגמה, למה הוא ריכוזי?

<עמנואל ברכפלד: החוק קובע שערוץ ייעודי שמשדר חדשות - - -

<קריאה: ערוץ "הלא" לא משדר עדיין חדשות.

<עמנואל ברכפלד: אבל הוא משדר אקטואליה.

<עמנואל ברכפלד: הוא נמצא ברשימות בכל מקרה.

<עמנואל ברכפלד: הוא נחשב היום גורם ריכוזי, אני לא חושב שזה משפיע עליו כל כך, רק אם הוא יהפוך לגורם - - -

יואב קיש: לא, אבל אם הוא רוצה להשתתף במכרז של רדיו למשל או משהו?

יואב קיש: האם הוא מוגבל עכשיו בגלל העניין הזה?

יואב קיש: בבקשה, היועצת המשפטית של משרד התקשורת.

יואב קיש: בבקשה.

<דנה נויפלד: נאמר פה להחריג אותם מריכוזיות, זה מופיע בחוק הריכוזיות פעמיים.

<דנה נויפלד: פעם אחת מופיעים כל גורמי השידור כגורם ריכוזי ככאלה, זאת אומרת, ההנחה של המחוקק הייתה – היו על זה דיונים ארוכים בוועדת כספים בשאלה, ולמעשה, זה היה לבקשת חברי הכנסת, כי זה לא היה ככה במקור.

<דנה נויפלד: עצם העובדה שאתה בעל אמצעי תקשורת, במיוחד כזה שמשדר חדשות, או יכול לשדר חדשות, אתה גורם ריכוזי ככזה, ואז מתייחסים אליך כגורם ריכוזי.

<דנה נויפלד: במקום נוסף נכנסים לחוק, מקום שרוצים להקצות זכות, כלומר, רישיון.

עיסאווי פריג': אבל זה בניגוד להגדרה של מה שאנחנו מבינים על ריכוזיות.

<דנה נויפלד: לא, למה בניגוד?

עיסאווי פריג': כי מה זה ריכוזיות שיש למוצר שאין לאחרים?

עיסאווי פריג': אני מרכז בידיים שלי את כל - - -

<דנה נויפלד: את תחום ההשפעה כי אתה שולט באמצעי תקשורת, שוב, אפשר להתווכח על זה, אבל זאת התפיסה שהריכוזיות עושה.

יואב קיש: מה המשמעות - אם הוא עכשיו רוצה להשתתף במכרז אסור לו?

<דנה נויפלד: לא, מה פתאום אסור?

<דנה נויפלד: ועדת ריכוזיות היא ועדה מייעצת.

<דנה נויפלד: כאשר רגולטור אחר רוצה להקצות זכות, רוצה לעצב מכרז, או לעשות זכות, הוא צריך לקחת בחשבון שיש גורם שהוא מוכרז כריכוזי, והוא צריך לקחת את זה בחשבון.

<דנה נויפלד: איך לוקחים את זה בחשבון?

<דנה נויפלד: האם זה משפיע, או לא משפיע?

<דנה נויפלד: זה מה שוועדת הריכוזיות מייעצת.

<דנה נויפלד: אגב, הרגולטור, הוא לא חייב לקבל את העמדה הזאת.

<דנה נויפלד: זאת המשמעות של ייעוץ.

<דנה נויפלד: הוא הצטרך ולנמק מדוע הוא לא מקבל, אבל זאת עמדה מייעצת.

<דנה נויפלד: כפי שאמרתי, זה לא מונע מהם להתמודד בשום דבר.

<דנה נויפלד: כמו שאתה מתאר, חבר הכנסת פריג', את "הלא טי.וי.", אבל כל ערוץ ייעודי, אני מניחה שאם כל מה שעושה אותו ערוץ, רק משדר את הערוץ הזה, בוודאי שוועדת הריכוזיות תיקח את זה בחשבון, וזה ישפיע על חוות הדעת שלה בשאלה האם זה גורם ריכוזי ומה ההשלכות שלו בכניסה לתחומים נוספים.

<דנה נויפלד: אני מניחה שלא התייחסו לזה כמו שמתייחסים לחברת בזק.

<דנה נויפלד: אני לא חברה בוועדת הריכוזיות, אבל אני מניחה בהיגיון שלא התייחסו אליהם אותו דבר כמו שמתייחסים לבזק או להוט או אפילו לקשת.

עיסאווי פריג': אני חושב שאנחנו משאירים מקום לערפול.

עיסאווי פריג': אני קצת מודאג מלהשאיר את העמימות הזו, זה מדאיג אותי.

יואב קיש: אני מבקש התייחסות של ועדת הריכוזיות לעובדה שבכוונתנו שערוצים זעירים ייכנסו חדשים ויתחילו לשדר.

יואב קיש: האם כל אחד מהם עכשיו הצטרך להיקרות גורם ריכוזי?

יואב קיש: אני אשמח מאוד שתתנו התייחסות לעניין הזה.

יואב קיש: אמירתו של חבר הכנסת פריג' חשובה, ואני מודה, שאם אנחנו רוצים תחרות בשוק, וכניסה של ערוצים חדשים, להגיד לכל ערוץ זעיר עכשיו שהוא גורם ריכוזי במשק הישראלי, יכול להיות שיש עם זה בעיה מסוימת.

<עמנואל ברכפלד: אני רק אגיד שיש גורמים אחרים שהם קטנים יחסית, הם עדיין נחשבים גורמים ריכוזיים בגלל השפעה בתקשורת, למשל, עיתונים שהם עיתונים קטנים יותר, הם נכנסו לרשימות, וגם תחנות רדיו שבלי שליטה מאוד גדולה נכנסו לרשימות, זה לא פוגע בהם בשום צורה, רק אם הם ירצו לקבל איזושהי תשתית חיונית.

יואב קיש: ערוץ זעיר שאין לו אף אחד מהבעלים הגדולים, לא קשת, אחד מהערוצים הזעירים רוצה להשתתף במכרז כזה או אחר, האם הוא יוגבל בגלל שהוא יוגדר ריכוזי?

<עמנואל ברכפלד: אם זה מכרז לתשתית חיונית, אז הצטרכו להתייעץ עם הוועדה, אבל הוועדה תשקול מה יש לו, היא תבדוק מה יש לו ולמחזיקים בו.

יואב קיש: זאת אומרת אתה אומר, במילא זה ערוץ "הלא", בסך הכול קטן, בבקשה שהתמודד.

<נחשון אקסלרד: השאלה שלך בעניין מכרז, היא שאלה מאוד נכונה ורלבנטית לפחות עבורנו.

<נחשון אקסלרד: ערוץ "הלא טי.וי.", גם כשהוא היה מוסדר במסגרת המועצה לשידורי כבלים לשידורי לוויין תחת חוק התקשורת, הוא היה נחשב גורם ריכוזי על פי חוק התקשורת כי הוא ערוץ ייעודי וזו הגדרה בחוק.

<נחשון אקסלרד: יחד עם זאת, לא הייתה כל מניעה שערוץ "הלא טי.וי.

<נחשון אקסלרד: " או בעליו של ערוץ "הלא טי.וי.

<נחשון אקסלרד: " יוכל להשתתף במכרז לרדיו אזורי לכשיהיה כזה במסגרת מועצת הרשות השנייה.

<נחשון אקסלרד: לא הייתה מניעה להשתתף במכרז רק לכזה כשאנחנו מוסדרים בחוק התקשורת.

יואב קיש: היום לתפיסתך יש מניעה?

<נחשון אקסלרד: לא לתפיסתי.

<נחשון אקסלרד: חד-משמעית יש מניעה מכוח חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: טוב, את זה נתקן בחוק הרשות השנייה.

<נחשון אקסלרד: אני לא בטוח אם זה קשור לריכוזיות.

יואב קיש: לא קשור.

יואב קיש: זה נתקן בחוק הרשות השנייה.

יואב קיש: אין שום סיבה למנוע מערוץ זעיר להשתתף במכרזי רדיו של הרשות השנייה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר הערה פרוצדורלית לעניין תיקון אפשרי בחוק הריכוזיות.

<אתי בנדלר: חוק הריכוזיות הוא חוק ש- - - למעשה בוועדת הכספים.

<אתי בנדלר: השר הממונה עליו, למעט פרק אחד שקשור למבנה הפרימידלאי הוא שר האוצר.

<אתי בנדלר: לכן אני חושבת שראוי ששר האוצר ימסור לוועדה את עמדתו בעניין תיקון אפשרי כזה.

<אתי בנדלר: אולי ראוי גם להביא את זה לידיעת ועדת הכספים.

יואב קיש: השאלה שלנו בעניין הזה, ונשמח לקבל את חוות דעת השר.

יואב קיש: זה האם בעל ערוץ זעיר הצטרך להיקרות כגורם ריכוזי לחוק הריכוזיות?

יואב קיש: והאם לא נכון לעשות הפרדה בעניין הזה – זו השאלה.

יואב קיש: למי שיש לו ערוץ זעיר, לא מדברים על ערוץ מסחרי גדול.

<אתי בנדלר: אני אעביר את זה ליועצת המשפטית של ועדת הכספים כפי שמקובל אצלנו כשוועדה אחת מבקשת לתקן חוק שבאחריות ועדה אחרת.

<אתי בנדלר: אנחנו בוחנים את זה, אבל צריכים לשמוע בכל מקרה את עמדת שר האוצר בעניין הזה, כי הוא ממונה על הפרק הזה בחוק.

<אתי בנדלר: אני אעביר גם את זה לידיעת היועצת המשפטית של ועדת הכספים שאם היא תמצא לנכון, תעביר את לידיעת יושב-ראש ועדת הכספים, כי זה חוק שבטיפול ועדת הכספים.

<חיה עדני: אני רק לא מבינה למה להוריד אותם מהרשימות, הרשימות האלה אין להן משמעות למעט העובדה שבמידה והם ירצו לגשת למכרז, הם יעברו בדיקה של ועדת הריכוזיות ויקבלו המלצה.

<חיה עדני: אין משמעות לזה, זה לא מונע מהם.

<חיה עדני: לכן נראה לי לתקן את החוק - - -

עיסאווי פריג': עצם הציון זה מונע מהם.

<חיה עדני: זה לא מונע מהם.

יואב קיש: יש פה שאלה של חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני מבקש שדעתו תנוח בעניין הזה.

יואב קיש: אם תשכנעי אותו, אין לי בעיה.

<חיה עדני: אני צריכה לשכנע אותו – זה החוק שאתם חוקקתם.

יואב קיש: אם הוא מרגיש לא נוח, הוא רוצה תשובה, הסבר משר האוצר מדוע זה נחוץ וזה הכול.

עיסאווי פריג': ערוץ זעיר, אני אכניס אותו להתניה בריכוזיות בשביל מה?

יואב קיש: כל בעל רישיון ברשות השנייה מוגדר גורם ריכוזי.

יואב קיש: אני לא מבין לגמרי את כל המשמעויות.

יואב קיש: אמרתי, ערוצים זעירים שלא יוגדרו לחוק הריכוזיות כגורמים בחוק הריכוזיות.

יואב קיש: הם יבדקו את זה, התייחסו.

יואב קיש: יכול להיות שיגידו שהמשמעות היא לא גבוהה, היא באמת רק עוד איזו בדיקה.

עודד פורר: אתה יודע להגיד לנו מה המשמעות של זה?

<עמנואל ברכפלד: אני אציג את עצמי.

<עמנואל ברכפלד: אני ראש חטיבת הריכוזיות ברשות ההגבלים העסקיים.

<עמנואל ברכפלד: גורם שנכנס לרשימת הגורמים הריכוזיים, המשמעות היא, שכל פעם שמקצים לו, שחושבים להקצות לו זכות בתחום תשתית חיונית, צריך להתייעץ עם ועדת הריכוזיות.

<עמנואל ברכפלד: ועדת הריכוזיות יכולה לייעץ, ויכולה גם להגיד שהיא לא מעוניינת לייעץ, שזה לא מצדיק ייעוץ.

עיסאווי פריג': ידידי, ריכוזיות וזעיר, זה שני קטבים - איך זה מסתדר, זעיר וריכוזי - איך?

<עמנואל ברכפלד: אני אגיד רק דבר אחד.

<עמנואל ברכפלד: החוק ראה משמעות גדולה בשידורי טלוויזיה.

<עמנואל ברכפלד: מי שחוקק את החוק, חושב - - -

<אתי בנדלר: הערת ביניים, כי פשוט שאלו אותה כמה פעמים.

<אתי בנדלר: הדרישה להכניס אותם לחוק הריכוזיות, עד כמה שאני עקבתי אחרי דיוני ועדת הכספים, ודנה אומרת שהיא תוכל להעיד על כך, באה מטעם חברי הכנסת, כדרישה של כל הגורמים, כל הסיעות שמיוצגות.

<אתי בנדלר: לא על הזעיר, על ייעודי, זה עוד הרבה פחות.

יואב קיש: חבר הכנסת עיסאווי פריג', המצב הנוכחי הוא כזה.

יואב קיש: כל ארבעה הערוצים הייעודיים היום לפי החוק הקיים כיום מוגדרים כגורם ריכוזי תחת חוק הריכוזיות.

יואב קיש: אני לא מדבר על הסיבות כרגע.

יואב קיש: יש לנו שני נושאים שעל הפרק בעניין הזה.

יואב קיש: האם מי שיפתח ערוץ זעיר יישאר ריכוזי?

יואב קיש: – בעניין הזה, ממה שאני שומע, נראה לי שאני יכול לחיות עם זה.

יואב קיש: הנושא השני, לערוץ 24, ולערוץ 24 אנחנו הולכים על שני מסלולים.

יואב קיש: אני רוצה רק לומר, הכיוון שלנו לגבי ערוץ 24 הוא כזה.

יואב קיש: אני מבקש ממנכ"ל הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, ניר שוויקי, לפנות עוד היום במכתב אליכם לממונה על הגבלים בתור ועדה לריכוזיות, ולפנות ולבקש האם ההסדר עם ערוץ 24 עונה על הצורך מבחינתם לריכוזיות, כן או לא, ולבקש תשובה בהקדם.

יואב קיש: במקביל, אני מבקש מכם להזדרז עם התשובה כדי שנבין את המשמעויות.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שבמידה ונתכנס לאיזושהי בעיה, נלך למתווה שהצעת, היועצת המשפטית, שבו במסגרת הרישיון הקיים נאפשר לערוץ 24 לשדר גם בחוק הרשות השנייה.

יואב קיש: בזה סיימנו כרגע.

יואב קיש: מחכים לתשובה שלכם.

יואב קיש: אני רק רוצה לשאול אתכם מערוץ 24 וקשת - אם הרשות השנייה פונה בתהליך הזה לריכוזיות והם מאשרים, אז מבחינתכם העניין מסודר.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: סיימתי את הנושא הזה.

יואב קיש: אני רוצה להמשיך.

יואב קיש: ביקש זכות דיבור עו"ד יגאל דנינו מערוץ הידברות.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, שעד שיהיה הנוסח הסופי, אדוני לא יקיים הצבעות נוספות מעבר לאלה שכבר קוימו?

<אתי בנדלר: אגיד לך למה אני שואלת את השאלה הזו.

<אתי בנדלר: כי הייתה פנייה אליי בעניין הסתייגות.

<אתי בנדלר: אני הבהרתי, ואני אולי אבהיר את זה במייל לכל חברי הוועדה, שלגבי סעיפים שכבר היו הצבעות, לא ניתן להגיש הסתייגויות אלא אם כן תוגש בקשה לדיון מחדש והתקיים דיון מחדש באותם סעיפים.

<אתי בנדלר: לגבי סעיפים אחרים שטרם היו הסתייגויות, המסתייגים צריכים להציג את הצעתם בוועדה כדי שניתן יהיה להצביע על אותן הצעות לתיקון.

יואב קיש: יש משמעות ללוחות הזמנים, ולכן, אני פניתי למועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין, ורציתי לדעת האם דנתם בנושא, והאם יש לכם תשובה לדחייה של הדיון שביקשנו, כדי שאנחנו פה נהיה פחות לחוצים בזמנים מבחינתנו.

חי שגב: אנחנו לא דנו בנושא, אבל אני במסגרת סמכותי כיושבת-ראש המועצה, מקבלת את בקשתך, ואני אדחה את הדיון בחודש ימים.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אז אם ככה יש לנו קצת יותר זמן להשלים את החקיקה בצורה רגועה ומסודרת.

יואב קיש: ולכן, מה שאני מציע, זה ככה.

יואב קיש: אני אומר את זה גם לחברי הכנסת.

יואב קיש: עד יום רביעי הזה אני ממשיך לדון ולסיים את החקיקה.

יואב קיש: חלק מהדברים שאני רואה שהם בהסכמה נצביע עליהם.

יואב קיש: פשוט יש הרבה סעיפים שכבר דיברנו עליהם ולא הצבענו עליהם.

יואב קיש: הייתי רוצה בסופו של דבר לבוא לנוסח.

<אתי בנדלר: אני מזכירה שוב את מה שאמרתי פעמים רבות.

<אתי בנדלר: הסתייגות היא הצעה לתיקון הוראה שלא התקבלה בהצבעה בוועדה, אבל צריכים להציע מה ההצעה לתיקון.

עודד פורר: לא שיש לי כוונה.

עודד פורר: לא הונח בפני הוועדה איזשהו נוסח מסודר סופית.

עודד פורר: מה שאני באמת אומר, אדוני, בעיקר אם יש לך את האפשרות.

עודד פורר: תניח היועצת המשפטית את הנוסח המסודר, הסופי.

<אתי בנדלר: סופי לא יהיה בכל מקרה.

עודד פורר: הקרוב ביותר, כדי שנוכל להצביע עליו.

עודד פורר: אני כחברך בקואליציה, אני אומר, תן זמן שיגישו הסתייגויות בכתב, ואנחנו נצביע באופן מסודר.

יואב קיש: אנחנו נסיים את הדיונים עד יום רביעי.

יואב קיש: המשך הזמן יינתן לייעוץ המשפטי להכין נוסח מסודר.

יואב קיש: הנוסח המסודר יגיע כשחלק מהנושאים הוצבעו עליו, חלק לא, אני לא מזדרז להצביע.

יואב קיש: ואז אנחנו נעבור וניתן זמן לנוסח המסודר להגיש הערות, או הסתייגויות במידה וזה נושאים - ניתן שבוע - זה מה שיהיה הכיוון.

עודד פורר: ההצבעות הם בשביל שהיא תוכל לנסח נוסח שאנחנו יודעים שבסך הכול הצבענו עליו.

יואב קיש: אני תמיד מדגיש על מה מצביעים.

יואב קיש: בסך הכול יש הסכמות.

יואב קיש: אנחנו התחלנו לעבור על החוק רשות השנייה ולראות מה רלבנטי לערוץ זעיר ומה לא.

יואב קיש: אנחנו נמשיך בעניין זה.

יואב קיש: אני רוצה שני דברים.

יואב קיש: ראשית, ביקשו ממני עו"ד יגאל דנינו, ערוץ הידברות, שהיום נמצא תחת מועצת הכבלים ושידורי הלוויין, יש להם בעיה ספציפית שהם פנו, וגם פנו אליי חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי, ואחרים, וביקשו שנבדוק האם במסגרת החוק הזה אפשר לפתור, או לעזור לבעיה שקיימת לאותו ערוץ, ואולי ערוצים אחרים.

יואב קיש: לכן, נשמע את זה ומשם נמשיך.

יואב קיש: לאחר מכן, נתכנס לקראת סיום ההגדרות שאנחנו רוצים לגבי הערוצים המסחריים בכלל, מה שהתחלנו בדיון הקודם, ונמשיך עם ההקראה של חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: בבקשה, עו"ד יגאל דנינו.

<יגאל דנינו: אמרתי באחד הדיונים הקודמים שערוץ הידברות מופעל על ידי עמותת הידברות, ארגון לקירוב לבבות, מלכ"ר.

<יגאל דנינו: הגשנו הצעה לתקן את חוק התקשורת באמצעות הצעת החוק שמונחת על שולחן הוועדה.

<יגאל דנינו: הגשתי את ההצעה למזכירות הוועדה.

<יגאל דנינו: ההצעה אומרת שערוץ שמתקיימים לגביו מספר תנאים, יוכל לשדר, מה שאנחנו מכנים פרסומת עצמית.

<יגאל דנינו: אני רוצה להדגיש, אין לנו כוונה, ואנחנו לא רוצים לשדר פרסומות מסחריות רגילות, זאת לא הכוונה שלנו, אנחנו מלכ"ר, אין לנו כוונת רווח.

<יגאל דנינו: ערוץ שהוא בעל רישיון לשידורים בכבלים ובלוויין, ושהוא תאגיד ללא כוונת רווח, ושאין לו מודל כלכלי אחר, זאת אומרת, למשל, הוא לא גובה דמי מנוי מעבר לדמי המנוי שמשלמים המנויים הרגילים לכבלים וללוויין.

<יגאל דנינו: מי שעומד בתנאים האלה, יוכל לשדר פרסומת עצמית, כאשר אנחנו מגדירים אותה כך – תשדירים המיועדים לפרסום פעולות של התאגיד במסגרת מטרותיו המאושרות לפי כל דין.

יואב קיש: אם אני מבין נכון, אתם היום אפיק 97, ואתם מלכ"ר - תאגיד ללא כוונות רווח, אתם בעצם משלמים היום כסף לכבלים ולוויין עבור זה שאתם משודרים שם?

<יגאל דנינו: כן, בוודאי.

<יגאל דנינו: הפוך אנחנו משלמים סכום נכבד מאוד.

יואב קיש: אני מקריא את התיקון שהם מבקשים.

יואב קיש: ד"ר יפעת, אתם מכירים את הערוץ הזה ואת הנושא הזה מן הסתם.

חי שגב: בוודאי.

חי שגב: רק שעל פי חוות דעתנו שהוגשה להם, אין צורך בתיקון חקיקה, בסמכות השר לאשר את מה שאתם מבקשים.

יואב קיש: מה הגישה שלכם באופן עקרוני לבקשה הזו?

חי שגב: אנחנו תומכים בסמכות השר.

יואב קיש: אני מקריא את התיקון – אחרי סעיף כד(ב) יבוא סעיף 6(כד)(ג) .

<יגאל דנינו: סעיף 7 זה הסעיף שמתקן את חוק התקשורת.

יואב קיש: אני מקריא את הסעיף כדי שכולם יבינו.

יואב קיש: "על אף האמור בסעיף (א), מי שמתקיים לגביו כל אלה, רשאי לשדר פרסומת עצמית במסגרת שידוריו המופצים באמצעות בעל רישיון כללי לשידורי כבלים, או בעל רישיון לשידורי לוויין.

יואב קיש: 1.

יואב קיש: הוא מפיק ערוץ (לעניין שידורים המועברים באמצעות בעל רישיון לשידורי לוויין - מפיק ערוץ עצמאי), או בעל רישיון מיוחד לשידורי כבלים.

יואב קיש: 2.

יואב קיש: הוא תאגיד ללא כוונת רווח.

יואב קיש: 3.

יואב קיש: הוא אינו גובה דמי מנוי בעד שידוריו, מעבר לדמי המנוי שמשלם המנוי לבעל רישיון כללי לשידורי כבלים או לבעל רישיון לשידורי לוויין.

יואב קיש: הגדרה של "פרסומת עצמית" - תשדירים המיועדים לפרסום פעולות של התאגיד במסגרת מטרותיו המאושרות לפי כל דין".

יואב קיש: אני לא הכרתי את הנושא, עד שלא פנו אליי חברי הכנסת, ויחד איתם נפגשתי עם עו"ד דנינו, הבנתי שזה בעיקר נבע מאיזושהי אי בהירות שאתם עושים אירועים בבתי מלון ששם אתם - - -

<יגאל דנינו: לאו דווקא בבתי מלון, זה יכול להיות סדנאות.

יואב קיש: סדנאות, ואתם רוצים בערוץ שיידעו על הסדנאות שלכם, ואז זה היה מוגדר כהפרה לפי החוק, או לפחות זו הייתה התפיסה של המועצה.

יואב קיש: אומרת פה יו"ר המועצה שבתפיסתה זה בסמכות השר לעשות את השינוי הזה.

חי שגב: כן.

חי שגב: למיטב ידיעתי הם פנו לשר, ואנחנו הבענו את תמיכתנו.

עיסאווי פריג': מה זה משנה, אז נציג השר יגיד לך שהשר מאשר?

עיסאווי פריג': תכניס לחקיקה וגמרנו.

חי שגב: סליחה, אדוני היושב-ראש, למיטב זכרוני, התקנה בנויה על אישור השר ואישור ועדת הכלכלה.

<נגה רובינשטיין: זה פרסומת לכל דבר ועניין.

<נגה רובינשטיין: הסעיף בחוק אומר, אישור שר, ממשלה, ועדת כלכלה.

<זיו גלעדי: יש עיקרון של הפרדה בין ערוצים שהם מממנים את עצמם על ידי פרסומות, אלא רוצים שמממנים את עצמם על ידי דמי מנוי.

<זיו גלעדי: בין היתר ההצעה הזאת עושה בזה סדר, היא מעבירה את הערוצים הייעודיים שהם ממומנים על ידי פרסומות לאחריות הרשות השנייה.

<זיו גלעדי: יש אפשרות חריגה לשר לאשר מימון בפרסומות גם לערוצים נוספים.

<זיו גלעדי: אני לא יודע, פעם ראשונה אני שומע על ערוץ הידברות, אבל זה שינוי עקרוני איך שעובד חוק התקשורת שכעיקרון הוא לא מתיר.

<זיו גלעדי: הוא לא מתיר לערוצים למממן את עצמם באמצעות פרסומות.

<זיו גלעדי: אני לא לגמרי מבין חלק מהדברים שהועלו פה, אני חושב שאנחנו צריכים את הזמן לחשוב על זה ולהביא עמדה מסודרת בעניין.

<יגאל דנינו: הבקשה להיתר לשר הועלתה כמה פעמים, אפילו ליותר משר אחד.

<יגאל דנינו: עד כמה שידיעתי משגת, הדרג המקצועי במשרד בלם, ולכן ההצעה - - -

<אתי בנדלר: אני לא הספקתי לבדוק את הסוגיה, ואני מדברת באמת ברמה אינטואיטיבית כמעט בלי לבדוק את העניין.

<אתי בנדלר: אבל אני חושבת שיש כאן בעיה בהגדרה של פרסומת עצמית, אני לא יודעת אם יש עמותות אחרות ללא כוונת רווח שיש להם אפשרות או שיוכלו לבקש רישיון מיוחד, או רישיון מפיק ערוץ עצמאי וכו'.

<אתי בנדלר: אבל כרגע מה שיש בראש זה את ערוץ הידברות.

<אתי בנדלר: מחר יהיו אולי ערוצים - - -

<נגה רובינשטיין: תכניות ספורט מלכ"רים.

<אתי בנדלר: ערוצי ספורט, מלכ"רים בכל מיני תחומים שאפשר לחשוב עליהם בקול רם, ואפשר לחשוב עליהם בראש כרגע.

<אתי בנדלר: אני לא בטוחה שחברי הכנסת שיושבים כאן היו רוצים שהם יעשו בטלוויזיה קידום למטרותיהם.

מיכאל מלכיאלי: כל עוד שזה מלכ"רים.

<אתי בנדלר: זה שהם מלכ"רים זה לא אומר שום דבר.

<נגה רובינשטיין: גם ערוצים מסחריים אפשר כרגע להגדיר כמלכ"רים.

יואב קיש: זה לא נכון.

<נגה רובינשטיין: השאלה אם זה לכוונת רווח אינה רלבנטית.

<נגה רובינשטיין: השאלה - - - הפרסום.

<נגה רובינשטיין: מה קבע המחוקק כעיקרון יסוד שעומד בהבחנה עם חוק הרשות השנייה לחוק התקשורת.

<מירי נאור אליאס: הם מפרסמים אירועי חזרה בתשובה.

מיכאל מלכיאלי: קודם כל זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: עובדתית זה לא נכון.

יואב קיש: לא משנה.

יואב קיש: אני אומר זה מלכ"ר שיש לו ערוץ הידברות.

<נגה רובינשטיין: אז מחר שיהיה ערוץ ספורט שיהיה מלכ"ר זה גם אפשרי?

יואב קיש: במה הוא יפרסם?

<נגה רובינשטיין: הוא יקדם אירועי ספורט.

מיכאל מלכיאלי: אם הם עונים על ההגדרה אז כן.

<אתי בנדלר: אני רוצה שתבינו את המשמעות של זה.

מיכאל מלכיאלי: ניסיון אסור בחוק.

<אתי בנדלר: ניסיון אסור בחוק, זה תלוי - - -

יואב קיש: אני רוצה להפריד בין שני דברים.

<דנה נויפלד: אני רוצה להגיד שנושא הכנסת פרסומות בשידורי הכבלים והלוויין, זו לא פעם ראשונה שזה עולה.

<דנה נויפלד: יש כל פעם מידי כמה שנים יש בכל מיני נושאים.

<דנה נויפלד: זה נושא שהוא מאוד מורכב, כי החלוקה של מקורות מימון – הרי יש איזשהו איזון בשוק שהכבלים והלוויין מרוויחים מדמי מנוי, והערוצים המסחריים מרוויחים את זה מפרסום, והרדיו האזורי מרוויח מפרסום.

יואב קיש: כן, אבל אם אני מצמצם את זה למלכ"ר, ומצמצם את זה רק באמת להכי בסיסי של הפעילות שלו, השאלה אם הם מפסידים משהו מהעוגה?

<יגאל דנינו: אדוני היושב-ראש, אנחנו לא נוגסים בעוגת הפרסום הכללית.

<יגאל דנינו: לא דורכים על אף אחד.

<יגאל דנינו: אנחנו מדברים על לשדר דברים שנוגעים רק לעמותה עצמה, רק למלכ"ר.

<חיה עדני: אבל העמותה הזאת תפרסם במקומות אחרים - - -

יואב קיש: יושבת פה גם יושב-ראש המועצה, אומרת, זה בסמכות השר, ומבחינתה אין לה בעיה עם זה, ובעניין הזה זה ברור.

יואב קיש: אני לא בא עכשיו להפוך את כל המדיניות של כבלים ולוויין שעכשיו יהיו פרסומות בכבלים ולוויין, זו לא כוונתי.

יואב קיש: אבל כן אני מנסה להבין, אם יש פה בעיה ספציפית של ערוץ שאנחנו ממקדים את זה ומצמצמים את זה, גם מצד אחד מזה שזה מלכ"ר ולמטרות שלו, וגם מצד שני, בהגדרה של מה זה, אני לא יודע אפילו אם לקרוא לזה פרסום עצמי.

יואב קיש: אולי אפשר לצמצם את זה עוד יותר, ולהביא להגדרה שתאפשר להם לא להיות בסיטואציה שהם מפרים וחייבים קנסות מצד המועצה.

יואב קיש: מצד שני, לא פותחים פתח פה לשחקני כדורגל להרים ערוצים או לא יודע מה.

<נגה רובינשטיין: זו הצעה - - - לעניין ספציפי, או שאתה הופך את זה לעניין כללי ואז זה בעייתי.

יואב קיש: מלכ"רים, למשל.

<נגה רובינשטיין: אז מלכ"רים, גם ההתאחדות לכדורגל - - -

<קריאות: - - -

<יגאל דנינו: כמה מלכ"רים יש.

<נגה רובינשטיין: מנהלת התאחדות הכדורגל גם היא מלכ"ר.

יואב קיש: יועצת השר, בבקשה.

<שלי שיף: השר מבקש לדחות את הדיון לעוד שעה בנושא.

יואב קיש: בנושא הזה, והוא ינסה לפתור את זה.

יואב קיש: טוב, נמשיך עוד שעה.

יואב קיש: אני מבקש, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, תדבר אתה עם השר, ותראו אם אתם מסתדרים.

עיסאווי פריג': הנושא שאני מבקש להכניס לסדר היום - סוגיית התחייבויות העבר של הערוצים במעבר.

עיסאווי פריג': זה נושא מה אנחנו רוצים, מה אנחנו מחפשים.

עיסאווי פריג': מתי אתה חושב להעלות את זה?

יואב קיש: אני רוצה לחזור לנושא הערוצים המסחריים.

יואב קיש: אני אעלה את זה היום.

יואב קיש: חברים, אנחנו חוזרים לנושא של הערוצים המסחריים הגדולים.

יואב קיש: אני רוצה להגיד איפה אנחנו נמצאים כיום, וזה מה שיוכן לנוסח.

יואב קיש: כרגע החוק יוכן בצורה הזאת.

יואב קיש: ראשית, ערוץ זעיר לא יהיה לו מחויבות לסוגה עלית, מה שנקרא.

יואב קיש: כל ערוץ שהוא מעל ערוץ זעיר יהיה לו מחויבות של 15% מהכנסותיו.

יואב קיש: 15% מההכנסות יהיה מחויבות לסוגה עלית.

יואב קיש: מבחינת הפקות מקומיות, הגדרנו 50%, 50% בנושא הפקות קנויות, רק הגדולים עכשיו.

יואב קיש: יש הערה של חבר הכנסת פורר, שאני בהחלט שוקל אותה, לגבי הפקות מקומיות לזעירים, אבל ללא חובת חיצוני, אני בוודאי לא מחייב אותם לקנות בחוץ.

יואב קיש: אם תרצה נדבר.

עודד פורר: כמו שיש להם היום - - -

יואב קיש: זעירים לא רוצה להיכנס.

יואב קיש: עשיתי טעות שנכנסתי כי התחלתי לדבר על הגדולים.

יואב קיש: אני אומר לך על הזעירים, מבחינתי, מינימום מחויבויות.

יואב קיש: דבר אחד שאומר חבר הכנסת פורר, אומר, לא יכול להיות שאין להם מחויבות לעשות הפקות מקומיות, הם במילא מפיקים את הכול מקומי.

יואב קיש: הוא אומר, אני לא רוצה שמחר הם יעשו את זה ברומניה.

עודד פורר: מחר יקום איזה ערוץ מחוץ לארץ - - -

יואב קיש: זה, אמרתי, חבר הכנסת פורר.

יואב קיש: כל עוד לא מדובר שהם גם יהיו חייבים לקנות את זה כהפקה חיצונית.

עודד פורר: אני רוצה שזה יהיה בישראל.

יואב קיש: זה אני מקבל את זה, אנחנו נשלב את זה.

יואב קיש: אני חוזר לערוצים המסחריים הגדולים.

יואב קיש: אמרנו 15%, אמרנו 50%, 50%.

יואב קיש: דיברנו על נושא מגבלות הבעלות ששינינו אותם.

יואב קיש: החזקה ישראלית ל-26%, והחזקה של בעל מניות יחיד 74%.

יואב קיש: יש שני נושאים שאני רוצה לדון בהם.

יואב קיש: מכיוון שאם אנחנו עוברים להחזקה של בעל מניות של 74%, אני עדיין רוצה לוודא שבחברת החדשות של אותו זכיין לא יהיה שליטה ברוב הדירקטורים לבעל המניות העיקרי.

יואב קיש: ממה שבדקתי, בחברת החדשות יש 10 דירקטורים, 4 דירקטורים חיצוניים ו-6 לבעלי המניות, מתוך ה-6 האלה, אני רוצה שנגדיר ש-2 יישארו לבעלי המיעוט, ואז היחס הוא קצת לא אחיד, זה 66% לפחות שניים יישארו למחזיקי המיעוט, ואז נוצרת סיטואציה שבעל מניות גם אם הוא מחזיק 74% בדירקטוריון - - -

<נגה רובינשטיין: בשכבה העליונה אתה עושה מין מעקף כזה, זאת אומרת, אתה אומר בערוץ עצמו יכול להיות 74%, 26% ייצוג בדירקטוריון, אבל למטה אני משנה את היחס, בחברת החדשות.

יואב קיש: אני לא יודע מה יהיו ההחזקות, אני דואג לזה שלא יהיה מישהו עם רוב בדירקטוריון למטה, זו האמירה שאני אומר.

יואב קיש: כך אני פותר לפחות בחברת החדשות מהלך של רוב בדירקטוריון.

יואב קיש: זה בעקבות האמירה של חבר הכנסת פולקמן, שאמר שהוא חושש מאוד מהשפעה של בעל מניות בולט בחברת חדשות.

<דנה נויפלד: צריך לשמור על אחוזים.

<דנה נויפלד: הם לא חייבים להיות עשרה.

יואב קיש: האמירה ברורה, בהמשך נתקן.

יואב קיש: אבל שלא יכול להיות שגם אם מישהו מחזיק 74% - - -

<דנה נויפלד: לא להגיד 4, או 5, צריך לשמור על שיעור.

<נגה רובינשטיין: חבר הכנסת פולקמן, למיטב זיכרוננו , התכוון לבעל מניות זר.

יואב קיש: אני דיברתי אתו, אני חושב ככה, זה לא רק הוא.

יואב קיש: גם בעל מניות ישראלי, אני לא רוצה שיהיה לו רוב בדירקטוריון בחברת החדשות.

יואב קיש: לכן אני עושה תיקון שקובע שגם אם יש מישהו שמחזיק 74% בזה, הוא עדיין לא יוכל להיות שיהיה לו רוב בדירקטוריון לגורם אחד בחברת החדשות.

יואב קיש: בדירקטוריון של החברה עצמה כן.

<נגה רובינשטיין: רוב יהיה, אבל לא של 74%.

<נגה רובינשטיין: איך זה מסתדר עם חוק החברות?

<נגה רובינשטיין: כי הרי לפי חוק החברות מי שמממנה את הדירקטורים למטה זו החברה למעלה - אז איך בדיוק?

יואב קיש: אני אומר שבחברת חדשות שבמידה והיא מוחזקת על ידי חברה שבה יש 74% לבעלים יחיד, שזה מה שאנחנו מאפשרים היום, שזו הסיטואציה, עד היום לא היה לנו את זה.

יואב קיש: בהגדרה היום בחוק, לפי הבנתי, 40% זה דירקטורים חיצוניים של הציבור, אני לא נוקט במספרים כרגע 40%, ואז נשאר לי 60% נוספים לחלוקה.

יואב קיש: אני אומר, כמה זה 70% מ-60% - בוא נעשה חשבון.

יואב קיש: זה נותן 44%.

יואב קיש: הבעיה שאני לא רוצה במבנה דירקטורים לעגל.

יואב קיש: אם אני לוקח 74% של בעל מניות יחיד, מתוך 60% שזה מה שמוחזק הדירקטורים, אני מקבל 44%.

יואב קיש: זה אומר שאין רוב.

יואב קיש: לכן אני לא רוצה שבעיגולים או בכל מיני כאלה ייצרו רוב מלאכותי לבעל דירקטור יחיד.

<שרית הכט: לפי חוק החברות, מי שמממנה כשאנחנו ממנים דירקטורים לחברת החדשות, מי שמממנה אותם הוא לא בעלי המניות למעלה, אלא החברה.

<שרית הכט: זאת אומרת, קשת.

<שרית הכט: הנהלת קשת מודיעה שמי שייצג אותה בחברת החדשות זה משה או חיים, או לא יודעת מי.

יואב קיש: אותם דירקטורים שלהם.

<שרית הכט: זה לא חייב להיות דירקטורים.

<שרית הכט: הנציגים אצלנו בחברה – גם נציגים של רשת הם לא דירקטורים.

<שרית הכט: אילאיל היא דירקטורית בחברת החדשות, והיא לא דירקטור ברשת.

<שרית הכט: זאת אומרת, זה לא חייב להיות.

יואב קיש: השאלה מי מייצג את בעל המניות.

<שרית הכט: היא לא מייצגת בעל מניות, כי מי שמיוצג בחברת החדשות זאת החברה ולא בעלי מניותיה.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: זאת אומרת, אין פיצול בין הייצוג בחברת החדשות.

<שרית הכט: בדיוק.

<שרית הכט: לכן יש כאן איזשהו משהו שהוא לא הגיוני.

<שרית הכט: אין כאן עניין של שליטה.

יואב קיש: חשבתי שהמינוי של הדירקטורים בחברת החדשות הוא נובע - - -

<שרית הכט: לא, החברה היא ממנה.

עיסאווי פריג': יואב, עזוב.

עיסאווי פריג': זאת האוזן וזה האוזן, זו אותה מסקנה, בעלי המניות ממנים.

<שרית הכט: זה לא נכון, זה בניגוד לחוק החברות.

עיסאווי פריג': אתה רוצה להציג את מה שביקשת, במוצע לא תשיג.

יואב קיש: אני רוצה להגיד את מה שאמרתי לנציגות המסחריים.

יואב קיש: הכוונה שלי מאוד פשוטה.

יואב קיש: שלא יהיה one voice גם בדירקטורים של חברת החדשות, לזה נמצא את ההגדרה הברורה.

<נגה רובינשטיין: לעניין ה-15%, אני יודעת שהנושא עלה בפעם הקודמת.

<נגה רובינשטיין: אנחנו העברנו לכם מסמך.

<נגה רובינשטיין: הבהרנו למה 15% פוגע בערוצים מסחריים מבחינת היקף ההוצאות שלהם.

<נגה רובינשטיין: באיזה סיכון אנחנו יכולים להיות עם ה-15%.

יואב קיש: דיברנו על ביטול התכניות המיוחדות, וירדנו מזה, כי הבנתי שזו טעות, כי אז באמת צריכים להוריד מה-15% ל-10%.

<אורי רשטיק: אתה צריך להוריד מה-17%.

יואב קיש: זה לא 17%.

יואב קיש: לא הורדנו תכניות מיוחדות.

יואב קיש: אני עכשיו אסכם.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס למיקס בתוך ה-15% או הסוגה עלית.

<נגה רובינשטיין: אנחנו יוצאים מנקודת מוצא של 10.2%.

<נגה רובינשטיין: אז אפשר להגיד לפי הנמוך.

<איתמר אביטן: לפי הגבוה.

יואב קיש: סליחה, אני אסביר מה קיים היום.

יואב קיש: היום המצב השתנה אחרי הפיצול שבעצם יש לנו שלוש חברות, שכל חברה מחויבת ל-61 מיליון שקלים, זה העלה את זה לכ-183 מיליון שקלים, זה יצא כ-17% מגודל השוק, מההכנסות.

יואב קיש: עכשיו נשארו לדבר על מודל של הכנסות, בעניין הזה לא נגענו.

יואב קיש: קרה שני דברים, ראשית, אם היית מסתכל לפני הפיצול, היו שתי חברות, זה היה 12%, זה היה בעצם מה שבגלל זה האוצר התחיל עם 12%, אבל אם אתה מדבר אחרי הפיצול, אתה עולה ל-17%, לכן קבענו 15%.

יואב קיש: הנושא השני, וזה נושא מאוד חשוב.

יואב קיש: אני רוצה להסביר לכולם פה מה קורה בתוך סוגה עילית.

יואב קיש: להבנתי, בתוך סוגה עלית יש הגדרות של ארבעה סוגים של תכניות.

יואב קיש: מיוחדות.

יואב קיש: דרמה.

יואב קיש: דוקו.

יואב קיש: וסרטי דוקו לצורך העניין – זה ארבעה קטגוריות.

יואב קיש: עכשיו, מה קרה לזכיינים.

עיסאווי פריג': מיוחדות?

עיסאווי פריג': איזה תכניות?

יואב קיש: "ארץ נהדרת".

עיסאווי פריג': דרמה?

יואב קיש: "כיפת ברזל".

עיסאווי פריג': דוקו?

יואב קיש: אילנה דיין.

עיסאווי פריג': סרטי תעודה?

<דבורה קמחי: יש סרטי תעודה.

יואב קיש: תנו לי דוגמה לסרט תעודה שעשיתם.

<דבורה קמחי: הסדרה של צביקה יחזקאלי.

יואב קיש: אז הבנו במה מדובר.

יואב קיש: נוצר מצב שהם, הזכיינים, ברמת הניהול, מתחילים – עשו פה, לא עשו פה, כמה, פה המספרים הם אבסורדיים.

יואב קיש: ממה שאני הבנתי, זה 16% - סרטי דוקו.

יואב קיש: 16% - דוקו.

יואב קיש: דרמה – 40%, מיוחדים – 28%.

יואב קיש: בקיצור, הם צריכים לחיות בתוך המיקס המטורף הזה.

יואב קיש: על המיקס הזה, יש דבר שהוא חשוב שהוא נקרא נאותות הפקה.

יואב קיש: כדי שלא תהיה סיטואציה שהם יבואו, ומה שנקרא, ישחטו במחיר.

יואב קיש: יש מחירים שמוגדרים בסדרי גודל של עלות מסוימת להפקה מסוימת, מה נדרשת מהפקה מסוימת שמשמרת על נאותות הפקה לערוצים.

יואב קיש: מה נוצר?

יואב קיש: נוצר שההפרות שלהם זה אפילו לא בכוונה, זה שבגלל שפה הם עשו קצת יותר, ופה קצת פחות.

יואב קיש: לכן את המישמש הזה אני רוצה לשפט להם.

יואב קיש: אני משאיר את זה 15%, ואני רוצה לבטל את כל ההפרדה בתוך הקטגוריה.

עיסאווי פריג': מה, אתה לא נותן צבע לאף תכנית?

יואב קיש: לא.

<נגה רובינשטיין: יש גם אפשרות לבדל בין הערוצים מבחינה תחרותית.

יואב קיש: כל אחד יעשה מה שהוא חושב, ישקיע בסוגה עלית ויעשה מה שהוא רואה לנכון.

עיסאווי פריג': אבל יעשה הכול דרמה.

יואב קיש: אז יעשה הכול דרמה.

<אורי רשטיק: זו לא הבעיה.

<אורי רשטיק: הבעיה שלנו זה הפוך – זה שיעשה הכול "ארץ נהדרת", הוא יכניס כל מיני - - -

יואב קיש: אז יעשה הכול - - -

עיסאווי פריג': אני אין לי בעיה עם זה, אבל דעתם של היוצרים - - -

<אורי רשטיק: אני מנכ"ל שח"ם, ארגון השחקנים.

<אורי רשטיק: אני ואיתמר פה מייצגים את העובדים בתעשייה.

<אורי רשטיק: ההצעה לבטל את החלוקה הפנימית מהווה בתוכה כשל יסודי פעמיים.

<אורי רשטיק: פעם ראשונה היא סותרת את כל מה שהרצון הזה לייצר שמורת טבע בתוך סוגה עלית יוצרת.

<אורי רשטיק: למה?

<אורי רשטיק: יש פה עניין כלכלי.

<אורי רשטיק: הערוצים רוצים למלא מסך, זה לגיטימי.

<אורי רשטיק: עכשיו, שעת סוגה של תכנית מיוחדת לא עולה כמו שעת סוגה של דרמה, ולא עולה לצורך העניין, עולה טיפה יותר משעת סוגה של תכנית תעודה.

<אורי רשטיק: אני מבין את הרצון לייצר שוק חופשי, ולהסתיר מגבלות של רגולציה.

<אורי רשטיק: אבל מצד שני, יוצרת פה כשל שוק פנימי.

<אורי רשטיק: למה?

<אורי רשטיק: אתה יכול מבלי כוונה לייצר להם מוטיבציה, למשל, לעשות רק תכניות תחקיר, שזה, למשל, דבר שיכול – אגב, כללי הסוגה ועלות ההפקה עולה פחות.

יואב קיש: למה?

<אורי רשטיק: תכנית דרמה לפי כללי נאותות ההפקה שקיימת היום, תכנית דרמה עולה, תקנו אותי אם אני טועה, לעשות חצי מיליון שקלים לשעה.

<אורי רשטיק: תכנית תעודה על סוגיה השונים היום מוצע 210 אלף שקל לשעה, לא ממודד.

<אורי רשטיק: ואם אני לא טועה, תכנית של מיוחדת עולה 220 אלף שקלים.

<אורי רשטיק: דרמה הכי יקרה, לפי כללי נאותות ההפקה כיום - זה כשל פעם אחת.

<אורי רשטיק: מה אנחנו מציעים בעצם, אנחנו לא באנו ללא הצעה.

<אורי רשטיק: אנחנו בעצם רוצים שגם בתוך הדבר הזה, בתוך סוגה עילית, יהיה בעצם איזושהי שמירה מינימאלית על הז'אנרים הפנימיים – דרמה ודוקו, לא לבטל את התכניות המיוחדות, למרות, אגב, שאם תלך לטיוטת חוק ההסדרים - מבקשים להעתיק מצב קיים, כלומר, להגיד על תכניות דרמה 40% מתוך ההשקעה שלהם צריכה להיות על דרמה.

<אורי רשטיק: על תכניות תעודה, צריך להיות, אם אני לא טועה, 28% או 30%.

<אורי רשטיק: נשאר לך 30%.

יואב קיש: עזוב, זה לא רלבנטי.

<אורי רשטיק: אני רוצה להגיד לך באמת, אדוני היושב-ראש, אם אנחנו נבטל את הסוגה, את החלוקה הפנימית בצורה כזאת או אחרת, כלומר, אני מודע לזה, ואנחנו מודעים לזה שצריך לרכך.

<אורי רשטיק: אנחנו מודעים לזה שלא צריך לעבוד על מינימום לפי שעת הפקה, אלא על שיטת הממוצעים.

יואב קיש: אני לא נוגע לך בנאותות הפקה.

יואב קיש: אני שומר על נאותות הפקה.

<איתמר אביטן: אבל אם נאותות הפקה תהיה חצי מיליון, הם לא יעשו את זה - - - פחות דרמה.

יואב קיש: אתם בעד להוריד את נאותות הפקה?

<איתמר אביטן: לא.

<איתמר אביטן: הכנו חוק לערוצים ייעודיים, ועכשיו אנחנו מדברים על מספרים, אתה צריך להבין - - -

<אורי רשטיק: נאותות ההפקה היום, מכיוון שהסכומים הם נומינליים בחוק כיום, גם במסגרת הכללים של בעל רישיון, אגב, של מי שהגדיר אותם במועצת הרשות השנייה, המינימום השעתי, או המינימום שנגזרת ממנו, זה 20 מיליון שקלים על דרמה, או דברים כאלה, בסוף יש ממוצע של שעת הפקה.

<אורי רשטיק: עכשיו זה לא מוגדר ככה בחוק.

<אורי רשטיק: אתם תצטרכו להגדיר במסגרת החקיקה החדשה, או במסגרת הכללים של בעל רישיון, מהי המינימום הממוצע לשעת הפקה של דרמה ולשעת הפקה של תעודה.

יואב קיש: אני לא נכנס לזה.

<אורי רשטיק: זה הנאותות.

יואב קיש: אני משאיר את הנאותות.

יואב קיש: לא אמרתי לך שאני מבטל.

<קריאות: - - -

<חיה עדני: ההצעה שלנו באה ואמרה, הרי בשביל לשמור על נאותות הפקה, היום מוגדרת בכללים נאותות הפקה לכל אחד מהסוגים – לדרמה, יש נאותות הפקה משלה.

<חיה עדני: לדוקו – יש נאותות הפקה משלה.

<חיה עדני: מה שאנחנו, בגלל שאנחנו גם חושבים כמו יו"ר הוועדה, ואני חושבת שגם היוצרים מבינים את זה, שצריך קצת לתת יותר חופש לערוצים המסחריים.

<חיה עדני: אז אנחנו הצענו בהצעה שלנו, שאותות ההפקה תוגדר באופן אחר, וגם נכניס אותה לחוק, כדי שהיא לא תקבע בכללים ולא יוכלו לעשות בה שינויים.

<חיה עדני: נאותות ההפקה תהיה, הערוצים יוכלו לעשות מה שהם רוצים מבחינת החלוקה, אבל הם הצטרכו להישאר על ממוצע נאותות ההפקה.

<חיה עדני: יש היום בחוק 180 שעות שהם צריכים לעשות לטובת - - -

יואב קיש: אם לי זה מסובך, פה להם זה יהיה גם מסובך.

<חיה עדני: 180 שעות וסכום כסף.

<חיה עדני: אנחנו הצענו – תחלקו את הכסף בשעות, ותשמרו על הממוצע הזה.

<חיה עדני: אנחנו לא נגיד לכם כמה, אנחנו לא נגיד לכם איך.

<חיה עדני: - - - בחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, זה מה שעשינו כאן – 400 אלף שקל לשעה, יהיה לכם פחות שעות עבודה, פחות עובדים יעבדו, זה מה שיקרה.

<נגה רובינשטיין: זה מה שיקרה.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: ד"ר יפעת בן חי שגב.

חי שגב: אני מבקשת אם אפשר להציע מניסיוננו במועצה לשידורי כבלים ולוויין, שכבר לפני שלוש שנים, הבנו את הצורך בעדכון הרגולציה, וביצענו מיוזמתנו תיקון שלטעמי נותן פתרון מידתי מאוד לכלל האינטרסים שמיוצגים פה סביב השולחן.

חי שגב: והרי זה לא סוד שיש פה אינטרסים סותרים.

חי שגב: אבל כמי שבכל זאת אמונים על האינטרס הציבורי, צריך לומר, שיש פה עניין להתערבות רגולטורית משני טעמים – טעם אחד, הטעם הכלכלי שנוגע לכשל שוק.

חי שגב: יש חשש גדול מאוד, שבמדינת ישראל, ככל ולא יהיו שריונים, סליחה על הביטוי הקשה, לסוגות מסוימות הם ייעלמו, או שהן לא תהיינה במידה מספקת.

חי שגב: הטעם השני שמצדיק את זה, הוא באמת מה הייחוד של הסוגות האלה.

חי שגב: הסוגות האלה, במלים פשוטות, אנחנו, למשל, במועצה לשידורי כבלים ולוויין, בהמלצתי, ביטלנו את המונחים סוגה עילית ותכנית מיוחדת - למה?

חי שגב: כי גולדסטאר או כי מרוץ למיליון זה לא מיוחד?

חי שגב: יש פה מושגים שבכלל כבר לא משתמשים בהם בעולם.

חי שגב: ולכן, הגדרנו שתי סוגות - דרמה ותעודה, שאלה הסוגות שנמצאות בבעיה, בחשש מסוים לכשל שוק, ומנגד, גם מהטעם התרבותי, אלה הסוגות שבאמת בסופו של דבר, מייצרות שיח, ומבנות תרבות מקומית וכיוצא באלה.

חי שגב: ולכן, ההצעה שלי זה לפשט את העניין.

חי שגב: להגדיר את שתי הסוגות האלה - דרמה ותעודה כסוגות מוגנות.

חי שגב: לגבי המספרים, זה כבר לא עניין שלי, זה כבר עניין של הרשות שמהסדרת שידורים מסחריים, זה עניין מסחריים.

חי שגב: אבל זו הצעה שלי ברמה העקרונית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ברמה העקרונית אני מאוד מסכימה אתך, שבשוק של היום, אין שום סיבה לבוא לזכייניות, סליחה, לבעלות רישיון ולדרוש מהן לעשות סוגה מסוג זה או סוגה אחרת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מסכימה עם יפעת שאלה שתי סוגות שצריך באיזושהי דרך אולי לכוון, אבל יש בשביל זה כללים של הרשות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חושבת שבכללים האלה אנחנו נוכל לבוא ולהתדיין איתם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: דבר מאוד חשוב שאנחנו אומרים את זה פעם אחר פעם, יש תאגיד שידור במדינת ישראל.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יש לו תקציב של 200 מיליון.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: הוא תאגיד ציבורי, והוא צריך לדאוג מאוד לדרמה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: הוא צריך לדאוג מאוד לסוגה עלית.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לגבי הערוצים שנמצאים מולנו, והערוצים הזעירים החדשים שיבואו.

יואב קיש: הזעירים לא רלבנטיים, הם לא בקטגוריה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אין בעיה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מדברת עכשיו על המסחריים הגדולים, והלוואי שיישארו תמיד מסחריים גדולים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חושבת שלבוא, ובמאה ה-21 להגיד להם, אתם תעשו פה ככה, ופה ככה, זו בעיה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מתעקשת על הסעיפים הערכיים ולא סעיפים כלכליים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד להם כמה הם ישקיעו, למה הם ישקיעו, כי אי אפשר לעבוד ככה, באמת, אי אפשר לעבוד ככה.

<איתמר אביטן: כבוד היושב-ראש, אני, דבר ראשון, לא מייצג את היוצרים, אלא מייצג את העובדים.

<איתמר אביטן: אני רוצה לחדד את העניין הזה כל פעם כי נורא מעצבן.

<איתמר אביטן: אנחנו צריכים להבין שבעצם השונות שאנחנו יוצרים בתוך הסוגה עילית היא גם חלק מהשמירה על העובדים.

<איתמר אביטן: הרי מאוד קל לבוא ולעשות את זה איזה תכנית ריאליטי מסוימת שהיא תיכנס לסוגה, כמו חובות העבר, והרבה דברים, אתה רואה שהגמישות היא מאוד רחבה, ולא כמו שמנסים להגיד פה, הגמישות היא מאוד רחבה, ואז עושים את זה עם צלם רץ, שרץ אחרי כמה אנשים, וזה מה שאנחנו נראה בטלוויזיה.

<איתמר אביטן: מעבר לתרבות, גם אין העסקה של האנשים בעניין הזה.

<איתמר אביטן: לכן אני בא ואומר, וגם אמר פה יושב-ראש ועדת הכלכלה איתן כבל - צריך להשאיר מצב קיים.

<איתמר אביטן: אנחנו לא צריכים להיכנס כל כך עמוק.

<איתמר אביטן: אנחנו גם לא יודעים להגיד לך מה תהיה ההשפעה על העובדים בעניין הזה.

<איתמר אביטן: הרי בסופו של דבר, כשאתה מדבר מ-17 ל-15, זה 20, 30 מיליון שקל.

<איתמר אביטן: עכשיו אני לא יודע מה ההשפעה על העובדים.

יואב קיש: שמעת – יש 200 מיליון שקל בתאגיד.

יואב קיש: אני לא יודע מה ההשפעה על העובדים.

<איתמר אביטן: יש דיון ביום רביעי בנושא התאגיד.

<איתמר אביטן: בוא נראה כמה הם מוציאים, אני לא בטוח שההוצאות הם כאלה קיימות כיום.

יואב קיש: אתה רוצה שהם יפשטו את הרגל?

<איתמר אביטן: לא.

<איתמר אביטן: כבוד היושב-ראש, אני מבקש לסיים.

<איתמר אביטן: הדבר האחרון שאני רוצה זה שהם יפשטו את הרגל.

חי שגב: למה שיפשטו את הרגל?

חי שגב: הם יודעים לעשות סוגה עלית ולהביא רייטינג גבוה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי הם כולם מפסידים כסף.

יואב קיש: אם אני אכנס למיקרו מנג'מנט שלהם ולא אתן להם גמישות, אז הם לא יוכלו - - -

חי שגב: תן להם גמישות שלא תגדיר מה אורך התכנית, ומה נאותות ההפקה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רק רציתי להגיד – תשמור על המפוקחים שלך.

חי שגב: אני בעיקר שומרת על הציבור.

יואב קיש: תודה רבה לשתי היושב-ראש של המועצות, אני חושב שאתן תורמות לדיון, בהחלט, שתיכן, ואני מכבד את ההערות.

יואב קיש: אני מבקש.

יואב קיש: עכשיו איתמר מדבר.

<איתמר אביטן: אני אגיד איזושהי הערת ביניים, הערוצים, כביכול, אנחנו נמצאים, נכון זה לא ביחסי עבודה עובד מעסיק, אבל אני חושב שהיה מין הראוי שהם יבואו ויישבו וידברו אתנו אם הם רוצים להוריד כל כך הרבה מיליונים.

<איתמר אביטן: גם אל על הייתה בהפסדים כספיים וידעה לבוא ולדבר עם העובדים, ולבוא להגיד מה ההשפעה.

<איתמר אביטן: לבוא לשבת לדבר ולהבין.

<איתמר אביטן: הרי אני לא יודע להגיד מה ההשפעה.

<איתמר אביטן: אני גם לא יודע להגיד מה יקרה ב-50%, 50%.

<איתמר אביטן: אתה צריך להבין שאנחנו נמצאים פה במגמה של בעיה.

<איתמר אביטן: אני גם מסתכל על הערוצים הזעירים – האם יהיה להם הפקות מקומיות?

<איתמר אביטן: עכשיו אני שומע שיכול להיות שכן, זה גם איזה 40 ומשהו מיליון שקלים.

<איתמר אביטן: כל הדברים האלה מתכנסים למצב שאנחנו נמצאים בחוסר ודאות תעסוקתי.

<איתמר אביטן: ולכן אני אומר, שמירת המצב הקיים, וניסיון הערוצים המסחריים כרגע להתלבש על החוק הזה, בלי דין ודברים עם מי הם מועסקים בתחום, חייב לרדת.

<איתמר אביטן: אני מבקש לשמור על המצב הקיים בנושא החלוקה.

<איתמר אביטן: אנחנו לפחות יכולים לדעת שמה איפה אנחנו נמצאים היום.

<נגה רובינשטיין: קודם כל בתור מייצג ארגון העובדים עכשיו כי יש 21 ימים ולא 14 יש הרבה יותר תעסוקה.

<נגה רובינשטיין: זה מביא להביא בחשבון את מה שקורה בתאגיד, וחייבים להביא בחשבון.

<נגה רובינשטיין: אנחנו יכולים להגיע כאן לחוק פיקוח על מחירים, זה בעצם מה שהוצע.

יואב קיש: לא יהיה.

<אורי רשטיק: נגה, מוצע לשמור על התוכן באתר.

<נגה רובינשטיין: הכיוון שאתם מכוונים עליו, יוביל לפחות שעות עם פחות תעסוקה ופחות יצירה, זה מה שיקרה.

<נגה רובינשטיין: לעניין ה-15% וה-61 מיליון.

<נגה רובינשטיין: רגע לפני שעברנו לרישיונות, המקסימום היה 61%.

יואב קיש: לא, זה היה 10.2%.

יואב קיש: היא צודקת היו שלוש הגדרות – 10.2%, 61.1% ועוד משהו.

<אורי רשטיק: אבל המינימום היה 62%.

יואב קיש: נכון, ואתם מרוויחים.

יואב קיש: אתם לא מבינים.

יואב קיש: קח סיטואציה כזו, בסדר.

יואב קיש: סליחה שאני מפריע לך, עו"ד נגה.

יואב קיש: מחר יש מיזוג, ופתאום יש שחקן אחד גדול עם 600, 700 מיליון שקל הכנסות, בסדר, לא יודע מה, כי אחרת לא יהיה.

יואב קיש: אתם מקבלים על ה-600 מיליון שקלים, 90 מיליון שקל שלא הייתם מקבלים.

יואב קיש: הייתם מקבלים 60.

יואב קיש: אבל אני אומר לך שאתה מרוויח פה את ה-15% - אי אפשר להרוויח מכל הכיוונים.

יואב קיש: ה-15% האלה, אני אומר לכם, נותן לכם הגנה למצב אחר בשוק.

יואב קיש: אתם כל הזמן במוד של איך אני מפסיד.

יואב קיש: אני שומר עליכם בעניין הזה.

יואב קיש: אבל אי אפשר גם להרוג אותם כשהם בהכנסות נמוכות, אתם חייבים גם לבוא לקראתם.

<אורי רשטיק: כבוד היושב-ראש, הוויכוח כרגע הוא לא על ה-15%, היא על החלוקה.

יואב קיש: כי בחוק עכשיו זה 10%, 61% או 10% או הגבוה מבניהם.

יואב קיש: אבל הם מדברים על ה-15%, הם טוענים שהם עלו מ-10% ל-15% עכשיו.

<נגה רובינשטיין: אתם לא מתווכחים על ה-15%.

<נגה רובינשטיין: יש כאן שלוש אושיות נפרדות.

<נגה רובינשטיין: אי אפשר להגיד אנחנו מסתכלים על כולם כעל מקשה אחת, כי בסוף כשיש הפסדים, בעצם האחוזים האלה נגזרים מהפסדים, זה לא אחוזים שנגזרים מרווח, אלא יש אמנם הכנסות, אבל גם הפסדים גדולים.

<נגה רובינשטיין: ככל שההפסדים גדולים יותר, והאחוזים גדלים יותר, גם ההפסדים גדלים יותר, וצריך להביא את זה בחשבון.

<נגה רובינשטיין: אז אתם לא מתווכחים על ה-15%, אנחנו כן.

<נגה רובינשטיין: החלוקה לתתי ז'אנרים היא מאפשרת דינמיות וגמישות, היא מאפשרת לערוצים לבדל אותם אחד מהשני, וזה חשוב מבחינה תחרותית.

<נגה רובינשטיין: למה אני אומרת?

<נגה רובינשטיין: כי תראו את רשת, שרשת כמעט לא עושה מיוחדות - כי זה לא מתאים לה.

<נגה רובינשטיין: יש כאן ערוצים, הערוצים לא מציעים בדיוק אותו דבר – למה?

<נגה רובינשטיין: מכיוון שיש להם יכולת לעשות איזושהי גמישות, והגמישות צריכה להיות משמעותית יותר על מנת שהערוצים יוכלו לבדל את עצמם, לפנות לקהלים שונים, אחרת אין לזה שום התכנות.

<נגה רובינשטיין: אנחנו רוצים להגיע לסיטואציה שאם אתה מעלה אותנו מ-10.2%, ל-15%, שזה יהיה 15% או 61% לפי הנמוך מבניהם.

יואב קיש: אני רוצה בדיוק להגן עליהם ממצב של מיזוג.

<נגה רובינשטיין: אבל אתה פוגע גם בנו.

יואב קיש: אני פוגע בכם?

יואב קיש: אני מאחל לכל אחד ממכם לצמוח ולגדול ולהגיע להכנסות גבוהות ככל האפשר, ואז תשקיעו יותר גם באופן יחסי בסוגה עלית.

<נגה רובינשטיין: אז כל עוד יש שלושה ערוצים, זה יהיה 61% או 15% - - -

יואב קיש: אני לא יכול לעשות את זה.

יואב קיש: אני עושה את זה 15%.

יואב קיש: בעניין הזה אני אגיד לך למה.

יואב קיש: כי גם בעניין הזה, בין כל השלושה, בינם לבין עצמם יש חשיבות למישהו יותר גדול שיעשה יותר, ומישהו פחות שיעשה פחות.

יואב קיש: אני לא רוצה לשים מינימום של 60 מיליון.

יואב קיש: אני לא רוצה לשים מספר, כי מספר זה לא טוב, כי השוק משתנה, ומספר הוא לא דינמי.

יואב קיש: אחוז ממחזור זה טוב, ו-15% אני יותר ויותר מתחזק שזה המספר הנכון.

<נגה רובינשטיין: אבל תראה, לפני חודשיים וחצי, נכנסו כאן שלושה ערוצים עם הסתמכות מסוימת, רעיון מסוים מלפני חודשיים וחצי.

יואב קיש: אני לא רוצה להתייחס למספר 15%, הוא כבר מאחורינו.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס לחלוקה בתוך תתי הז'אנרים.

<נגה רובינשטיין: אני מבינה.

<נגה רובינשטיין: אבל מכיוון שלפני חודשיים וחצי הם נכנסו וידעו שזה 61%, ועכשיו אתה משנה להם בחודשיים וחצי אחרי שהם נכנסו, ולא שההכנסות שלהם עלו והרווחים שלהם עלו, זאת לא הסיטואציה.

<נגה רובינשטיין: אנחנו מבקשים שככל שיהיו שלושה ערוצים, אנחנו נהיה ב-12%, לא נרד – נעלה מ-10% ל-12%.

יואב קיש: אני כרגע לתפיסתי, גם 15%, הרי אם אנחנו מסתכלים על השוק, רק אם יש שחקן שהוא מעל 450 מיליון שקל הכנסות, רק אז הוא מתחיל להיפגע לעומת מה שהוא משלם היום.

<נגה רובינשטיין: הטבלה שלנו נראית אחרת.

יואב קיש: אתם צבעתם כבר את ה-60% בצהוב, כשהמספר הוא 61.1%.

יואב קיש: לכן, 15% - בואו נעשה 450 כפול 15 – 67.5%.

יואב קיש: זה משפיע על שחקן שהוא יחסית יותר חזק משחקן שמוכר ב-300 מיליון - - -

<נגה רובינשטיין: לא.

<נגה רובינשטיין: השחקן שיש לו יותר הכנסות, לא אומר שהוא יותר חזק, הוא רק מפסיד אולי יותר.

<איתמר אביטן: אנחנו לא מרוצים מה-15%, רק אנחנו מכבדים מה שהיושב-ראש אומר.

יואב קיש: הם תיכף לא יהיו מרוצים מזה שלא יהיו קטגוריות זה בסדר.

<טלי גורן: המצב הנתון שלכם שאתם לא מרוצים.

<איתמר אביטן: המצב הנתון שלכם.

<טלי גורן: נכון.

<טלי גורן: אני רוצה להתייחס לשלושה דברים.

<טלי גורן: קודם כל, אני חושבת שחייבים להכניס כאן שלושה ממדים.

<טלי גורן: אחד - כן בסופו של דבר את ההשקעה שיש בתאגיד היום לתחום הזה.

<טלי גורן: אי אפשר לקחת את העוגה הזו ולבודד אותה אך ורק לערוצים המסחריים, בטח ובטח כאשר רק לפני חודשיים נוצר הפיצול והפכנו להיות שלושה שחקנים.

<טלי גורן: הנקודה הזאת היא נקודה קריטית, כי צריך להתייחס למכלול השלם ולעוגה המלאה.

<טלי גורן: העוגה הזו קשורה גם לתאגיד.

<טלי גורן: אגב, גם קשורה לשחקנים נוספים שמגיעים ונכנסים פנימה – כמו סלקום, כמו פרטנר, שעושים את זה גם בלי רגולציה, יש להם מוטיבציה לייצר תוכן מקורי, הפקות מקור, כדי לבדל את עצמם.

<טלי גורן: זאת אומרת, שמבחינת היצירה לא צריך לדאוג.

יואב קיש: זו דעתה.

יואב קיש: אתם חושבים אחרת, אני מבין.

יואב קיש: חברים, אתם מפריעים.

<טלי גורן: אני רוצה להתייחס לעוד נקודה.

<טלי גורן: גם הכבלים והלוויין, יש להם מנעד בין 8% ל-12%.

<טלי גורן: הם בוחרים ללכת לרף התחתון של ה-8%, ולא של ה-12%.

<טלי גורן: המועצה בחרה לאפשר להם את הגמישות הזאת שהם ישקיעו 8% ולא 12%, זאת אומרת, כאשר מדובר בנו, מדברים על המקסימום, וכאשר מדובר בשחקנים אחרים, עשירים הרבה יותר, נמצאים ברף המינימום.

<טלי גורן: הדבר הנוסף, אם כבר אנחנו מדברים על עובדים ואחריות גם תאגידית שלנו כלפי העובדים, בוא נבין מה הז'אנרים הכי רלבנטיים לעובדי התעשייה הזו, כי כאשר שלושת השחקנים המסחריים מחזיקים כאן תעשייה של 6,000 עובדים, בוא נבין רגע את המציאות.

<טלי גורן: הם מתפרנסים מערוצים המסחריים.

<טלי גורן: הערוצים המסחריים עושים את זה במשך שני עשורים כבר, ולכן, להגיד היום אתם חוששים או לא חוששים, זה לא פחות מחוצפה, כאשר אם אנחנו לוקחים ומדברים, ואם באמת חשובים העובדים כאן, הרי מרבית העובדים נמצאים בכלל בז'אנר שהוא נמצא מבחינת האיגודים האלה כז'אנר נחות מאוד שנקרא ריאליטי, שם נמצאים מאות עובדים בכל הפקה.

יואב קיש: זה נקרא מיוחד?

<טלי גורן: לא, הוא לא קיים בכלל בהגדרות של האיגודים.

<טלי גורן: אתה יודע למה?

<טלי גורן: שוב אני חוזרת למה שכבר טענתי לפני שבוע - דמם של עובדים אלה אינו כחול פחות מדמם של עובדי התעשייה.

<איתמר אביטן: אני מייצג את כל העובדים באופן שווה.

<איתמר אביטן: אני מוחה על העניין הזה.

יואב קיש: סליחה, זה לא המקום.

<טלי גורן: איתמר, כדאי - - - את החומר עכשיו שהגעת לתעשייה הזו.

<חיה עדני: אני אסביר מה החשש.

<חיה עדני: החשש שלנו היה שאם אתה תסיר לחלוטין את המגבלות, כולם יעברו לעשות את הסוגה הכי זולה של ה-210.

עיסאווי פריג': עם כל הכבוד, יש צדק בדבריה.

<חיה עדני: היום, נאותות ההפקה של הדרמה גבוהה משמעותית מנאותות ההפקה של הדוקו ושל התכניות המיוחדות, ולכן, החשש כשאתה מסיר לחלוטין את כל המגבלות, זה שיעשו – אני אומרת שזה מה שתעשו, אני באמת לא חושדת בכשרים, זה החשש.

<חיה עדני: לכן אנחנו חושבים שצריכים לקבוע איזשהו מודל לשמור על הגמישות, בתנאי שתהיה כאן דרמה ישראלית.

יואב קיש: אגיד לך מה אני חושב.

יואב קיש: אני מבקש מכם לקראת חוק ההסדרים לעסוק בנושא נאותות ההפקה בתיאום עם הערוצים והיוצרים כדי לא להגיע למצב כמו שאת אומרת.

יואב קיש: אני כן רוצה לשים מינימום מסוים שלא יהיה אפס לגמרי, אבל יאפשר גמישות רבה לערוצים.

יואב קיש: אני חשבתי לשים 15% לדרמה, 15% דוקו – 15% לכל אחד, אבל אני מבין שדרמה וסרטי דרמה זה מאוד דומה.

<אורי רשטיק: לא.

יואב קיש: אז 15%, 115%, 15%, 15% - זה מביא אותי ל-60%, ו-40% נוספים יהיה לגמישות.

עיסאווי פריג': חברים, אני מקבל את הגישה האחרונה שהצגת.

עיסאווי פריג': ואני דוחה את הטיעון לגבי עובדים ומועסקים.

עיסאווי פריג': אני הייתי הולך על הצד התרבותי, ועל הצד מה אנחנו רוצים.

עיסאווי פריג': מה שאמרה יפעת, זאת הגישה הנכונה.

עיסאווי פריג': זה שמועסקים, מועסקים.

עיסאווי פריג': כולנו מועסקים, וכל מובטל ומובטל לאו דווקא יוצר, יש לו מעמד אחר.

עיסאווי פריג': הדבר השני, לגבי ה-15%, אני חושב שזו הצעה טובה.

יואב קיש: זה המינימום, יש להם עוד 40%, ירצו, יעשו יותר.

<אורי רשטיק: דרמה אחת לשנה.

עיסאווי פריג': שמעתי את יושבת-ראש הרשות השנייה אומרת - אני רוצה לשמור על המפוקחים שלי.

עיסאווי פריג': אני לא אהבתי את המשפט הזה, אדוני היושב-ראש.

עיסאווי פריג': אני רוצה לפרוטוקול לציין, לא אהבתי את המשפט הזה.

עיסאווי פריג': זה לא ראוי מרגולטור שתפקידו של הרגולטור בראש ובראשונה, לאו דווקא מפוקחים, אלא הציבור והאנשים.

עיסאווי פריג': אני חושב שזאת לא אמירה במקום.

עיסאווי פריג': אני בעד מה שהצעת בסוף עם ה-15% זה הגון.

<אבי שמילה: עמדת השר היא כפי שבאה לידי ביטוי כבר במהלך דיונים מוקדמים בנושא הזה של הפרדת הז'אנרים, שצריך לעשות כמה שפחות הפרדה בתוך הסוגה.

יואב קיש: ה-15%.

יואב קיש: חברים, אני רוצה להעביר את ההצעה, וזה מה שאנחנו נצביע.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר, אם אדוני עושה על זה עכשיו הצבעה, לא ניתן להגיש הסתייגויות.

יואב קיש: בסדר, אז לא יהיו הסתייגויות.

<נגה רובינשטיין: כבר היום בין תעודה למיוחדות יש אפשרות ניוד ל-22%, זאת אומרת, שמה אתה נותן?

יואב קיש: סליחה, אני רוצה להבין.

יואב קיש: נגה, יש לכם בעיה עם זה?

<איתמר אביטן: זה לא ייאמן.

<נגה רובינשטיין: אנחנו רוצים ביטול של - - - כבר היום יש אפשרות לקיים את הניוד.

<נגה רובינשטיין: ההבדלה הזאת היא לא מאוד משמעותית.

יואב קיש: אתם רוצים שאשאיר את המצב הקיים?

יואב קיש: יש גבול לכמה שאני מוכן ללכת.

<אילאיל לבנת: אני יועמ"ש רשת.

<אילאיל לבנת: אני חושבת שלשבת כאן אחרי שלמשל גוף כמו רשת עושה את הארמון, ועושה את המערכת, ועושה את המדרשה, ועושה, ועושה, ולמעט - - - אני חושבת שאלו אמירות פופוליסטיות שפשוט מנותקות מהעובדות.

יואב קיש: אני שואל על ההצעה שלי אם יש לכם בעיה עם זה.

<אילאיל לבנת: אנחנו מבקשים שיתנו לנו החופש בתוך תתי הז'אנרים, שיגדירו לנו את תתי הז'אנרים, ויתנו לנו שם חופש מוחלט לעשות את - - -

יואב קיש: אני רוצה להשאיר אחוז מסוים גם לדרמה גם לדוקו.

עיסאווי פריג': למה לא? יואב, אל תוותר.

עיסאווי פריג': אתה נותן להם יותר מדיי, אל תוותר.

יואב קיש: סליחה, הסיכום הוא כזה.

עיסאווי פריג': באמת מ-22% ל-40%, מה אתם לא מרוצים?

יואב קיש: הסיכום הוא כזה.

יואב קיש: אני מאחד בין שני התתים של הדוקו, כדי שזה ייקרא דוקו, ולא ניכנס לכם דוקו לתוך הדוקו, סרטי הדוקו, לא יודע מה יהיה.

יואב קיש: הגדרה אחת של דוקו 20%, דרמה 20%, מיוחדים 20%, ויש לכם 40% לבחירתכם, זה הכול.

יואב קיש: גמרנו.

יואב קיש: מי בעד שירים את ידו?

יואב קיש: בעד – רוב

יואב קיש: ההצעה נתקבלה.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: הדיון בזה הסתיים.

<אילאיל לבנת: רשת לא עושה מיוחדות, וכרגע חויבתי ב-20% מיוחדות, זאת התוצאה, רק שאדוני יהיה מודע.

<אורי רשטיק: מסכימים איתה, לא צריך לחייב אותנו במיוחדות.

יואב קיש: אז אתם אומרים לבטל את המיוחדות ולהשאיר את ה-20%, 20%, אז אני עושה רביזיה על ההחלטה, ואני אבטל את המיוחדות.

<מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת לומר, יושבת פה כנסת שרוצה לדאוג בצדק גם - - - של גופים משדרים, וגם ליצירה.

<מיכל רפאלי כדורי: יש שני גופים במדינת ישראל שכבר הגיעו ביחד ל-15% מהשוק, קוראים להם סלקום ופרטנר.

<מיכל רפאלי כדורי: הם לא תעשיית ינוקא, הם בבעלות חברות מאוד מצליחות.

<מיכל רפאלי כדורי: למה הכנסת לא אומרת משהו לגבי - - -

עיסאווי פריג': זה לא קשור לחוק.

יואב קיש: אני מבקש, תשלחי מכתב לחבר הכנסת איתן כבל, כי הוא לא פה כרגע, ואני אשמח שהוא התייחס לזה.

יואב קיש: תודה.

<מיכל רפאלי כדורי: למה שאתה לא תתייחס?

יואב קיש: כי אני בוועדה הזו לא אתייחס לסלקום ולפרטנר.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני הבנתי שבהעדרי נאמר פה כמה דברים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: חשוב לי לענות לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני אומרת את זה בכל ועדה שאני נמצאת, שהרגולטור אמור לאזן בין צרכים כלכליים של המפוקחים, לבין אינטרס הציבורי.

עיסאווי פריג': לא אמרתי את זה.

יואב קיש: עיסאווי, היא לא הייתה פה כשאתה אמרת, תן לה להגיד.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: נכון.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: פעם הבאה תגיד כשאני נמצאת, לא כשאני לא נמצאת.

יואב קיש: לא, הוא לא שם לב שאת לא פה.

יואב קיש: אני חייב להגיד לך.

עיסאווי פריג': אני לא צריך את ההערות שלך.

עיסאווי פריג': תקשיבי טוב, אל תתחילי איתי.

יואב קיש: אתה צודק.

יואב קיש: תן לה להשיב.

יואב קיש: בכבוד, בבקשה, לחבר הכנסת פריג'.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כן, בכבוד לחבר הכנסת פריג'.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מבקשת להגיד, שאני חושבת שרגולטור זה לא איזה שוט שצריך לעמוד מעל המפוקחים שלו.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: רגולטור צריך לדעת להבין את רגשי השוק, רגשי ליבו של הציבור, ואת הצרכים הכלכליים של המפוקחים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לכן הצעתי ליושבת-ראש מועצת הכבלים והלוויין, שהיא יש לה, ברוך השם, מספיק מקום עוד לטפל בהם.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לי יש את הערוצים המסחריים, לראות איך אני עוזרת להם לשרוד את המצב הכלכלי הנוראי שנמצא כרגע בגלל גוגל ופייסבוק שכבר דיברנו, ומן הצד השני, לשמור על האינטרס הציבורי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לכן, אדוני, חבר הכנסת עיסאווי, אני מתעקשת על סעיפים ערכיים ברגולציה.

יואב קיש: תודה.

עיסאווי פריג': אני רוצה שאינטרס הציבור שיהיה לפני האינטרס של המפוקחים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: ברור.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מבינה אותך.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני אתך.

יואב קיש: חברים, אנחנו ממשיכים עם מעבר חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: אני מוריד את המיוחדים, אני פותח כדי להוריד את המיוחדים.

יואב קיש: חברים, רועי פולקמן הגיע, אני רוצה לעדכן אותו.

<שלי שיף: אתם עושים הכול לפי מה שנוח לכם.

יואב קיש: היה נושא של דיון פה על החלוקה הפנימית.

יואב קיש: דיברנו על זה שזה מאוד מקשה על הניהול של הזכיינים, הבנו.

יואב קיש: השר ממליץ לבטל את כל הקטגוריות.

יואב קיש: הנושא של הדרמה ודוקו, אלה דברים שחשובים לנו לשמר, אני חשבתי שגם מיוחדים הוא שם, אבל הבנתי שמיוחדים עושה בעיות למישהו מהערוצים, ואין בו בעצם ערך שצריך לשמר אותו בעניין הזה.

יואב קיש: ולכן, אני עשיתי 20% דוקו, 20% דרמה ו-20% מיוחדים כדי להשאיר חופש של 40% - גמיש.

<אורי הרשטיק: היום זה 40% דרמה ו-32% לדוקו.

יואב קיש: בעצם המיוחדים אין סיבה שייקרא כקטגוריה, ולכן, אני משאיר 20% ו-20%, וזה מה שאנחנו נעלה להצבעה ברביזיה.

יואב קיש: חברים, אנחנו בהקראת חוק הרשות השנייה, לגבי סעיפים זעירים.

עיסאווי פריג': מתי נדבר על מחויבות העבר?

יואב קיש: אתם רוצים לדבר על המחויבות, בסדר, אנחנו מדברים על נושא של חובות העבר ומחויבות העבר.

יואב קיש: חברים, יש נושא מאוד מהותי, וזה מחויבויות העבר של הערוצים הזעירים.

יואב קיש: אנחנו מדברים על מחויבויות שנובעות – עדיין עוד לא הוגדרו, עדיין בדיונים.

יואב קיש: קיבלנו הודעה מיושב-ראש מועצת כבלים ולוויין שהיא דוחה את הדיון בחודש כדי לאפשר שהחקיקה פה תסתיים, וחלק מהנושאים המהותיים זה העניין הזה.

יואב קיש: הכוונה שלנו בכל מקרה, שברגע שהם עוברים לרשות השנייה, לא יהיה סיטואציה שהם דנים על חובות ומחויבויות עבר ברשות הכבלים ולוויין, אלא הכול יועבר לפיקוח הרשות השנייה, גם תקופת העבר כדי שהתנהלו מול רגולטור אחד.

יואב קיש: שאלה שעולה פה לדיון, היא הנושא - האם יש אלמנט של ויתור, פריסה, מה עושים עם החובות האלה שלחלק מהערוצים הם מאוד משמעותיים?

יואב קיש: הם נובעים, להבנתי, לאו דווקא מכספים שלא שולמו, אלא אי עמידה בתנאי הזיכיון לתפיסת המועצה - גם על זה יש ויכוח, אבל אני משאיר את הוויכוח בעינו עומד האם היה הפרה מתנאי הזיכיון, כן או לא.

עיסאווי פריג': חברים, אני פונה אליכם ומבקש - מה מדינת ישראל רוצה?

עיסאווי פריג': מה אנחנו רוצים?

עיסאווי פריג': האם אנחנו רוצים טלוויזיה בשפה הערבית במדינת ישראל כן או לא?

עיסאווי פריג': האם אנחנו רוצים לתת אופציה לאזרח הערבי הפשוט שיש לו חלופה מאל-ג'זירה, ואל ערבייה, ואל מנאר – אני אומר את זה הכי דוגרי בשידור – תחליט מה אנחנו רוצים.

יואב קיש: "אל מנאר" לא כל כך.

עיסאווי פריג': לא משנה.

עיסאווי פריג': מה אנחנו רוצים.

עיסאווי פריג': אם אנחנו שואפים שסוף סוף אחרי 70 שנה יהיה ערוץ בערבית, אז זאת לא הדרך.

עיסאווי פריג': מה אנחנו רוצים?

עיסאווי פריג': אם אנחנו רוצים שבסופו של דבר יהיה לנו ערוץ בשפה הערבית שישדר למיעוט הערבי בתוך המדינה - אנחנו לא משיגים את המטרה בחוק הזה, חברים.

יואב קיש: למה?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': ערוץ "הלא" קיים מאז 2012, קיבלה את הרישיון.

עיסאווי פריג': היום אנחנו ב-2018, הכנסות הערוץ בקושי עוברות את ה-3 מיליון שקל, מחזור, כי שוק הפרסום אצל הערבים זה מכולת וקיוסק - מה מכולת וקיוסק ישימו?

עיסאווי פריג': 50 שקלים ו-100 שקלים.

עיסאווי פריג': אין, אנחנו לא נגיע.

עיסאווי פריג': בוא נקרא לילד בשמו, איך שמו, ואיך הסכמתם במקור על מחויבות של הפקות ב-10 ו-12 מיליון - אני לא מבין על מה.

יואב קיש: ברשות השנייה זה יורד, לא יהיה לכם את זה.

עיסאווי פריג': אז אני אומר מה אנחנו רוצים.

עיסאווי פריג': אם אנחנו רוצים ערוץ בערבית, אנחנו לא קולעים למטרה בחוק הזה.

עיסאווי פריג': חייבים למחוק אותם.

עיסאווי פריג': אני לא מתבייש להגיד, ואני אומר את זה, אין סיכוי לפריסה, למה?

עיסאווי פריג': מאיפה?

עיסאווי פריג': השמיים יורידו לנו כסף?

עיסאווי פריג': אני יודע מה מסוגל הערוץ להביא מבחינת מחזור.

עיסאווי פריג': אני חשבתי שכל ה-13 חברי הכנסת של המשותפת יהיו כאן.

עיסאווי פריג': "הלא" נותנת כיסוי למשותפת, לא נותנת לי, אני מאוד מקווה שתשנו את הדעה, תתחילו לתת למפלגות ציוניות גם דעה.

יואב קיש: עיסאווי, אין קשר בין זה לעמדתך.

<בסאם ג'אבר: אנחנו נעגן ביושר המקצועי כל הזמן כמובן, נותנים במה לכולם.

יואב קיש: יושר מקצועי זה טוב.

<בסאם ג'אבר: אנחנו באמת מקפחים את עיסאווי.

עיסאווי פריג': אני מאוד מקווה.

<בסאם ג'אבר: אבל אנחנו באמת מקפחים את עיסאווי.

<בסאם ג'אבר: דנה, אני מבקש מכם, לאן אנחנו רוצים להגיע?

<דנה נויפלד: אם היה להם חוב למס הכנסה, לא לשידורים, מה היית אומר?

עיסאווי פריג': זה שונה, זה לא חוב, זה תנאי רישיון.

עיסאווי פריג': דנה, על-פי הרישיון היו מחויבים להוציא לפי מדרג מסוים על הפקות מקומיות, במדרג.

עיסאווי פריג': אנחנו ידענו מלכתחילה, זה ברור, שלא יגיעו לזה.

עיסאווי פריג': דנה, אני שואל שתי שאלות.

עיסאווי פריג': היה מעבר בעלים לפני שנתיים.

<בסאם ג'אבר: אז לפני שנתיים זה עמד לקרוס.

עיסאווי פריג': תקשיבי את האבסורד.

עיסאווי פריג': לפני שנתיים ב-2015, הבעלים המקוריים שהיו ל"הלא" יצאו והעבירו את הבעלות לאחד השותפים.

<נחשון אקסלרד: תמורת כסף מלא.

עיסאווי פריג': תמורת כסף מלא לבאסם ג'אבר.

עיסאווי פריג': ועכשיו כשהעבירו, היה מינוס – כמה היה יפעת?

עיסאווי פריג': היה מינוס, דנה, שהבעלים המקוריים יצאו היה מינוס עשרות מיליונים בהתחייבויות של תכניות עבר, זה דבר מוזר.

עיסאווי פריג': בא בעלים עם מינוס של כמה עשרות מיליונים, עם הכנסה גג לא עובר את השלושה מיליון, ואנחנו מביאים חוק, ואנחנו אומרים לו, להבא אתה לא מחויב.

<נחשון אקסלרד: והזרים מכיסו כסף מעל 10 מיליון, 15 מיליון.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': השאלה השנייה שאני שואל, מה אנחנו רוצים?

עיסאווי פריג': מה מדינת ישראל רוצה?

עיסאווי פריג': רוצה ערוץ בערבית או לא?

יואב קיש: מדברים על חובות העבר שנובעות מאי עמידה בהתחייבויות הפקה.

יואב קיש: אתה רואה, הפקה שאנחנו רוצים לעשות.

עיסאווי פריג': דנה, אני מבין אותך משפטית, לכל דבר יש אכיפה, ואני אתן סעיף ייחודי לשפה הערבית ולשפה הרוסית אם צריך.

עיסאווי פריג': תבינו, השאלה לאן אנחנו רוצים להגיע?

עיסאווי פריג': – סתם בעוד חקיקה על הדרך.

עיסאווי פריג': אני שואל אתכם - אתי, תגידי לי אם אני טועה.

עיסאווי פריג': על-פי החקיקה החדשה, אני עכשיו אוכל להקים ערוץ זעיר בלי שום התחייבויות, רק לעמוד בתנאים של הרגולטור, הרשות השנייה ולהקים ערוץ, נכון?

<אתי בנדלר: כן או לא.

<אתי בנדלר: בשלב זה יש רעיון הפקות מקומיות.

עיסאווי פריג': נכון לעכשיו אין.

עיסאווי פריג': אני עיסאווי, יוכל ללכת, לפתוח חברה, לבנות סטודיו ולהגיש את הבקשות לרשות השנייה.

יואב קיש: זו המטרה.

עיסאווי פריג': אז תראה איזה יתרון יחסי יש לי על בן-אדם שמ-2010 עד היום, מנסים להקים תחנה ולא מצליחים והם צריכים לסחוב חובות של עשרות מיליוני שקלים, לא שהם חייבים.

עיסאווי פריג': אלא חייבים לתת פתרון.

יואב קיש: תודה.

חי שגב: בעיקרון, הנתונים שנמסרו פה הם נכונים בצורה גסה, המספרים המדויקים מונחים פה לפניי.

יואב קיש: אני מודה לכם שהסכמתם לדחות בחודש את הדיון, כדי לאפשר לנו בדיוק לעשות גם את ההחלטות בנושא הזה, ולכן, חשוב לי גם דעתך.

חי שגב: מדובר פה במה שנוגע לערוץ הערבי והוא לא הערוץ היחיד, אגב, שנתון כרגע בחובות.

חי שגב: מדובר פה באמת בחובות שנובעים מאי התאמה של המסגרת הרגולטורית בתנאי השוק שבהם הם פועלים.

חי שגב: מדובר פה בצבירה לאורך שנים.

חי שגב: אגב, עוד קודם לכניסתי לתפקיד, אני משערת שמה שעמד לנגד עיניהם של מועצות קודמות, כמו לנגד עיניה של המועצה הזאת, שהחשיבות בדבר פעילותו של ערוץ בשפה הערבית, וערוץ בשפה הרוסית שהם שני ערוצי הטלוויזיה היחידים במדינת ישראל לאוכלוסיות הייעודיות הללו, היא כל כך גבוהה שבעצם אפשרו את כל המהלכים הללו, קודם כל, כדי לתת חיים לערוץ, כי הערוץ עמד בפני סכנת סגירה.

חי שגב: לפני שנתיים הערוץ היה קרוב מאוד לסגירה.

יואב קיש: ומה עשו אז עם חובות עבר לפני שנתיים?

חי שגב: החובות עברו למעשה לבעלים החדשים.

יואב קיש: אז לא דובר על מה עושים עם זה.

יואב קיש: כי מה שעשו, בעצם זרקו את התפוח אדמה הלוהט לעוד שנתיים.

יואב קיש: אני יכול גם לזרוק את התפוח האדמה הלוהט לרשות השנייה.

חי שגב: אני אומר לך בכנות, אנחנו גם שוחחנו על זה בטלפון.

חי שגב: לפחות מהיום הראשון שאני בתפקיד, וזה כבר שלוש שנים, דובר על זה במועצה.

חי שגב: דובר על זה גם אל מול היועץ המשפטי לממשלה, מפני שאין בסמכות המועצה לפתור אותה מחובות, אין לנו סמכות כזאת.

חי שגב: לכן אנחנו זעקנו והתחננו בפני תיקוני חקיקה שיתנו מענה.

חי שגב: הדבר לקח זמן, והנה אנחנו פה.

עיסאווי פריג': למה לא חילטתם את הערבות וסגרתם את הערוץ?

יואב קיש: הם לא רצו לסגור את הערוץ.

עיסאווי פריג': אבל בן-אדם מפר במשך שמונה שנים את ההתחייבויות.

יואב קיש: הם עשו משהו טוב, אז אתה עכשיו עושה להם - - -

חי שגב: אמרתי שהמועצה רואה חשיבות, היא רואה חשיבות מאוד גדולה.

יואב קיש: משרד המשפטים.

יואב קיש: בבקשה.

<אלידור בליטנר: אני הבעתי את עמדתי ביום רביעי בשעות הלילה.

<אלידור בליטנר: מחיקת חובות זה עניין מאוד בעייתי.

<אלידור בליטנר: אני מזכירה שחלק ניכר מהחובות, זה גם חלק מההתחייבויות המכרזיות של הערוצים במסגרת המכרז על בסיס הצעת המכרז שלהם, שבמסגרתה הוצגו אי אלו התחייבויות, הם זכו במכרז, זאת אומרת, אנחנו צריכים להסתכל בפריזמה של שוויון מול מתמודדי עבר, מול מתמודדים פוטנציאליים.

<נחשון אקסלרד: לא היו כאלה.

<אלידור בליטנר: אז תן לי להשלים, גם מול מתמודדים פוטנציאליים, גם ככה.

<אלידור בליטנר: זאת אומרת, אם היו יודעים מי ששקלו אולי להגיש הצעה במסגרת המכרז היו יודעים שכך בסופו של דבר זה התפתח, ובסופו של דבר ימחקו חובות, אולי היו מגישים הצעה.

עיסאווי פריג': תסגרו את זה ותחלטו את הערבות וגמרנו.

<אלידור בליטנר: לכן אנחנו צריכים לשאול האם אין כאן פגיעה בשוויון.

יואב קיש: אני רוצה לשאול שאלה נוספת.

יואב קיש: האם אנחנו רוצים מהלך שיעשה מחיקת חובות, יש לזה גם השפעה על החובות של הזכיינים ברשות השנייה הגדולים?

<דנה נויפלד: ברור, יש להם חובות - - -

עיסאווי פריג': ערוץ 10 לא היו לו מחיקות בעבר?

<אתי בנדלר: לא, היה להם - - -

<שלי שיף: היו 48 מיליון.

<אתי בנדלר: אני פניתי מספר פעמים גם למשרד התקשורת וגם לרשות השנייה, וביקשתי לקבל.

<אתי בנדלר: קיבלתי מסמך שביקשו ממני בשלב זה לא להפיץ.

<אתי בנדלר: אבל מתוך המסמך הזה, וביקשתי מסמך מתקן שניתן יהיה להפיץ אותו, ולמרות כל בקשותיי, הפצרותיי, לא קיבלתי עד כה.

<אתי בנדלר: אני יכולה לומר לכם, שמתוך החומר שבידי עולה שהיו רק פריסת חובות בדרך זו או אחרת, אבל אף פעם לא היה ויתור על אף שקל.

<אתי בנדלר: ואני מוכרחה לומר, מעבר לטיעון של - - -

עיסאווי פריג': הם דחו להם את החובות, לא פרסו, דחו, יש הבדל.

<אתי בנדלר: דחו - היו גם דחיות וגם פריסות.

יואב קיש: בסמכות החוק או בסמכות הרשות המטפלת?

<אתי בנדלר: בחוק עצמו נקבע בדיוק איך וכמה.

<אבי שמילה: אני רוצה לשאול את היועצת המשפטית, האם זה בגלל שכמו שאמרה פה יושבת-ראש מועצת הכבלים והלוויין, העובדה שלא היה לה בחוק סעיף שמסמיך אותה גם למחוק.

<אתי בנדלר: יש שני דברים.

<אתי בנדלר: מדובר על מספר תיקוני חוק, לכן אני מדברת על ועדות ברבים, ולא על ועדה אחת.

<אתי בנדלר: תמיד הנחה אותה עיקרון מאוד ברור, ואני מזכירה לכם שערוץ 10 עמד להיסגר.

<אתי בנדלר: אני מזכירה לכם שגם רשת וקשת היו להם לא מעט קשיים שדובר עליהם כאן.

<אתי בנדלר: ומאז ומתמיד הקו המנחה היה שמי שזכה במכרז בזמנו, התחייב לדברים מסוימים.

<דנה נויפלד: או שהחוק קבע.

<אתי בנדלר: קודם כל, מי שניגש למכרז על סמך מחויבויות שהוא הבטיח לקיים.

<אתי בנדלר: הוא אמר, אני מציע כך וכך, ולכן תבחרו בי, ולקחו את מי שהציע את ההצעה הטובה ביותר.

<אתי בנדלר: לא יכול להיות שבשלב מאוחר יותר הוא יגיד, לא שקלתי נכון את הצעתי, זה בלתי ריאלי, משום שזה משהו שחותר מתחת לדיני המכרזים, מתחת לכבוד השוויון.

<אתי בנדלר: אחר כך, יש גם חובות על-פי חוק שקבעו, מעבר לחובות חוקיות שלא קשורות למחויבויות המכרזיות שלהם.

<אתי בנדלר: העיקרון בחוק היה תמיד - - -

עיסאווי פריג': העיקרון לא רק בתקשורת, אלא בכלל.

עיסאווי פריג': צריכים לראות את השפעות הרוחב של הנושא הזה, בכל תחום שאפשר לחשוב עליו.

עיסאווי פריג': לא יכול להיות שחוק מטיל חובות.

עיסאווי פריג': בן-אדם יודע מה החובות המוטלות עליו, בא ואומר, לא רק שאני אסיים את החובות על-פי החוק, אני אפילו מציע מעבר לזה במכרז.

עיסאווי פריג': לאחר מכן, או שהוא אומר אני אקיים לפחות מחויבות של המכרז, ואחר כך, הוא אומר, סליחה, טעיתי, אני לא יכול, ואז יבוא המחוקק, או מחוקק המשנה, או גוף מאסדר כלשהו, רגולטור, ויגיד, אתם יודעים מה, אתם צודקים, באמת אתם לא יכולים, נבטל לכם את זה אחורה.

עיסאווי פריג': ההשפעות הרוחביות של מהלך כזה הן כל כך מסוכנות.

עיסאווי פריג': אפשר לחשוב איך לדחות.

עיסאווי פריג': אפשר לחושב איך לפרוס, כדי להקל ככל האפשר.

עיסאווי פריג': אבל לבטל חובות עבר, חברי כנסת נכבדים, יש בזה סכנה מאוד גדולה, סכנה תקדימית.

עיסאווי פריג': אני ממש קוראת לא להיכנס למהלך כזה.

<נחשון אקסלרד: אני כמובן מסכים לחלוטין עם עיקרון השוויון המכרזי שדיברת עליו.

<נחשון אקסלרד: רק צריך להזכיר, וזה חשוב, שבמכרז לערוץ הייעודי בשפה הערבית לא היה אף מתמודד נוסף.

<נחשון אקסלרד: היה מתמודד אחד שהגיש הצעה, וקיבל את הרישיון בעקבות אותה הצעה.

<נחשון אקסלרד: כלומר, אין כאן פגיעה במתחרים אחרים.

<נחשון אקסלרד: אין כאן פגיעה בשוויון במתחרים אחרים כפי שהזכרת, שזה כמובן יתרון חשוב.

<נחשון אקסלרד: אשר למתחרים פוטנציאליים, כפי שאמרה היועצת המשפטית של משרד המשפטים, שזה כמובן נכון.

<נחשון אקסלרד: התיקון לחקיקה הזה פותר את הבעיה הזאת.

<נחשון אקסלרד: כל מתחרה פוטנציאלי, יכול להגיש בקשה למועצת הרשות השנייה ולהקים ערוץ.

<נחשון אקסלרד: כלומר, גם את המוקש הזה אנחנו מורידים מהשולחן.

<נחשון אקסלרד: מוקש נוסף שעלה כאן בדיוק, שהתחיל בנושא הזה, ביום רביעי בלילה, היה נאום רגשי מאוד של מישהו מטעמם של היוצרים.

<נחשון אקסלרד: גם בעניין הזה אני מוכרח לציין, שגם המוקש הזה לא נמצא על השולחן, מכיוון, שמחויבויות ההפקה של הערוצים - - -

עיסאווי פריג': היועצת המשפטית מדברת על השלכות מעבר לכך.

<נחשון אקסלרד: אני יודע, זה חלק מאותן השלכות רוחביות, אני מניח, שיש לדבר עליהן.

<נחשון אקסלרד: אז גם המוקש הזה הוא לא כל כן נמצא לפתחנו, כלומר, בעניין הזה, ארגוני העובדים והיוצרים נובחים מתחת הלא נכון, מכיוון שגם תחת הרישיון הקיים, לא היו על ערוץ ייעודי התחייבויות להפקות של סוגה עלית מכל מין וסוג, ולא היו להם התחייבויות להפקות, מה שנקרא, חיצוניות, כלומר, מחוץ לבית.

<נחשון אקסלרד: הם, את ההפקות המקומיות שלהם היו יכולים לעשות בתוך הבית במאה אחוז, וזה גם מה שהם עשו.

<נחשון אקסלרד: כלומר, ארגוני היוצרים והעובדים לא היו אמורים על-פי רישיון או חוק לזכות בחלק מעוגת התקציב של הערוצים הייעודיים, זה היה עניין שנתון לבחירתם.

<נחשון אקסלרד: לכן, גם המוקש הזה לא קיים בעניינו.

<נחשון אקסלרד: עכשיו מה כן קיים.

<נחשון אקסלרד: מה שקיים, זו התחייבויות שהייתה באמת התחייבות וולונטרית.

<נחשון אקסלרד: אני לא חושב שהייתה התחייבות בחוק להוצאות להפקות מקומיות ולהוצאות תפעול כפי שנקבעו ברישיון.

<נחשון אקסלרד: ההתחייבות הייתה התחייבות וולונטרית של בעלי המניות במסגרת המכרז.

<נחשון אקסלרד: זה נכון, התחייבו כאן באמת לסכומים שהיום אנחנו יודעים שהם אינם מציאותיים ונטולי אחיזה במציאות, אין חולק על זה.

<נחשון אקסלרד: אומרת כאן, יושבת-ראש המועצה לשידורי כבלים ולוויין, שמקורם של החובות האלה הם בהסדרה רגולטורית ברישיון שהייתה מנותקת מהמציאות.

<נחשון אקסלרד: מדובר היה בסכומי התחייבות וולונטריים שהיו מנותקים לחלוטין מהמציאות, ומהמציאות הכלכלית שהערוצים האלה פועלים בהם.

<נחשון אקסלרד: הדברים נכונים אגב, גם לגבי ערוץ 20, להבנתי.

<נחשון אקסלרד: דבר נוסף, מה שכן מנסים לעשות, זה לקחת את התפוח האדמה הזה שנמצא היום במועצת הכבלים והלוויין, ולהגיד, לא, מועצת הכבלים והלוויין לא תטפל בזה, יטפלו בזה מועצת הרשות השנייה.

<נחשון אקסלרד: גם הנקודה הזאת היא מאוד בעייתית.

<נחשון אקסלרד: תראו, הערוצים האלה צריכים ודאות רגולטורית – הם צריכים לדעת לקראת מה הם הולכים כשהם עוברים ממסגרת רגולטורית אחת לשנייה.

<נחשון אקסלרד: אומרים לי כאן, כשהסתיים תיקון לחוק הזה, אז לאורך תקופת ארבע שנים שעוד נותרו לרישיון של הערוץ, הוא יכול להישאר במועצת הכבלים והלוויין.

<נחשון אקסלרד: אם הוא בוחר לעשות את זה, אז מי ידון בענייני חובות העבר ואיך זה יטופל?

<נחשון אקסלרד: זה יעבור לרשות השנייה למרות - - -

אחמד טיבי: מהן הנקודות שאתה דורש?

<נחשון אקסלרד: אני מסכם.

<נחשון אקסלרד: את העניין הזה צריך לסכם וצריך לטפל בו כאן כדי שהערוצים יקבלו ודאות רגולטורית.

<נחשון אקסלרד: זה לא יכול להיות שזה יעבור ממועצה אחת למועצה שנייה, ויידון מתי שיידון.

<נחשון אקסלרד: דבר אחד ברור, עם השקעה של 60 מיליון שקל בערך שהערוץ הזה מחויב לה נכון להיום, זה לא יקרה.

<נחשון אקסלרד: הכסף הזה לא ינחת מהשמיים, כפי שאמר חבר הכנסת פריג'.

<נחשון אקסלרד: אחד משני דברים יקרו – או שיחלטו את הערבויות ויסגרו את הערוץ, או שיגידו שהערוץ ימשיך לחיות בלי החובות האלה, אחרת הוא לא יוכל.

עיסאווי פריג': אתי, אני רוצה את תשובתך.

עיסאווי פריג': עכשיו, במצב הקיים, ועשרות המיליונים הקיימים – 50, 60 מיליון חוב לערוץ "הלא".

עיסאווי פריג': עכשיו אין לו מה לשלם, אני יוצא מהמשחק, אתם מחלטים את הערבות השלושה מיליון, והחוב מאיפה גובים אותו?

עיסאווי פריג': החוב הלך.

עיסאווי פריג': אז עכשיו כל סך הכול החוב הקיים היום, אפשר לפדות אותו בשלושה מיליון שקל.

<נחשון אקסלרד: זאת הערבות.

עיסאווי פריג': אז, אני יש לי את הסטודיו, ויש לי את הניסיון, יגיש בקשה ל"הלא" חדש ויקבל אותו נקי.

עיסאווי פריג': האם אני צודק או לא?

<אתי בנדלר: אני לא בטוחה שאפשר יהיה לתת להם רישיון במקרה הזה.

עיסאווי פריג': נביא חברה אחרת, לא משנה.

עיסאווי פריג': אני שואל מבחינה טכנית זה המצב?

<דנה נויפלד: לא, אני לא בטוחה שזה המצב.

<נחשון אקסלרד: למה לא.

יואב קיש: בואו נשמע, מה השאלה?

עיסאווי פריג': היום "הלא" טי.וי.

עיסאווי פריג': חייבת 50, 60, 70 מיליון שקל אוסף של התחייבויות.

עיסאווי פריג': אם היא לא יכולה להביא את זה, היום יחלטו לה את הערבות בשלושה מיליון, והכול נמחק.

עיסאווי פריג': אז כל החוב הזה שלושה מיליון.

עיסאווי פריג': יבוא השכן של "הלא" יפתח ניו "הלא" טי.

עיסאווי פריג': וי.

עיסאווי פריג': בלי מחויבות.

יואב קיש: הוא מפסיד כי הוא הצטרך לשלם דמי רישיון ודמי מעבר.

יואב קיש: גם האפיק לא מובטח לו.

אחמד טיבי: זה כסף קטן.

<אתי בנדלר: אני לא בטוחה שהחוק יאפשר את זה.

<דנה נויפלד: לא, החוק לא מאפשר את זה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: בתור ערוץ זעיר, מה הבעיה?

אחמד טיבי: מה צריך כדי לכתוב ערוץ זעיר מחדש במקומו.

יואב קיש: יש לך פטור חמש שנים מדמי רישיון ומדמי מעבר, זה כסף.

<נחשון אקסלרד: לערוץ זעיר יהיה פטור?

יואב קיש: לא, רק לכם יש.

<נחשון אקסלרד: בסופו של יום, כמו שאמר חבר הכנסת עיסאווי פריג', המדינה הזאת צריכה להחליט אם היא רוצה את הערוץ הזה או לא רוצה אותו.

<נחשון אקסלרד: אם היא רוצה למצוא אותו, היא צריכה למצוא את הדרך שהוא ימשיך לחיות.

יואב קיש: האם אני יכול להגיד שמה שהיה במחויבויות העבר שלהם, התכנס למחויבויות, למשל, בהפקות מקומיות בעתיד.

<דנה נויפלד: להבנתי, החובות שיש הם לא כולם מקשה אחת.

<דנה נויפלד: יכול להיות שאפשר להתייחס אחרת לכל אחד מהרכיבים.

<דנה נויפלד: ואם אפשר להסביר לוועדה לפני שמוחקים, מה בדיוק מוחקים.

<דנה נויפלד: יכול להיות שאפשר להתייחס אחרת לחובות השקעה מכל מיני סוגים, ולנסות למצוא פתרון לדחייה של חלק מהחובות.

<דנה נויפלד: המטרה של החקיקה גם במקרה של ערוץ 10 הייתה כן לאפשר חיים לאותו גוף שידור, יחד עם זאת, לא לזרוק את המים עם התינוק.

<דנה נויפלד: הערוצים האחרים כולם מסתכלים אחד על השני.

<דנה נויפלד: ברגע שקובעים תקדים שחובות לא מקוימים ואחר כך באים כמה שנים אחר כך ומנקים את הלוח ומתחילים הכול מחדש, בעיניי זה מאוד בעייתי.

<דנה נויפלד: אז צריך לנסות למצוא פתרונות.

עיסאווי פריג': ההצעה שלי לדחות את זה.

עיסאווי פריג': לקיים בירור לגבי החובות.

יואב קיש: אני רוצה שנציגי המשרדים והמועצה ידברו, יבינו את מהות החובות, ינסו למצוא הסדר שבו אנחנו לוקחים ומעבירים את זה לפריסה ולנושא של הפקות מקומיות - - -

חי שגב: אבל, סליחה, זה צריך להיות הרשות השנייה לא אנחנו.

יואב קיש: בסדר, אתם רק תגידו על מה החובות.

יואב קיש: רק תדווחו להם על החובות.

יואב קיש: ברור שהרשות השנייה היא - - דרך אגב, אני רוצה להגיד לכם שאין דבר כזה לא בטוח שאתה עובר לשם.

יואב קיש: ההצעה הזאת תהיה פתוחה לסדר גודל של שנה.

יואב קיש: מי שירצה, יהיה לו שנה להחליט שהוא עובר.

יואב קיש: אני לא משאיר פה קר בלאנש לעבור מתי שאתה רוצה.

<נחשון אקסלרד: מה שאני מנסה לומר, שאת הסוגיה הזאת צריך לפתור במסגרת הדיונים של הוועדה הזאת, ולא להשאיר אותה לדיונים.

יואב קיש: זה אני מקבל.

יואב קיש: אבל אני לא מצפה ממך להישאר תחת מחויבויות שאתה לא יכול לעמוד בהן.

<נחשון אקסלרד: מצוין.

עיסאווי פריג': ההצעה שאני הבנתי מדנה ומאתי, אני קיבלתי.

עיסאווי פריג': בוא נבחן את הרכב החובות, כי אפשר למצוא דרכים שזה לא חוב.

עיסאווי פריג': נבחן את ההרכב, נבחן דרך שתוכל להיות ישימה על עיקרון השוויון ושלטון החוק.

<אתי בנדלר: יפה מאוד.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תראו, אני לא רוצה לומר שמתייחסים ביתר רצון לעזור לאחרים, אבל אנחנו רוצים, ואתה אמרת לי שאתה מעוניין לעזור ל"הלא", לכל הארבעה ערוצים האלה.

אחמד טיבי: ולכן, אנחנו כאן, גם בימי ראשון כדי לעשות את המקסימום כדי שהיא תמשיך לעמוד על רגלה, אולי גם תעשה קפיצה קדימה.

אחמד טיבי: 60 מיליון שקל, אני מופתע שיש חוב כזה - אני המום מהמספר.

אחמד טיבי: ולכן, גם אם תגידי לי שעשינו חישובים הרעיון שלך בסדר.

אחמד טיבי: ברגע שהצעת להוריד 10 מיליון – מי הביאה הכלה מהבית של אבא שלה, זה פתגם, יענו, הכלה לא הביאה כלום, החתן אכל אותה.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שההצעה הזאת תביא לידי כך שהם יוצאים מכאן, עומדים על הרגליים בלי משקלות ברגליים.

<אתי בנדלר: יהיו להם משקולות, אבל עוד יוכלו להמשיך לחיות.

יואב קיש: שיוכלו להמשיך לסחוב את המשקולות, זה העניין.

אחמד טיבי: לא, אנחנו רוצים יותר.

עיסאווי פריג': מה שיהיה, לפחות דחייה של ארבע שנים.

יואב קיש: כפי שאמר עיסאווי, במסגרת החוק מה שניתן.

אחמד טיבי: הכול במסגרת החוק, מה אנחנו ליכוד?....

איתן כבל: שלא יקרה רק המצב, אדוני היושב-ראש, שהניתוח יצליח, והחולה, חס וחלילה ימות.

איתן כבל: ניתן להם אחלה חוק, אבל הוא לא התכתב עם הסיוע להם.

<דב אברמוביץ: ערוץ 9 מקיים כבר תקופה מאוד ארוכה את החובות הרגולטוריות שלו.

<דב אברמוביץ: במובן הזה, יכול להיות שמצבו קצת יותר טוב מחלק מהערוצים היעודים האחרים.

<דב אברמוביץ: יחד עם זאת, זה לא בהכרח אומר שאין חובות עבר כלשהם, כי זה דרכו של עולם, זה העיוות שבחלק מהרגולציה הקיימת שבגללה גם הוועדה נדרשת לחקיקה הזאת, כיוון שיש עיוותים מסוימים שיכולים ליצור לפעמים איזשהו חסר בשנה מסוימת, שצריך לקבוע לגביו איזושהי הוראת השלמה.

<דב אברמוביץ: כרגע יש מצב שבו, למעשה, אונסים אותנו לעבור למסגרת של חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: אתה יכול להישאר.

<דב אברמוביץ: לא, אני לא יכול להישאר, כיוון - - -

יואב קיש: אז לא אונסים אותך.

עודד פורר: אגב, לפני שנייה אמרתם שאפשר להישאר מקסימום שנה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: מה שאמרתי זה ככה.

יואב קיש: מה שאמרנו עד עכשיו, שמי שרוצה יכול להישאר ולממש את זמן הזיכיון שלו, להם יש רק שנה.

יואב קיש: אני לא מוכן שיתחילו פה התמחרות - אני נשאר, אני עוזב, זו לא הכוונה.

יואב קיש: לכן אמרתי פה משהו שאנחנו נחשוב עליו, האם את ההחלטה לעבור ואת ההגדרה הזו של הוראת שעה אנחנו משאירים אותה פתוחה לכל אורך הזיכיון, או שנגדיר זמן מסוים.

עודד פורר: אני חושב שאנחנו צריכים להגדיר, אותה.

עודד פורר: ואני חושב שכולם צריכים לעבור בסוף להיות תחת רישיון ותחת רגולציה אחת – זה הדבר הנכון.

עודד פורר: אבל כדי שזה יקרה, אנחנו צריכים להיות מספיק מקלים ומספיק פתוחים ומספיק מבינים, שכדי לקיים חלק מהערוצים, זה לא להשאיר להם גם - תראו, נורא קל לנו כמחוקקים, נגיד, אנחנו נשאיר לכם משקולות על הגב שתישארו חיים, מה שנקרא, אתם לא תוכלו לחיות באמת, אתם כל פעם תוכלו להרים את הראש מעל המים, לקחת אוויר, ולרדת חזרה לצלילה, זה לא הערוצים שאנחנו רוצים, לא בשפה הערבית, לא בשפה הרוסית וגם לא אחרים.

עודד פורר: אם יש אינטרס, ואני חושב שיש פה הסכמה בקרב כל חברי הוועדה – אתם מכירים את היושבים כאן, שלמדינת ישראל יש אינטרס שיהיה ערוץ בשפה הערבית-ישראלי, שיהיה ערוץ בשפה הרוסית-ישראלי, שייתן שרות לאזרחים.

עודד פורר: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו בחקיקה, איך אנחנו מאפשרים להם לחיות, ולחיות בכבוד כדי שהערוצים האלה יהיו מספיק איכותיים.

אחמד טיבי: בלי לדחות את ההכרעה למועד לא ידוע.

<דב אברמוביץ: בגלל המעבר הזה לחוק הרשות השנייה, אני לא רוצה שמצבנו יורע.

<דב אברמוביץ: כלומר, באותה מידה שיכולנו לבוא למועצה לשידורי כבלים ולוויין עד היום, וככל שיש איזשהו חסר מסוים לבקש, מה שנקרא, הוראת השלמה, כלומר, שנוכל להשלים את זה משך פרק זמן עתידי, שאותה זכות תישמר בידינו גם אם הוא עבר לחוק הרשות השנייה.

יואב קיש: אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: חברים, ראשית, דבורה העבירה לי בקשה.

יואב קיש: אני רוצה להעביר את זה להתייחסות ליועצים המשפטיים, נדון על זה בהמשך.

יואב קיש: אני מעלה לרביזיה את ההצעה לגבי נושא של החלוקה הפנימית בתוך הסוגה עלית.

יואב קיש: מי בעד לפתוח את הרביזיה, שירים את ידו?

יואב קיש: בעד – רוב

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

<לאה ורון: חבר הכנסת ישראל אייכלר, מצביע במקום חבר הכנסת יעקב אשר.

<לאה ורון: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, מצביע במקום יואב בן צור.

יואב קיש: פתחנו לרביזיה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שעשינו דיונים ארוכים, ואנחנו פשוט הולכים - התיקון היחידי שאני מציע, זה לבטל את החובה של 20% מיוחדות, ולכן, זה יישאר על 20% דרמה ו-20% דוקו, דוקו כהגדרתו גם סרטים וגם דוקו.

יואב קיש: זאת ההצעה.

יואב קיש: אני לא רוצה לעשות פה דיון ארוך.

יואב קיש: הח"כים כבר ישבו ודיברו.

יואב קיש: סך כל ההצעה - 15% מההכנסות, אני משאיר את זה על 15%, למרות ששמענו קולות מפה ולשם.

יואב קיש: 50%, 50% בהפקות מקומיות חיצוניות, מה שנקרא, מה שגם פה היה לחצים מאוד כבדים מכל הגורמים.

יואב קיש: בנושא של החלוקה הפנימית, כפי שאמרתי 20% ו-20%.

<אוסנת טרבלסקי: אני אשמע אולי כמו תקליט שבור, אבל בתוך כל הדיון הזה, אנחנו באמת מרגישים שאנחנו כאילו כל הזמן מנתקים את האבן הזאת שהולכת וגדלה ומוחצת אותנו.

<אוסנת טרבלסקי: אני מבינה שהערוצים בהפסדים, אבל הפיצול הוא היה ברור כבר לפני שנים, ונעשה מלכתחילה בהסכמתם.

<אוסנת טרבלסקי: עכשיו זה לבוא ולהגיד, אנחנו מפסידים, אנחנו מפסידים.

<אוסנת טרבלסקי: אז אני מבינה שמפסידים, ואנחנו בעד לתת הקלות מסוימות, אבל לא צריך שזה יבוא על חשבוננו.

<אוסנת טרבלסקי: ה-20% שאתם רוצים שאנחנו נסכים להם, הם הורדה של חצי מהמחויבות שיש היום.

<אוסנת טרבלסקי: היום יש 40% דרמה, ו-32% הפקות דוקו, ואתם רוצים שנרד ל-20% ו-20%, זו הורדה מאוד דרמטית מבחינתנו.

<אוסנת טרבלסקי: אנחנו יכולים להסכים למינימום של 30% בדרמה ו-30% בדוקו, כדי לשמר איזשהו מצב, ובתוך הדוקו, אני כן רוצה שתהיה הפרדה, בגלל שיש לנו מלחמות גם היום כשהם צריכים לעשות את הדוקו הסוגה עלית, והם יודעים בדיוק במה מדובר.

<אוסנת טרבלסקי: יש לנו כל הזמן מלחמות שאנחנו צריכים להוכיח שלצלם את יעל בר זוהר בג'ונגל בברזיל זו לא הפקת דוקו.

<אוסנת טרבלסקי: ואם אתם לא תעשו את ההבחנה הזאת, אז זה מה שנראה בטלוויזיה, ותיקחו את זה על אחריותכם.

עודד פורר: רגע, זו החלטת רגולציה של הרשות השנייה.

<אוסנת טרבלסקי: לא, זו החלטה שיש דרך ויש אמצעי לבדוק את מה שדוקו - - -

יואב קיש: אני רוצה להגיד לך, שיש פה מורכבות ניהולית מאוד גבוהה, שבעולם של תחרות, ובעולם של שוק חופשי לא יכולה להמשיך, ברמה כזו שרצו לבטל לגמרי את כל המגבלות קטגוריה.

יואב קיש: בתוך הסוגה עלית, בניגוד לדעת השר, אם היה נציג השר, השר אמר, אני רוצה אפס רגולציה ולא רוצה כלום.

יואב קיש: בניגוד לדעת השר, ולמרות הבקשה של הערוצים המסחריים, החלטנו לשמר את העשרים עשרים, כפשרה בעיניי, כמו שאמר חברי איתן כבל, כולם לא מרוצים קצת, זה המצב הנכון.

<אוסנת טרבלסקי: ובתוך הדוקו, למה אי אפשר לעשות הפרדה, מה זה מפריע?

יואב קיש: כי אני רוצה לפשט את זה.

<אוסנת טרבלסקי: אתה רוצה לפשט, אבל זה להרוג אותנו.

<אתי בנדלר: אני מבקשת להבין בדיוק על מה מצביעים.

<אתי בנדלר: חובת הפקה בשיעור של 15% לטובת הפקות בסוגה עילית לא הייתה הצבעה.

יואב קיש: נצביע על כל המכלול.

<אתי בנדלר: דבר שני, מתוך החלוקה של 50% 50%, האם זה מתוך כלל ההפקות המקומיות שהם מבצעים בין אלה שהם מחויבים להם שזה ה-15% ז'אנר עליון, ובין אם הפקות מקומיות אחרות שלהם, או רק מתוך הז'אנר העליון, ואחר כך נושא של החלוקה פנימית.

יואב קיש: אני אסביר בדיוק, ואנחנו מצביעים על זה כמכלול.

יואב קיש: ראשית, 15% מההכנסות - על ההכנסות כבר דיברנו, ודיברנו גם על העניין הזה של 15% והמשמעות היא סוגה עלית כהגדרתה לפי הסוגים שקיימים בהגדרה.

יואב קיש: אנחנו לא נוגעים בסוגים של ההגדרה, ולא נוגעים בנאותות הפקה - זה 15%.

יואב קיש: לגבי 50% אני פשוט מחליף את המספרים שכתובים היום – 35% ו-65% ו-50%, 50% - לא משנה מהמהות כלום, איפה שזה רשום היום, אנחנו עוברים ל-50%, 50%.

עודד פורר: להבנתי, זה הכול.

עודד פורר: אומר היושב-ראש לא משנה, רק את היחסים.

יואב קיש: אני משנה את היחס.

יואב קיש: אני אפילו לא נכנסתי – מה שכתוב היום בחוק.

<אתי בנדלר: אז מתוך כלל ההפקות המקומיות שלהם 50% צריכים להיות הפקות.

יואב קיש: מה שכתוב היום בחוק.

יואב קיש: במקום 35%, 50% ובמקום 65%, 50%.

יואב קיש: הנושא השלישי - החלוקה בתוך הסוגה עילית, אני לא משנה את ההגדרות.

יואב קיש: יש לנו עדיין את כל ההגדרות, אבל אני אומר דבר אחד, כל הנושא של האחוזים בתוך החלוקה יבוטלו מלבד שני הסעיפים שהגדרנו – 20% מינימום לדרמה, ו-20% מינימום לדוקו, שדוקו מכיל בתוכו שתי קטגוריות – דוקו סרטים ודוקו רגיל.

<אוסנת טרבלסקי: זה מכירת חיסול שלנו.

יואב קיש: מי בעד ההחלטה שירים את ידו?

יואב קיש: בעד – רוב

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: פה אחד, ההחלטה התקבלה.

יואב קיש: אני ממשיך.

יואב קיש: יש את הנושא שעצרנו קודם עם נושא ערוץ הידברות.

יואב קיש: אני מבין שהיה שיח גם עם השר, וגם עם היועצים המשפטיים.

יואב קיש: כאשר דיברנו, דיברנו על כיוון – אני רוצה להעלות את זה רגע לוועדה.

יואב קיש: ברור שאם אנחנו נכנסים לנושא של הגדרה של פרסומת עצמית, יכול להיות שאנחנו נכנסים למקום שיהיה לנו קשה להגדיר אותו במדויק למקום שאנחנו רוצים.

יואב קיש: לכן, אני מציע הצעה, ואני רוצה לשמוע התייחסות של היועצים המשפטיים, וגם של יועץ של ערוץ הידברות.

יואב קיש: נמצאת אתנו גם היושב-ראש של כבלים ולוויין.

יואב קיש: אני מבין שיש לכם אפשרות לעשות פרומואים בערוצים האלה?

יואב קיש: באיזה מגבלות?

חי שגב: נעשים.

חי שגב: אתה מתכוון לחסויות אולי.

יואב קיש: כן, את צודקת.

יואב קיש: חסויות.

חי שגב: יש כללים מאוד ברורים לחסויות, זה סט שלם של כללים.

יואב קיש: יש שם מגבלה של זמן, איזה מגבלות יש שם?

חי שגב: בוודאי.

חי שגב: יש מגבלה של זמן, של צורה, וכיוצא באלה.

יואב קיש: אני רוצה פשוט להכניס את המטרה שלהם דרך הנושא הזה של חסויות.

יואב קיש: השאלה שלי היא כזו, האם אני יכול להגדיר קטגוריה שבה ערוץ שהוא מלכ"ר יוכל בחסויות להעביר חסות של פעילות, כמו שהגדרנו פה, פעילות שכלולה במסגרת מטרותיו עד ל-30 שניות, ואז אני נשאר בתוך המסגרת הקיימת.

חי שגב: אני באמת לא יודעת.

חי שגב: אני רוצה לומר שהמועצה יצאה רק השנה לשימוע רחב מאוד בנושא החסויות.

חי שגב: היא שמעה את כלל הגורמים בשוק, והיא תיקנה בהתאם.

חי שגב: אני באמת לא יודעת לתת לך תשובה.

חי שגב: אני חוזרת ואומרת שהפתרון כפי שהמועצה ראתה ועדיין רואה אותו, זה בהפעלת סמכות השר.

יואב קיש: אני יכול להיעזר בכם.

יואב קיש: אני מבין שאתם חושבים שזה דרך השר, בעניין הזה הבנתי שזה קצת יותר מורכב, זה בהחלטת הוועדה והממשלה, לא רוצה להיכנס לזה.

יואב קיש: לתפיסתי, אני רוצה דרך הוועדה הזו להגיע לפתרון, וחשוב לי.

יואב קיש: אני רוצה לשאול אותך אם אפשר דרך הערוץ הזה של החסויות, להיכנס להגדרה שתאפשר לנו להרחיב טיפה.

חי שגב: לא בכללים הנוכחיים.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אני רוצה להוסיף בחקיקה כללים שיאפשרו חסות למלכ"ר - שייתן לו מעט יותר גמישות.

חי שגב: כדי לתת התייחסות רצינית ואינטליגנטית, אני אקדים ואומר, צריך לבחון את זה.

חי שגב: אבל אני כבר אומרת לך, שיש עם זה בעייתיות מאוד גדולה, מפני שהנושא של חסויות זה שדה מוקשים, הוא שטח אש ושטח מריבה.

חי שגב: אני כן יכולה לדמיין לעצמי איך בתיקון כזה אנחנו מדרדרים את כל העניין הזה ופותחים את הכבלים והלוויין לפרסום – דה-פאקטו, מה שהערוצים המסחריים מאוד לא יאהבו ובצדק.

יואב קיש: אני מסכים, אבל בגלל זה אני מגביל את זה.

יואב קיש: הרי זה מוצר קיים.

יואב קיש: אם אני הולך לפרסומת עצמית ונכנס להגדרות וכאלה, זה באמת משהו - - -

חי שגב: זה מדרון חלקלק.

חי שגב: אני חושבת שהפתרון פה לא צריך לעבור דרך תיקון עקרוני.

חי שגב: אני חושבת שזה לא מקרי ולא שרירותי שהחוק מתיר סמכות לשר במקרים חריגים מסוימים להפעיל אותו, זה לא מקרי, זה לא חסר דעת.

יואב קיש: אני רוצה לפתור את העניין הזה בוועדה הזו.

יואב קיש: אני אומר לך עוד פעם, אני שומע את המצוקה, ואני שומע את זה גם מחברי כנסת שהנושא חשוב להם.

יואב קיש: אני לא רוצה להשאיר את זה רק לסמכות הממשלה, חשוב לי לפתור את זה גם בוועדה הזו.

חי שגב: זה לא רק סמכות ממשלה.

חי שגב: זה על-פי החוק צריך להביא את זה לאישור ועדת הכלכלה.

<נגה רובינשטיין: יש דרך מלך בחוק.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: דרך המלך זו הוועדה הזו, היא גם ועדה של המחוקק, וגם לה יש סמכות לעשות את השינוי הזה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לעדכן את הוועדה, אדוני היושב ראש, ששלושה שרים כבר התבקשו, ואני משבח את המועצה לכבלים שאפילו ניסחה את הנוסח הזה, מה שצריך השר לחתום כדי שזה יהיה בסדר.

ישראל אייכלר: שלושה שרים אמרו שהם לא יכולים, וביקשו ממני, תציע הצעות חוק.

ישראל אייכלר: עכשיו יש הזדמנות לעשות את זה בחוק.

יואב קיש: אני מציע ככה.

יואב קיש: כמו שניסחו את הנושא דרך פרסומת עצמית, אני מבקש שתנסו דרך הנושא של החסות למצוא את הכללים שהיא קיימת לנו כבר, ונכון שאולי היא שדה מוקשים.

יואב קיש: לא אמרתי שנפתור את נושא החסויות, אבל אני כן רוצה נישה למלכ"רים בנושא חסויות שתאפשר את העניין הזה.

ישראל אייכלר: לצורך העניין גם המנהלת לכדורגל היא מלכ"ר.

יואב קיש: בסדר, מינהלת לכדורגל שיהיה לה מלכ"ר עם ערוץ שתוכל לעשות חסויות במסגרת ההגדרות האלה.

יואב קיש: לא פתחתי את הכול.

<דנה נויפלד: גם קופת חולים יכולה להיות מלכ"ר לעשות חסויות לתרופות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אותן בעיות יש בפרסומת עצמית - - -

יואב קיש: לא בטוח.

ישראל אייכלר: אני מכיר את הנושא.

ישראל אייכלר: בוא נעשה את זה פרסומת עצמית כדי שלא יהיו תקדימים כמו שהם אומרים, אפשר להכניס את מה שהציעו אז למועצה, רק ערוץ שהפיק כבר 4,000 שעות הפקות עצמיות, המלכ"ר יוכל להיות בזה, ואז בוא נראה את כל אלה עושים 4,000 שעות הפקה עצמית.

<דנה נויפלד: לדבר לגופו של ערוץ כזה או אחר, אני מדברת עכשיו לגופו של ערוץ, אבל הבעיה היא עקרונית.

<דנה נויפלד: הרי כל התיקון שאנחנו עושים כאן כרגע, הוא לאפשר פרסום בתוך ערוצים שיוכלו לבוא ולשדר מה שהם רוצים ולשדר פרסומת.

<דנה נויפלד: חסות של 30 שניות זה פרסומת, בוא לא נשלה את עצמנו, זה פרסומת.

<דנה נויפלד: מה זה תשדיר?

<דנה נויפלד: זה תשדיר של 30 שניות, אבל זה פרסומת.

<דנה נויפלד: כל הרעיון של התיקון, של להכניס ערוצים מסחריים שאין להם שום מחויבות, שיכולים לשדר מה שהם רוצים, זה בשביל ליצור פלטפורמה שכל ערוץ שרוצה יוכל לבוא לשדר מה שהוא רוצה, ולשדר פרסומת.

ישראל אייכלר: פרסומת עצמית.

מיכאל מלכיאלי: בשביל ניסינו לצמצם את זה לעצמית.

ישראל אייכלר: פרסומת עצמית יש הגדרה ברורה.

יואב קיש: ארבעה ערוצים ייעודיים – אני מדבר על הייעודים שהיו בכבלים ולוויין שהופכים להיות זעירים, הם בהגדרה באו ממודל עסקי של פרסומות, ולכן, קל לי להעביר אותם לרשות השנייה ולבסס אותם שם.

יואב קיש: ערוצים אחרים זה סיפור אחר לגמרי, אני לא רוצה להיכנס לזה.

<דנה נויפלד: כל הרעיון היה לבוא ולייצר מסגרת מסודרת שהיא לא פרטנית כלפי ערוץ מסוים.

<דנה נויפלד: מה שאתה עכשיו עושה - אתה תופר חליפה ספציפית לערוץ מסוים, ואתה עוד לא יודע עכשיו, ואתה רוצה לעזור, שוב, אני לא קושרת את זה לערוץ ספציפי, אבל יבואו אחר כך עוד בעלי חליפות דומות, ירצו בדיוק אותו דבר.

<דנה נויפלד: אני יכולה לתת דוגמאות מהגיגי ראשי על קופת חולים כללית, בלי להעליב את הקופה, שאחר כך יוצרת ערוץ בריאות, עושה פרסומות למכירת השירותים שלה ולמכירת תרופות, זאת לא הכוונה.

<דנה נויפלד: הכוונה שכל מי שרוצה לבוא ולהיות פלטפורמה לפרסומות, יבוא והתכבד, ויהיה פלטפורמה לפרסומות ויהיו כללים שיחולו עליה.

מיכאל מלכיאלי: והם עשו 4,000 שעות עם תכנים.

ישראל אייכלר: אני מציע, אדוני היושב ראש, נאשר את זה, ואם בעוד שנה אנחנו נחליט שרוצים להיכנס לרשות השנייה או אחרים יחליטו שרוצים להיכנס לרשות השנייה, אין שום בעיה לבטל אחר כך את החוק הזה.

יואב קיש: אני מרגיש שצריך עוד עבודה על הסעיף.

ישראל אייכלר: המועצה כבר לפני שנתיים הציעה את הנוסח הזה.

יואב קיש: המועצה אומרת שהשר צריך לעשות, והשרים לא עשו כלום.

ישראל אייכלר: אני מציע שהשר יעשה, ומה שהמועצה אומרת - - -

<דנה נויפלד: כי זה לא כזה פשוט.

ישראל אייכלר: אין שום תקדים.

ישראל אייכלר: אם עושים 4,000 שעות, אין אף אחד שיכול - - -

יואב קיש: אנחנו נדון בנושא הזה ביום שלישי, זה יהיה הנושא הראשון בסדר היום, זו הפגישה הבאה.

יואב קיש: אני מבקש שעד יום שלישי, גם חברי הכנסת, גם עם יושב-ראש מועצת כבלים ולוויין, עם היועצת המשפטית של משרד התקשורת, תשבו, תפגשו, תנסו למצוא משהו שיזקק את הצורך, לא יעשה פה פתיחה רחבה מדיי, וייתן מענה למקומות של מלכ"רים שאנחנו רוצים לעזור להם.

יואב קיש: תודה.

<מיכל רפאלי כדורי: כל חוק התקשורת מתעסק בזה שמי שמשדר לא יכול לקדם את העניינים של מי שמחזיק בו - של בעל המניות שלו, של הבעלים שלו.

<מיכל רפאלי כדורי: מילא אם היית אומר, הוא רוצה להתפרנס, תנו לו חסויות.

<מיכל רפאלי כדורי: יעשה חסויות של חברת חשמל, של עיריות של מה שמותר לעשות.

<מיכל רפאלי כדורי: לא, הוא רוצה לקדם עניינים אחרים של עצמו, ואתם מסדרים את זה רק לו.

יואב קיש: לא רק לו, לכל מלכ"ר.

<מיכל רפאלי כדורי: לא לכל מלכ"ר, זה לא, אין מלכ"רים.

<מיכל רפאלי כדורי: אם הוא משדר, שיקדם את עצמו, ולא עניינים אחרים שלו.

<מיכל רפאלי כדורי: שיקדם את השידורים שלו.

<דנה נויפלד: זה לא רק פרומואים לערוץ, לעסקים אחרים – פעילויות, איזה פעילויות?

איתן כבל: אני רוצה לחדד את זה, כדי שיהיה יותר קל במחשבה.

איתן כבל: יש כאן נקודה כזו, ואני אבהיר אותה, וגם החשש שלי שהצגתי אותו בפני המכובדים.

איתן כבל: כשאתה בא ואתה אומר לי, תשמע, אני ערוץ הידברות, עושה פעילויות כאלה, אני עושה בשישי שבת, עושה פעולה ענייני משפחה - לגיטימי, אתה יודע, אומר מי שרוצה לבוא ולהירשם.

איתן כבל: אלא מה, איפה הבעייתיות?

איתן כבל: ולזה צריך לתת את הפתרון.

איתן כבל: הרי מה זה?

איתן כבל: הם לא עושים את זה באוויר, ברחוב.

איתן כבל: הוא אומר, אני מזמין אתכם למלון זה וזה ששם יש מערכת כלכלית שנסבה סביב העניין הזה.

איתן כבל: ואם יש מענה, אני לא יודע להגיד אותו.

איתן כבל: אני לא הקדשתי לזה יותר מדי מחשבה כדי שאני אוכל לתת מענה, זה החשש שברגע שאתה בעצם עושה פעולה, אתה עושה פעולה כלכלית בעניין אמתי – כל כולה רוצה לבוא ולהגיד, חברות וחברים, אני רוצה להזמין אתכם לאירוע, למפגש כזה או אחר, הכי נקי, הכי, הכי.

איתן כבל: איך אתה בעצם מוריד את העניין הכלכלי שלא הופך כבר את הידיעה הלאקונית הזו, או לחסות או לפרסום כזה או אחר, וזה לא פשוט.

איתן כבל: צריך לשים את הדברים כמו שהם, כי אם לא, אני אומר לכם, ואני אומר את זה לחברים שאני רוצה לעזור להם - שלא ייווצר מצב שמחר זה לא יעמוד בשום מבחן.

מיכאל מלכיאלי: זה לא מלכ"ר.

איתן כבל: תפסיקו עם המלכ"ר הזה, אני רוצה להיות ממוקד.

איתן כבל: אני רוצה לשים אתכם על העניין שאומר שמישהו מרוויח כלכלית מהסיפור הזה.

עיסאווי פריג': יותר מכלכלית.

איתן כבל: הרי זאת הבעיה.

איתן כבל: מה זה חשוב – עכשיו את לוקחת אותו לפה, קופת חולים, מלכ"רים.

איתן כבל: בסוף, גם אם הוא מלכ"ר מישהו מרוויח.

איתן כבל: זאת אומרת, מישהו מרוויח, לא רק קיבל את הכסף, אומר לאנשים ברחוב, הרווחתי את זה עכשיו מהחסות, קחו כל אחד, מי שבמקרה עבר כאן יקבל את הכסף מההכנסה – זאת הבעיה, וזה מה שלא יאפשר להם לעמוד באותו מבחן.

איתן כבל: אם זה היה כמו שנתתי לך את הדוגמה, שהמורה בכיתה קמה ואומרת, תלמידים היום העירייה מארגנת, מי שרוצה ספורט בריא וזה – רק אחר כך התברר שהמדריך מקבל 20% מהמורה.

רועי פולקמן: הערה פרוצדורלית.

רועי פולקמן: בסוף אני חושב שיש פה משהו קצת לא הגון מהצד השר והממשלה כלפינו.

רועי פולקמן: כלומר, אני מבין את המצוקה, אני לא מתעלם ממנה.

רועי פולקמן: אבל יש פה או אירוע שהשר צריך לקבל הכרעה מה עושים איתה, ואם יש נוהל שהשר יכול לאשר אותו על-פי המלצות מועצת הכבלים והלוויין שיאשר, ואם הוא מצפה שהכנסת תאשר משהו אחר, שהממשלה תגבש מתווה.

רועי פולקמן: כלומר, מנסים קצת לאנוס אותנו, לעשות איזה משהו שהוא שעטנז שזה לא תפקיד הוועדה הזאת.

רועי פולקמן: אני חושב שבסוף, יש כאן ממשלה, יש כאן משרד תקשורת, יש דרך מלך.

מיכאל מלכיאלי: בחוק הועדה מטפלת?

יואב קיש: אל תוותר, אני לא מוותר.

רועי פולקמן: לא, אני - - - שהמלצת הממשלה תהיה שהוועדה צריכה לתקן.

מיכאל מלכיאלי: אז תשהה את החוק הזה עד שהשר יחתום.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים איך זה נראה.

ישראל אייכלר: אני מודיע לך, אני שם רביזיה על כל החוק ועל כל הסעיפים עד שהממשלה תחליט.

רועי פולקמן: זו לא שיטה אייכלר.

ישראל אייכלר: אה, זו לא שיטה.

מיכאל מלכיאלי: לא, לשלוח לשר זו גם לא שיטה.

רועי פולקמן: מה זה הדבר הזה?

מיכאל מלכיאלי: במשך כל הימים סופרים פה לכל הערוצים - - -

יואב קיש: חברים, עכשיו אני מדבר.

יואב קיש: אני רוצה שתבין, חבר הכנסת פולקמן, עם כל הכבוד לשר ולממשלה, בוועדה הזו אנחנו עושים מה שנכון לעשות במשק, בשוק הזה לתפיסתנו.

יואב קיש: אם אנחנו היינו מחכים לממשלה ולשר, אז לא היה שוק, לא היו ערוצים ולא היה כלום.

יואב קיש: יושב לידי חבר הכנסת איתן כבל, והוא יגיד לך את זה בפה מלא בדיוק אותו דבר.

יואב קיש: לכן אני לא מתעלם גם מדרישה של חברי כנסת אחרים, ובכוונתי להביא לפתרון שלה כבר בוועדה הזו, כי אם אני אחכה לממשלה, רק מהבקשה אני כבר צריך לגרור את הקריאה השנייה והשלישית.

יואב קיש: אני חוזר על הצעתי לעניין.

יואב קיש: אני מבקש מחברי הכנסת הרלבנטיים שנמצאים פה, לשבת יחד עם היועצת המשפטית של משרד התקשורת, ויחד בבקשה להיעזר במועצת הכבלים והלוויין, לנסות למצוא את הדרך שהכי תפתור את הבעיה שהציג אותה היטב פה חבר הכנסת כבל.

ישראל אייכלר: אולי ניתן ליועץ המשפטי שידברו איתו, אולי יש לו איזה פתרון.

יואב קיש: אני לא רוצה עכשיו.

יואב קיש: אני רוצה שתעשו את זה, ותבואו עם פתרון.

יואב קיש: בישיבה הבאה ביום שלישי נתחיל בזה.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להגיד במשפט אחד – לשלוח לשר זה לא פתרון.

ישראל אייכלר: שלושה שרים, אחד מהם ראש ממשלה, מאוד רצו אבל פחדו מהתקשורת.

יואב קיש: חבר הכנסת אייכלר, בשביל זה אנחנו פה בכנסת עושים מה שנכון לעשות.

<נגה רובינשטיין: בנוסף לדברים שאמר חבר הכנסת כבל, שמישהו מרוויח מזה, וברור שמישהו מרוויח מזה, ההיגיון הכלכלי שעומד מאחורי המודל, הוא שעוגת הפרסום מוגבלת.

<נגה רובינשטיין: וכל שקל שהולך לחסות, הוא שקל שנלקח מהפרסומות.

<נגה רובינשטיין: ולכן, מהרגע שפותחים כאן את הפתח לגורם מסוים, מלכ"ר, לא מלכ"ר, זה בכלל לא משנה, זה אומר ששוק הפרסום של הערוצים המסחריים עכשיו הזעירים והגדולים נפגע, ולכן צריך להביא את זה בחשבון.

יואב קיש: תודה.

ישראל אייכלר: הרי יש פה הטעיה, מה שהיא אמרה זה הטעיה.

יואב קיש: זו דעתה, אף אחד לא אמר קיבל את דעתה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לפרוטוקול להודיע, שלא מדובר פה בפרסומות, כי הפרסומות מוגבלות רק לפעולות התאגיד במסגרת - - - אז אל תגיד לי קוקה קולה.

יואב קיש: חבר הכנסת אייכלר, זו דעתך.

יואב קיש: אמרה פה נציגה של הערוצים המסחריים את דעתה.

יואב קיש: לא קיבלתי את דעתה, וגם לא קיבלתי את דעתך.

יואב קיש: כל אחד זכאי לדעתו.

ישראל אייכלר: הבעיה שאם לא תקבל את דעתי, אני לא מקבל את דעתך.

יואב קיש: בסדר, גם בסדר, זו זכותך המלאה.

יואב קיש: אני אמרתי בצורה הכי ברורה.

ישראל אייכלר: אני אומר בצורה הכי חמורה, שאני לא חושב לוותר על העניין הזה - - - אם הידברות לא יסודר, אני מבקש לעשות רביזיה על כל הסעיפים ועל כל החוק ועל כל הממשלה.

יואב קיש: אין לי שום בעיה, תעשה רביזיה.

יואב קיש: חבר הכנסת אייכלר, אם זו הגישה, אני גם לא דן בזה בישיבה הבאה, מה זו הגישה הזאת?

ישראל אייכלר: אל תדון.

ישראל אייכלר: הגיע הזמן שהממשלה הזאת תתפרק.

יואב קיש: אנחנו עוברים לסעיף הבא.

<אתי בנדלר: אני צריכה לדעת – האם אדוני מגיש באופן רשמי בקשה לדיון מחדש בכל הסעיפים שהוצבעו עד כה?

ישראל אייכלר: אני רוצה להתייעץ עם יואב קיש.

יואב קיש: הוא צודק.

יואב קיש: חברים, אני מכבד מאוד את דעתך, אנחנו נעשה פה מאמץ מאוד אמתי וכנה, כי ראיתי שהשרים מתקשים, ואנחנו פה קצת יותר מצליחים להזיז דברים.

יואב קיש: שמעתם התייחסותי לחבר הכנסת פולקמן בעניין.

יואב קיש: היא בסך הכול אמרה את דעתה, ובזה הסתיים העניין.

יואב קיש: אני ממשיך.

יואב קיש: אני רוצה לסכם את הדברים שדיברנו עליהם.

יואב קיש: חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני רוצה לסכם את נושא חובות העבר של הערוצים.

יואב קיש: אנחנו מבקשים גם ממשרד התקשורת – יש לכם הרבה עבודה, דנה.

יואב קיש: להביא לנו בשאיפה לישיבה הבאה שזה יום שלישי, את המתווה שאתם רואים לנכון שאתו אנחנו נוכל לאפשר לערוצים האלה להמשיך לפעול כי זו כוונת הוועדה הזאת.

יואב קיש: ושלא, אחרי שעשינו את כל המעבר, הם נסגרים יום למחרת, כי אז נכשלנו בתפקידנו, הכול בכפוף החוקיות שקיימות.

עיסאווי פריג': ולחשוב מחוץ לקופסא – דנה.

איתן כבל: מחוץ לקופסא אין חובות.

איתן כבל: ..

יואב קיש: אני אומר ליועצת המשפטית שזה חייב להיכנס בחוק.

יואב קיש: יש נושא שאומר שלא יכול לקבל רישיון לשידור ברשות השנייה מי שיש לו איזושהי הפרה של חובות כלפי המדינה או משהו כזה.

יואב קיש: נכון, יש דבר כזה?

<ניר שויקי: זה לפי חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: יש הגדרה של משדר מפר.

<קריאה: משדר מפר, שזה בעל רישיון או בעל זיכיון לפי חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: אה, אז אתם לא נופלים לקטגוריה הזאת.

יואב קיש: אני רוצה להבהיר, וליועצת המשפטית אני אומר את זה, שלא תהיה סיטואציה מוזרה שבגלל טענות להפרות כביכול בעבר, במועצת הכבלים ולוויין, הם לא יוכלו לקבל מטעם הרשות השנייה.

יואב קיש: זה הכול.

<אופיר ביתן: כי גם 24 והפקות של קשת שם, אז אולי כן להחריג את זה.

יואב קיש: את הסעיף הזה צריך להחריג.

<קריאה: יש עם זה בעיה 33א רבתי ב(1)

יואב קיש: אז להחריג את זה, כדי שלא יהיה סיטואציה שנמצא את עצמנו עושים את הכול, ואז על איזשהו טקניקלטי נופלים.

יואב קיש: אני רוצה לדבר על שני סעיפים מאוד משמעותיים - סעיף 5 וסעיף 24.

יואב קיש: יוליה, אתם הגעתם להבנות בסעיף 5 ו-24?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אנחנו הגענו להבנות בעיקר לגבי 24.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לגבי סעיף 5 בחוק ההסדרים.

יואב קיש: לא עזבי את חוק ההסדרים.

יואב קיש: אני ביקשתי שמהבוקר תעבדו ותביאו לנו עבודה מוגמרת על סעיף 5 ו-24 – זה נעשה או לא נעשה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זה נעשה.

יואב קיש: אז תעשו.

יואב קיש: מה שהגעתם להסכמה, נעשה עכשיו – זו הכוונה שלי.

יואב קיש: אני רק רוצה להגיד לפורום כדי שיבינו מה הסיטואציה.

יואב קיש: סעיפים 5 וסעיף 24, נוגעים בליבת האחריות של הרשות השנייה.

יואב קיש: אפשר להסתכל ולראות פה ולהבין שהם סעיפים שנבעו מצד אחד בעולם של רגולטורים.

יואב קיש: אני מבקש שתסיימו את העבודה הזאת ותציגו לנו את ההסכמות.

יואב קיש: הערתי על זה פעם קודמת.

יואב קיש: אמרתי, והם עשו עבודה, והיה ביניהם חילוקי דעות.

יואב קיש: אמרתי שאני רוצה לגמור את זה, ומהבוקר עובדים על שני הסעיפים האלה.

יואב קיש: נמשיך אחר כך.

יואב קיש: סעיף 33 עמוד 19 פרק ג' – זיכיון ורישיון לשידורים, חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: אני מזכיר לכם מה שאנחנו עושים פה.

יואב קיש: אנחנו עוברים על חוק הרשות השנייה, ואנחנו מחריגים מתוכו מה שלא רלבנטי לערוץ זעיר, מהכוונה שזה המסלול הקל ברגולציה שיאפשר לשחקנים להיכנס ולהתמודד ולבנות ערוצים עם פוטנציאל לצמיחה, כאשר הם יעברו את ההכנסות של 80 מיליון שקלים, הם ייכנסו לרגולציה מלאה של ערוץ של רשות השנייה.

יואב קיש: ערוץ 9 פה.

יואב קיש: ערוץ 20 פה.

יואב קיש: ערוץ "הלא" פה, קשת, רשת, פה, כי אתם האנשים החשובים לדיון כרגע.

<נגה רובינשטיין: הגענו כבר ל-33 א רבתי.

<נגה רובינשטיין: 32 נעשה תיקון שכבר הייתה עליו הצבעה.

יואב קיש: אנחנו בעמוד 20 33א "המועצה רשאית להעניק רישיון לשידורי טלוויזיה למבקש רישיון כאמור בסעיף זה, המבקש בהתקיים כל תנאים אלה".

<מירי נאור אליאס: אנחנו דיברנו על זה שיש כאן התייחסות לערבות בנקאית להבטחת הוצאות, ומכיוון שלערוצים זעירים לא תהיה - - -

יואב קיש: ערבות בנקאית – אני רוצה לקחת את המודל הקיים ברשות הכבלים ולוויין.

יואב קיש: יותר מזה, אני רוצה שאתם תעבירו את הערבות הקיימת שלכם אצל המועצה כבלים ולוויין ביום שאתם מעבירים הם תעבור, לא תצטרכו להביא עוד ערבות.

יואב קיש: אין כוונה שתביאו עוד ערבות, אלא תסבו את הערבות.

יואב קיש: הבנתי שיש הליך בנקאי שמאפשר את זה.

יואב קיש: לכן, מה שאנחנו כותבים שני דברים.

יואב קיש: ראשית, הערבות הבנקאית האוטונומית, איפה כתוב הגובה שלה?

יואב קיש: תקני אותי בבקשה ד"ר יפעת, אני מבין שזה סביב השלושה מיליון שקלים אצלכם?

יואב קיש: המנכ"ל, אני לא רוצה לכתוב את זה בחוק, אבל המשמעות היא שהערבות צריכה להיות סביב השלושה מיליון שקלים גם כן לפי מה שיש במועצת כבלים ולוויין.

<מירי נאור אליאס: אבל אומרת יושבת ראש המועצה, שהערבויות לא זהות לכל הערוצים.

יואב קיש: הם יעשו את זהה לסדר גודל של 3 מיליון.

יואב קיש: הם יישבו עם המועצה כבלים ולוויין, יבינו את ההפרשים - זה יהיה סדר גודל הערבות.

<דב אברמוביץ: למיטב הבנתי, גם הצביעו על זה גם בישיבה קודמת ביחס לערוצים הקיימים.

יואב קיש: לגבי ערוץ זעיר חדש, שזה מה שאנחנו מדברים, אני אומר שזה צריך להיות סביב השלושה מיליון, וזו החלטה של הרשות השנייה.

יואב קיש: נושא הוראת המעבר, כשאתם עוברים, אתם עוברים עם אותן ערבויות, על זה הצבענו, והערבויות האלה מוסבות, והן סביב הסכום הזה.

יואב קיש: יכול להיות שלחלק יהיה קצת יותר, לחלק קצת פחות.

יואב קיש: אתם לוקחים את הערבויות כפי שהיו, לדעתי, הצבענו על כל הנוסח של המעבר.

<מירי נאור אליאס: אפשר הערה לפני הצבעה.

<מירי נאור אליאס: בבקשה.

<מירי נאור אליאס: כרגע ערבויות שיש לנו אצל המועצה, כוללות גם ערבות בגין עמידה בכל מה שקשור לתוכן, ולהשקעה.

<מירי נאור אליאס: מכיוון שלא היו לנו את המחויבויות האלה, אנחנו מבקשים מהרשות השנייה, לשקול ולהחליט האם גובה הערבות תואם למחויבויות שיחולו עלינו.

יואב קיש: אני אעשה סדר.

יואב קיש: לערוץ זעיר חדש, זה יהיה שלושה מיליון שקלים, או סדר גודל לפי החלטת הרשות, אני לא נכנס לזה כרגע.

יואב קיש: לערוצים הזעירים הייעודיים, אני לא משנה, למה?

יואב קיש: כי יש לכם גם חבויות עבר שגם הן עוברות.

יואב קיש: לכן אני לא מסיר לחלוטין את החלק הזה.

יואב קיש: לכן הערבות תעבור בדיוק כמות שהיא, לא להקלה ולא לשלילה.

חי שגב: סליחה, אם תישאר ערבות.

<מירי נאור אליאס: בדיוק, אדוני מבין את החשש מפני חילוט.

חי שגב: אני רוצה להזכיר, שזכותה של המועצה בעינה עומדת.

יואב קיש: כל עוד נשארת, ברור.

יואב קיש: אני מקווה שנסיים את החקיקה לפני שיהיו מהלכים.

יואב קיש: ברור, כל עוד אתם תחת הרשות כבלים ולוויין, אני לא נכנס לניהול, אני מדבר על המעבר.

יואב קיש: בחרתם לעבור ויש ערבות שלא מומשה – בסיטואציה הזו, עליה אני מדבר.

<נחשון אקסלרד: אדוני, כל מה שאמרת, כמובן נכון, ואין על זה ויכוח.

<נחשון אקסלרד: בחוק הרשות השנייה סעיף 33 א רבתי, א2(ב) מדבר על ערבות בנקאית אוטונומית - - -

יואב קיש: היא לא רלבנטית, מסכים, מבוטל.

ישראל אייכלר: מה זה 3 מיליון?

יואב קיש: מחר בא שחקן חדש, רוצה להיכנס, להפעיל ערוץ זעיר, צריך להביא ערבות בנקאית של 3 מיליון שקלים על עמידה במחויבויות שלו שהוא לא משדר פורנוגרפיה, ולא עושה עבירות.

יואב קיש: זה איזשהו סכום שמהווה איזשהו ביטחון של המדינה.

איתן כבל: כל השאילתות שאתה שואל.

ישראל אייכלר: אם רוצים שלכל אחד תהיה אפשרות לכל אחד לעשות.

רועי פולקמן: יש תנאי סף כי גם לא רוצים הפקרות.

רועי פולקמן: יש תנאי סף שמחר בבוקר כל אחד יקים ערוץ - יש תנאי סף מינימליים.

יואב קיש: אתם צריכים להישאר בכבלים ולוויין, אל תתבלבלו.

<יגאל דנינו: אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים להיכנס במסלול הזה.

יואב קיש: התשובה היא לא.

יואב קיש: אתם תמצאו את הפתרון על מה שאני אמרתי לכבלים ולוויין ושם אתם נשארים, אל תלכו לשום מקום אחר.

יואב קיש: בגלל זה ביקשתי שתשבו איתם ותמצאו את הפתרון.

יואב קיש: אני לא הולך לנתיב השני.

יואב קיש: התשובה היא לא - תמצאו פתרון בכבלים ולוויין.

<נגה רובינשטיין: אני רק אזכיר שהרשות השנייה הייתה אמורה בהתאם לבקשתך להגיע היום עם התייחסות לעניין הערבויות הבטוחות.

יואב קיש: יש לכם תשובה?

יואב קיש: אבל נסיים את הדיון הנוכחי.

יואב קיש: לערוץ זעיר זה יהיה 3 מיליון, סדר גודל.

יואב קיש: אני לא יודע, החליטה הרשות השנייה 2 מיליון – 2.

יואב קיש: 4 מיליון – 4.

יואב קיש: זה לא יהיה 20, זה ברור, זה היה בטווחים האלה וזה אתם תחליטו.

<אתי בנדלר: עד כאן אדוני, האם להתייחס לכך בחוק, או שאתה פונה אליהם בעניין הזה.

יואב קיש: לא, אני פונה אליהם.

יואב קיש: אבל את סעיף ב, מה שנקרא 33א2(ב) יבוטל לערוץ זעיר, לא יחול על ערוץ זעיר.

<איתמר אביטן: יהיו ערבויות להפקות מקומיות?

יואב קיש: כרגע לא.

<איתמר אביטן: השאלה אם סעיף א פותר את זה, ערבויות אוטונומיות על - - -

יואב קיש: תקרא את סעיף ב, הוא מדבר על סוגה עלית.

<איתמר אביטן: לא, לא יוכל סוגה עלית, יוכל הפקות מקומיות.

יואב קיש: אם נחליט שיש מחויבות של הפקות, נתייחס לזה כאשר נדבר על זה.

יואב קיש: כרגע אני לא מתייחס לזה.

יואב קיש: לדוגמה, יש פה סעיף שמדבר על ערבות שצריכה להינתן כנגד הפקות סוגה עלית.

יואב קיש: אנחנו אומרים שלזעיר אין סוגה עלית, ולכן, הערבות הזו מבוטלת.

יואב קיש: אבל אם נחליט למחויבות של הפקות מקומיות, אז המשמעות של זה שאולי צריך לגבות את זה גם בערבות.

<נחשון אקסלרד: אבל יש את זה.

<נחשון אקסלרד: יש את זה בסעיף קטן (א).

<נחשון אקסלרד: סעיף קטן (א) מדבר על ערבות בנקאית אוטונומית.

<נחשון אקסלרד: זה הרישיון, זה מסודר באל"ף.

עודד פורר: שלא יהיה בנוסף.

עודד פורר: דיברנו על הפקות, הרי מה הכוונה הפקות מקומיות במינימום ובישראל.

<אתי בנדלר: אולי מישהו שמכיר את ההיסטוריה החקיקתית יכול להסביר מדוע הוסיפו את סעיף קטן (ב) בפסקה 2?

יואב קיש: כתבנו (ב) לא חל על ערוץ זעיר.

יואב קיש: בסוף אני את כל השינויים אעמיד להצבעה במכה אחת, והכול התקבל במכה אחת.

יואב קיש: חברי הכנסת, היה לנו דיון ארוך על נושא של הוראות המעבר.

יואב קיש: חבר הכנסת אייכלר, זה חשוב.

ישראל אייכלר: יהיה אפשר להגיש אחר-כך רביזיה.

יואב קיש: הסתייגות אתה יכול ורביזיה, תמיד אתה יכול.

ישראל אייכלר: עד מתי אפשר?

<לאה ורון: אפשר רק במועד שבו מצביעה הוועדה על הסעיף.

<לאה ורון: רביזיה היא לעולם הצעה.

<לאה ורון: יכול שההצעה בכלל תתקבל.

יואב קיש: אנחנו דיברנו על זה, ואני לא בטוח שהצבענו על זה, ולכן אני מעלה להצבעה.

<אתי בנדלר: אני צריכה לבדוק.

<אתי בנדלר: כי אם הייתה הצבעה, אין צורך בהצבעה נוספת.

יואב קיש: תבדקו, אם על כל נוהל העברה וקבלת הרישיון האם התקיימה ההצבעה או לא, דיברנו על זה ארוכות ביום רביעי.

יואב קיש: אני לא זוכר אם הייתה הצבעה.

יואב קיש: ביום שבו הם מגישים בקשה לרשות השנייה, ייראה כאילו קיבלו רישיון זמני.

יואב קיש: רישיון זמני לשישה חודשים.

יואב קיש: תוך שלושה חודשים הם צריכים להשלים את כל המסמכים שהם צריכים להגיש לרישיון, והם תחת חוקי הרשות השנייה.

יואב קיש: אחרי שהם גמרו, מתי שהם גמרו, לרשות השנייה יש שלושה חודשים לבחון את כל הסעיפים.

יואב קיש: היה ואחרי שישה החודשים האלה עמדו ברישיון, נגמר, קיבלו הרישיון בתוקף, אין בעיה.

יואב קיש: היה הפרה שנראית הפרה לא מהותית או שניתן להשלים אותה, הרשות השנייה תוכל להאריך להם את הרישיון בעוד חצי שנה זמנית, ולתת להם בקשה להשלמות שנדרשות לרישיון.

יואב קיש: אם יש פה הפרה מהותית - -

<נחשון אקסלרד: לא הפרה, אי עמידה.

יואב קיש: אי עמידה מהותית, למשל, פתאום גילו שאחד הבעלים יש לו הרשאות שלא מאפשרות לפי הרשיון, אזי בסיטואציה הזו יהיה הודעה שהרישיון איננו מבוטל ולא תינתן הארכה, ואז במידה ויהיה להם עוד זמן להישאר ברשות כבלים ולוויין, הם יחזרו לרשות כבלים ולוויין.

איתן כבל: באמצע בג"צ, בתי משפט.

יואב קיש: נפתח את סעיף 5, תגידו לנו האם זה נוסח חדש או תיקונים?

<חיה עדני: הנוסח מצורף בתזכיר החוק שפורסם ביום חמישי.

<חיה עדני: הוא מופיע בפורטל.

<חיה עדני: אני מקריאה את נוסח הסעיף של 5.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת, ונמצאת אתנו גם יושב-ראש הרשות השנייה, יוליה.

יואב קיש: יש שאלה ששואלת עו"ד נגה רובינשטיין, מה לגבי הערבויות שאמרתם שתתנו לנו תשובה היום לגבי הערבויות שניתנו בעבר שהיה תנאי זיכיון?

<ניר שויקי: אני אמרתי, אנחנו נקיים דיון בנושא, גם יושבת פה יושבת הראש, והיא נכונה לבצע הפחתה והתאמה והחלה של המחויבויות כפי שאתה ביקשת להכניס סעיף לערבויות הרשיון, לכתוב שהן יחולו גם על המחויבויות של הזיכיון.

<ניר שויקי: אבל אני רק רוצה לחדד את הערבויות, יש פה שני סוגי ערבויות.

<ניר שויקי: יש ערבויות שניתנו בתחילת תקופת הזיכיון.

<ניר שויקי: את הערבויות האלה אנחנו אמורים להחזיק עד חצי שנה מתום תקופת הזיכיון.

<ניר שויקי: אמורה להתקיים ישיבת מועצה בשבוע, שבועיים הקרובים.

<ניר שויקי: אנחנו מוכנים – אני גם כהנהלה אני אמליץ לכתוב בנוסח הערבויות הרשיון הקיימות, שהמחויבויות שבגינן ניתנו ערבויות של התקופה הקודמת, יחולו גם על הערבות הקיימת.

<ניר שויקי: אני אמליץ למועצה לבצע הפחתה בעניין הזה.

יואב קיש: זו הכוונה, ואתה אומר זה קורה בשבועיים הקרובים.

<נגה רובינשטיין: זה לא מה שדיברו.

<ניר שויקי: פחות או יותר.

<נגה רובינשטיין: אנחנו דיברנו על משהו אחר.

<נגה רובינשטיין: הערבויות האלה שמר שויקי מדבר עליהן, זה ערבויות שאחרי חצי שנה אמורות לחזור ליעדם.

<נגה רובינשטיין: אנחנו דיברנו על כלל הבטוחות והערבויות, שבעצם אנחנו באותו מקום של הדיון שעבר.

יואב קיש: זה לא מדויק.

יואב קיש: אחרי חצי שנה בהנחה שאין הפרות.

יואב קיש: אם יש הפרות אז צריך לשמור אותם.

יואב קיש: יכול להיות שיש טענה להפרות, אני לא יודע.

<נגה רובינשטיין: אנחנו לא מדברים כאן על עניין של הפרות.

יואב קיש: יש ערבויות שהן צריכות לחזור אחרי חצי שנה, ויש עוד ערבויות שמה?

<נגה רובינשטיין: של עשרות מיליונים שדיברנו עליהן בפעם הקודמת.

יואב קיש: יש רישיון, זה עדיין צריך להישאר.

<נגה רובינשטיין: נכון.

<נגה רובינשטיין: אבל השאלה אם צורך בהיקף המאוד גבוה של עשרות מיליונים של כל אחד.

יואב קיש: אני אחדד גם את מה שאמרתי אם זה לא היה מובן.

יואב קיש: מה שהתבקש לרישיון, התבקש לרישיון ואני לא נכנס אליו.

יואב קיש: אני דיברתי על ערבויות שישבו בצד של הזיכיון, שאתם מצאתם אותם בערבויות רישיון וערבויות זיכיון.

יואב קיש: אמרתי שכל ההיסטוריה אפשר לעשות שיוכפפו לרישיון.

יואב קיש: אני לא אמרתי שנקטין לכם את ערבויות הרישיון, לזה לא נכנסתי ואני לא מתכוון להיכנס.

<נגה רובינשטיין: יש שלושה חודשים שהערבויות צריכות לחזור.

<נגה רובינשטיין: כל ערוץ משקיע כסף – 44 מיליון שקל, או באזור הזה, כולם 44 מיליון שקל שזה הון כסף שלא תורם לאף אחד.

יואב קיש: זאת החלטה של המועצה.

יואב קיש: אני לא להיכנס לעניין הזה עם כל הכבוד.

<נגה רובינשטיין: נכון, אתה צודק שזו החלטה של המועצה.

<נגה רובינשטיין: אבל יש כאן עוד דברים.

יואב קיש: את העניין הזה תסגרו מול המועצה, אני רואה רוח חיובית, בטח גם בנושא מה שאני ביקשתי.

<דבורה קמחי: רק להוסיף לצורך הפרוטוקול, ערוץ 10 בשעתו הפקיד ערבויות תוכן על חובות עבר אצל הרשות השנייה, וסיים את כל המחויבויות, כך שההטבה הזאת לא חלה עליו.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה להבהיר, מכיוון שהגענו להסכמה גם עם משרדי הממשלה, גם עם הרשות הרלבנטית.

יואב קיש: מדובר על שינוי הסעיף שישפיע גם על הערוצים המסחריים כולם, בוודאי על הזעירים.

יואב קיש: צריכים להבין שהסעיף הזה הולך לשינוי דרמטי של הקלת רגולציה, ולכן, לא צריך להיות טענות של למה אתם עושים לנו את זה, אלא אולי בקשה לנוסף.

יואב קיש: אני לא הולך לסטות, אלא אם אני רואה סיבה מאוד טובה, ממה שהגיעו ההסכמות גם הרגולטור וגם המשרדים, אבל הגישה שלי לזרום ולאשר.

יואב קיש: אם נגלה משהו שיצריך תוספת, אז בסדר.

יואב קיש: אבל בעיקרון, הכוונה שלי ללכת עם הנוסחים שהתקבלו בין הרגולטור.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני רק רוצה להגיד שמאוד חשוב שאתה תקרא את הסעיף הזה, כי אני לא יכולה להגיד שאני בלב שלם הולכת עם הסעיף.

יואב קיש: כשתהיה לך הסתייגות, תגידי אותה, ואנחנו נבחן אותה על ידי חברי הכנסת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לדעתי, יש דברים חשובים מאוד, ויש שם דברים שאני גם אומרת מאחורי הקלעים שם למשרדי הממשלה, וחשוב מאוד שתקרא את הסעיף.

יואב קיש: אני פותח את הדיון.

יואב קיש: מיכל רפאלי כדורי רוצה לדבר ועורך דין מודי שרפסקי, בבקשה.

<שירלי שיף: היושב ראש, יש תיקון לסעיף (5) ו-24, אני חושבת שהגיעו להסכמה כולם.

יואב קיש: יופי, אבל בואי נשמע רגע את מי שביקש לדבר ואחרי זה נשמע אותך.

<מיכל רפאלי כדורי: יכול להיות שאני אומרת משהו שהוא מוסכם ואין בעיה, אבל זה לא לגמרי ברור לנו מהנוסחים, אז אני רוצה לחדד את זה.

<מיכל רפאלי כדורי: האם ברור, שלמעט הערוצים הייעודיים שעוברים לחוק הרשות השנייה, כל בעל רישיון חדש חייב לשלם לנו?

<מיכל רפאלי כדורי: זה מופיע בחוק ההסדרים דמי מעבר.

יואב קיש: שאלתם לגבי דמי מעבר לערוץ זעיר.

יואב קיש: לערוץ זעיר, דמי מעבר ודמי רישיון, כפי שיקבע השר, זה מה שמוגדר.

<מיכל רפאלי כדורי: זה ברור, אבל זה לא מופיע פה.

<מיכל רפאלי כדורי: זה לא מופיע, זה מופיע בחוק ההסדרים.

יואב קיש: עזבי את חוק ההסדרים, בואי נתרכז במה שעושים פה.

יואב קיש: שאלת מה עושים פה.

<מיכל רפאלי כדורי: אין הוראה פוזיטיבית.

יואב קיש: היועצת המשפטית, היא טוענת שאין הוראה פוזיטיבית לגבי ערוץ זעיר דמי מעבר כמו שיקבע השר.

יואב קיש: אני לא זוכר אם זה בהתייעצות עם שר האוצר.

<מיכל רפאלי כדורי: לא לא, זה לא בהתייעצות, זה השר קובע.

<מיכל רפאלי כדורי: השר קובע על פי המנגנון של דמי המעבר - - -

יואב קיש: יפה, אז הערתך הערה טובה.

יואב קיש: אני אבקש מהיועצת המשפטית לבדוק את זה ולוודא שערוץ זעיר – אנחנו לא מדברים על הזעיר ייעודי – לגבי דמי מעבר לפי הוראת השר.

<קריאה: אני מבין שמדובר לגבי כל הערוצים.

<מיכל רפאלי כדורי: חוץ מהייעודיים הקיימים.

יואב קיש: ערוץ זעיר ייעודי, מי שנכנס לקטגוריה, הוא מקבל פטור, אבל אחרים אני לא יודע.

<מיכל רפאלי כדורי: הדבר השני מדבר על הבקשה הספציפית של YES, ואנחנו שלחנו לכם מכתב, לרבות עם נוסח מוצע, שאת הערוצים הנוספים – מעבר לייעודיים – נהיה רשאים, אך לא חייבים, בכפוף לקיבולת שלנו.

יואב קיש: אני לא הולך לעשות את זה, בזה תדונו מול השר.

יואב קיש: תסבירו לו את המורכבות הטכנולוגית.

<מיכל רפאלי כדורי: הוא לא יוכל, לא תהיה לו סמכות לאפשר לי לא להעביר.

<מודי שרפסקי: גם בחוק ה-DTT יש היום מגבלה, שמעבר לחמישה ערוצים ייעודיים זה תלוי בקיבולת.

יואב קיש: את מדברת על הרמה העקרונית, שהשר לא יוכל למנוע.

<מיכל רפאלי כדורי: כן, הוא לא יוכל.

רועי פולקמן: אולי צריך לאפשר פוזיטיבית, שהשר יוכל לקבוע נהלים.

יואב קיש: מה שצריך לקבוע זה אולי מעבר לדמי מעבר - -

<מודי שרפסקי: כל הנושא של חובת ההעברה יהיה תלוי בקיבולת, מעבר לערוצים הקיימים, כמו שקיים היום ב-DTT.

רועי פולקמן: לא, הם רק טוענים שהחוק ימנע - - -

יואב קיש: אני לא הולך לקבוע עמדה.

יואב קיש: הדבר היחיד זה שאני רוצה לתת שר גמישות להחליט למנוע מעבר בגלל נסיבות - - -

<מיכל רפאלי כדורי: לא למנוע, שאני לא אהיה חייבת, לא לחייב אותי.

יואב קיש: בסדר, לא לחייב, אבל אני לא נכנס לזה.

<מיכל רפאלי כדורי: אבל אתה חייב להיכנס לזה.

רועי פולקמן: לא, הוא נותן לשר גמישות, הוא לא יקבע באופן קטגורי אומרים לא.

יואב קיש: סתם דוגמה, מחר יהיה רק ערוץ אחד שירצה להיכנס, עברה שנה, השר יכניס אותו, אתם מסתדרים עם זה.

יואב קיש: יכולה להיות סיטואציה מחר שיהיו 50 ערוצים.

יואב קיש: את זאת שאומרת לי שאי אפשר לדעת.

יואב קיש: אז אני אומר שבסיטואציה הזו, אני רוצה שתהיה גמישות לשר להחליט למנוע.

<מיכל רפאלי כדורי: אבל את הגמישות צריך לתת לו.

<מיכל רפאלי כדורי: מודי יסביר.

<מודי שרפסקי: בחוק ה-DTT , עידן פלוס, כתוב שמעבר לחמישה ערוצים ייעודיים, השידורים יוקצו בכפוף לקיבולת הפנויה של – פה זה ה-DTT, אז אצלנו זה בעל הרישיון.

<מודי שרפסקי: צריך שיהיה ברור, שאם אין קיבולת, אי אפשר להטיל עלינו עוד ועוד.

יואב קיש: אני לא נכנס לזה, אני כן מוכן שינוי שאתם מבקשים – לאפשר לשר סמכות לא לתת יותר ערוצים זעירים בגלל קיבולת שלכם.

יואב קיש: את זה אני מוכן לאפשר לשר.

<מיכל רפאלי כדורי: צריך לעשות את זה.

יואב קיש: בסדר, אבל זה לא כרגע.

<מיכל רפאלי כדורי: מתי זה יהיה?

יואב קיש: אני רוצה התייחסות של זה, גם של הכבלים.

<אתי בנדלר: לא של המועצה, של חברת הוט.

יואב קיש: וזה לבקשתם של yes והוט, ואנחנו נצביע על זה.

יואב קיש: עוד לא נצביע עכשיו, אלא אחרי שנקרא – סעיף שקודם כל מוודא שערוץ זעיר ישלם דמי מעבר, בכפוף להוראות השר, זה ברור.

יואב קיש: מעבר לכך, לתת לשר סמכות להפעיל את שיקול דעתו, אם יש בעיה של קיבולת במי מהתשתיות.

<דנה נויפלד: אני מדברת על הוט, אתם רוצים לרדת מהחמש שישיות?

<מיכל רפאלי כדורי: לנו אין חמש שישיות, זה לא חל עלינו.

<יניר פלג: אנחנו רוצים שלא כל רוחב הפס שלנו ייתפס על ידי ערוצים, שלא בטוח שאנחנו - - -

<דנה נויפלד: כל רוחב הפס שלכם ייתפס?

<דנה נויפלד: כל רוחב הפס?

יואב קיש: דנה, תקיימו את הדיון הזה אחר כך.

יואב קיש: אני משאיר את זה עם גמישות לשר, מה הבעיה?

רועי פולקמן: דנה, למה לא לתת גמישות לשר?

יואב קיש: אם באמת הם תקועים והם לא, יבואו בהוט ויכריחו את הוט ויגידו ל-yes לא – אני לא יודע, למה אני צריך להחליט על זה עכשיו?

יואב קיש: אני משאיר לשר להחליט.

<דנה נויפלד: הבעיה היא שחוק התקשורת בנוי כך שאנחנו מנסים שלשר התקשורת לא יהיה אישור פרטני לערוץ מסוים, כי מה המשמעות?

יואב קיש: ברור, הוא מפעיל שיקול דעת.

<דנה נויפלד: לא רק בגלל זה, אלא גם כי בנושא התוכן השר לא יקבע לחיים או למותו של ערוץ.

<דנה נויפלד: אם הוא לא עובר על הכבלים והלוויין, זה אומר שלמעשה לשר יש סמכות וטו – וזה כל שר, זה לא השר הפרטני הזה – על העברה של ערוץ.

רועי פולקמן: איך אנחנו תומכים בסגירת המשרד, לא בגלל עניין אישי, הגיע הזמן שלא יהיה - - -

יואב קיש: משרד תקשורת?

רועי פולקמן: ברור.

יואב קיש: לא הבנתי.

<דנה נויפלד: המשמעות של מה שאתם מציעים כאן עכשיו זה שלשר התקשורת תהיה זכות אישור פרטנית לגבי ערוץ מסוים, אם הוא עולה או לא עולה לשידור.

יואב קיש: לא, ערוץ זעיר חדש.

<דנה נויפלד: זה לא משנה, זה ערוץ פרטני.

<דנה נויפלד: הרי בסוף בא ערוץ מסוים לבקש בקשה.

<דנה נויפלד: מגיע מישהו, דופק בדלת.

<מודי שרפסקי: אבל דנה, גם ב-DTT זה ככה.

<מודי שרפסקי: גם ב-DTT, מעבר לחמישה ערוצים ייעודיים, הכול תלוי בקיבולת.

יואב קיש: בדיוק, אני לא נותן את זה באוויר, זה בהתאם למגבלת - - -

רועי פולקמן: אם יהיו מחר 10 ערוצים, איך יוחלט מי עולה ומי לא?

רועי פולקמן: המדיניות הזאת, גם אם היא לא פר ערוץ, דנה, צריך לאפשר למישהו להגיד.

<מיכל רפאלי כדורי: בחוק זה מי שביקש קודם ב-DTT.

יואב קיש: ככה צריך להיות, מי שביקש קודם, ברור.

יואב קיש: לא יכול להיות שלערוץ שהגיש – לאחד הוא לא נותן, ואז בא אחד אחר ומאשרים לו.

<אתי בנדלר: לא, אבל זה לא לפי בקשה מהשר.

רועי פולקמן: לא, אבל אז את קובעת קיבולת.

<אתי בנדלר: זה עניין נקודתי, יש או אין קיבולת.

רועי פולקמן: ואם יהיה עוד שנתיים עמוס 17 שיאפשר להם עוד 100 ערוצים?

<מיכל רפאלי כדורי: קודם כל, היינו מוכנים שזה יחול משנת 21', מרגע שעמוס 8 עולה, אם הכול בסדר.

<מיכל רפאלי כדורי: אבל כרגע מבחינתנו אנחנו לא יכולים אף ערוץ.

<מיכל רפאלי כדורי: דבר נוסף באותו הקשר, כתוב בחוק שערוץ זעיר ישלם דמי מעבר, כפי שיקבע השר.

יואב קיש: אז כן כתוב.

<מיכל רפאלי כדורי: בחוק ההסדרים זה כתוב – ובמידה והוא הפיק הפקות מקור - - -

יואב קיש: סליחה, חוק ההסדרים לא מעניין אותי.

<מיכל רפאלי כדורי: אבל זה באותו סעיף.

יואב קיש: אני לא הולך לעשות copy-paste לחוק ההסדרים, זה לא מעניין אותי.

<מודי שרפסקי: אבל בדיון הראשון פה נאמר, שאם ייקבעו דמי מעבר וערוץ זעיר יעשה הפקות מקור בסך שהוא כפול מדמי המעבר - - -

יואב קיש: לא לא, מה פתאום, ירד לגמרי, מאיפה הוצאתם את זה?

<מיכל רפאלי כדורי: מחוק ההסדרים.

יואב קיש: אז אני לא רוצה לדבר על חוק ההסדרים, אמרתי את זה שלוש פעמים.

<מודי שרפסקי: אז אין פטור מדמי מעבר.

יואב קיש: אין פטור מדמי מעבר, מה פתאום.

יואב קיש: תריבו עם האוצר, מה אתם רוצים ממני?

<מיכל רפאלי כדורי: תודה רבה.

<מיכל רפאלי כדורי: ..

יואב קיש: אני רק רוצה לסכם את מה שאמרנו.

יואב קיש: הטענה הנכונה היא נושא מגבלת קיבולת, וממה שאני מבין, היא יותר רלוונטית ל-yes מהוט.

<יניר פלג: ממש לא נכון.

יואב קיש: אז סתם היית בשקט אתה אומר, אוקי, אז אני מתקן את דבריי: הבעיה היא קיבולת גם ב-yes וגם בהוט.

יואב קיש: הכוונה שלנו היא לא לייצר סיטואציה, שאתם לא תוכלו בגלל נושא קיבולת לעמוד בדרישות החוק.

<דנה נויפלד: יש לכם בעיה עם הוראה שדומה לחמש שישיות?

<מיכל רפאלי כדורי: כן.

<דנה נויפלד: למה?

<מיכל רפאלי כדורי: כי אני לוויין, אני תלויה ב-1,001 גורמים, זאת לא תשתית שלי.

<דנה נויפלד: מה זאת אומרת לא תשתית שלך?

<אתי בנדלר: היא חוכרת את זה.

<מיכל רפאלי כדורי: הלוויין הוא לא שלי.

יואב קיש: אבל יש לך רוחב פס שלך.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חוכרת אותו, ועכשיו נפל עמוס 6, אז אני מתחלקת עם ממשלת ישראל בתדרים – סורי, תמחקו את זה מהפרוטוקול.

רועי פולקמן: מגבלות טכניות.

יואב קיש: אני לא רוצה עכשיו למצוא את הפתרון.

יואב קיש: דנה, יש כן כוונה לא לשים אותם ואת השר בסיטואציה בלתי אפשרית.

יואב קיש: לכן יש לנו את המודל של ה-DTT.

<מיכל רפאלי כדורי: חבר הכנסת, אתם יושבים פה כל הזמן ומדברים ברוממות הורדת הרגולציה.

<מיכל רפאלי כדורי: מה זה להגיד לחברה פרטית או לחברות פרטיות "יעברו אליכם ערוצים בלי גבול ובלי סוף", אם לא רגולציה מטורפת?

יואב קיש: עם כל הכבוד, אתן חברות תשתית ויש לזה משמעות.

<מיכל רפאלי כדורי: אני לא חברת תשתית, אני לא בזק ואני לא הוט, אני yes.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חוכרת שכירה, אדם ששוכר תשתית בלוויין של מישהו אחר, אני לא בעלת תשתית.

<דנה נויפלד: הרישיון שלכם מחייב אתכם להעביר בעלי - - -

<מיכל רפאלי כדורי: כשלקחנו את הרישיון, חויבנו לערוצים ארציים, וזה לא היה מבול של ערוצים והיו מגבלות, וזה היה זיכיונות והיו במכרזים.

<מיכל רפאלי כדורי: עכשיו פתחו את זה לגמרי.

יואב קיש: כמו שאני לא הולך עכשיו לדון בסלקום ובפרטנר, אני לא הולך עכשיו לדון במצב הרגולטורי של חברת yes, והאם היא תשתית או לא תשתית.

יואב קיש: אני לא הולך לדון בזה, אני הולך לדון בדבר אחד בלבד, שרלוונטי למה שהחוק הזה יכול להשפיע עליכם, וזה תוספת של ערוצים זעירים, שלא תהיה לכם התשתית להעביר אותם.

יואב קיש: דנה, אני מבקש שתמצאו פתרון לסיטואציה הזו, שיניח את הדעת ולא יצור מצב אבסורד, שאם אין להם תשתית, הם עדיין מחויבים להעביר מישהו שהם לא יכולים.

<מיכל רפאלי כדורי: ובחוק הזה זה ייכנס.

יואב קיש: בחוק הזה, אבל רק לנושא הזה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין מה זה אין תשתית.

<אתי בנדלר: נניח כשהם רוצים להקים ערוץ נוסף שלהם, ערוץ עצמי, הוט או yes.

<דנה נויפלד: yes רוצים להביא ערוץ נוסף שהם לא מעבירים היום.

<אתי בנדלר: האם הם יהיו חייבים לתת קודם זכות קדימה לערוץ שמבקש שהוא יועבר על גבי אותה תשתית?

<אתי בנדלר: מה זה למעשה אין קיבולת?

<אתי בנדלר: מיכל, נניח לשם העניין שיש מקום לעוד ערוץ אחד, יש לך קיבולת פנויה, אותו דבר גם להוט, אבל אתם מעוניינים בערוץ הזה לעשות שימוש לשם העברת ערוץ נוסף שאתם תרכשו מחוץ לארץ.

<מיכל רפאלי כדורי: מאה אחוז, למה שאני לא אעשה את זה?

<אתי בנדלר: אז מה שאני מנסה לומר, שהמילה "אין קיבולת פנויה" איננה נכונה בעניין הזה.

<אתי בנדלר: אין קיבולת מספקת כדי להתחשב באינטרסים שלכם או בצרכים שלכם לעומת הרצון להביא ערוץ מסחרי זעיר.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה שיקול מאוד מאוד לגיטימית, אני לא אומרת את זה - - -

<מיכל רפאלי כדורי: אני מזכירה לך, אנחנו מעבירים כבר היום 12 ערוצים.

<מיכל רפאלי כדורי: 12 ערוצים שהם לא שלנו.

יואב קיש: אני מבקש על זה, יחד עם משרד התקשורת, לקבל איזושהי הסכמה ולהמשיך עם זה בדיון הבא.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: סעיף 5, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: זה הסעיף החדש?

יואב קיש: כן, זה סעיף 5 החדש.

יואב קיש: סעיף זה בא להחליף את סעיף 5 הקודם.

יואב קיש: זה בא להחליף, למשל, את כל 5 שמדבר בין השאר על אזרחות טובה, דמוקרטיה, מורשת יהודית, ציונות.

<איתמר אביטן: אבל למה השתנתה היצירה העברית?

<רעיה עדני: שוב, היצירה העברית היום מגודרת בתוך האינטרס הציבורי, בחוברות זאת סוגה עילית, ולכן אנחנו חושבים שצריך לצמצם לסוגה עילית ולא להגיד לערוצים מסחריים מה לעשות בשאר המחויבויות.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב ראש, אני שמחה שאנחנו הגענו להסכמות.

יואב קיש: רק להבין, סעיף 5 זה אותו נוסח כפי שהוגש על ידי בקשה לחוק ההסדרים.

יואב קיש: ב-5 לא עשיתם שינוי מהטיוטה של חוק ההסדרים.

<קריאה: לא.

יוליה מלינובסקי: אבל עדיין אני מבקשת כיושבת ראש הרשות, שהאינטרס הציבורי עומד בראש מעיינינו - -

<רעיה עדני: - - גם בראש מעיינינו, שלא ישתמע אחרת.

יוליה מלינובסקי: - - אנחנו כרגע הגענו לאיזה שהן הסכמות, אבל עם זאת יש לי שלושה סעיפים, שאני מאוד אשמח שמשרד האוצר, המשפטים או התקשורת יגידו איפה נמצאת ההתייחסות לנושא הזה: אחד – סעיף 5(ב)(1) "לקידום היצירה העברית הישראלית"; שניים – סעיף (2) "לטיפוח אזרחות טובה ולחיזוק ערכי הדמוקרטיה", אני לא מבינה איך אפשר להוריד את הסעיף הזה.

יוליה מלינובסקי: אם יש לכם פתרון לסעיף הזה, אני מאוד אשמח לשמוע; שלוש – סעיף (7) "לשידור מידע מהימן, הוגן ומאוזן", סעיף מינימלי שלא ניתן לוותר עליו לדעתי; סעיף (10) למנוע שידורים אסורים לפי החוק – אלה דברים שאנחנו דיברנו והכנסתם ב-24, אבל אני ממש מבקשת התייחסות ספציפית ל-(1), (2) ו-(7).

<רעיה עדני: לעניין שידור מהימן, הוגן ומאוזן מהימן זה לתפיסתנו אתיקה.

<רעיה עדני: אנחנו נתנו את הסמכות לרשות גם לקבוע, גם להנחות וגם לפקח בתחומים של אתיקה בשידורים.

<רעיה עדני: מידע מהימן, הוגן ומאוזן הוא אתיקה.

<רעיה עדני: אנחנו חושבים שזה קיים ושההגדרה היותר נכונה היא להגדיר את זה בצורה של אתיקה, ולא בנוסח פרטני שהוא מעט בעייתי לפרשנות.

יואב קיש: למה הוא בעייתי?

<רעיה עדני: אל"ף, הוא יותר מצמצם.

יואב קיש: לא, אני מוסיף את זה.

יוליה מלינובסקי: אתיקה יותר מרחיב.

יואב קיש: הוויכוח הזה כנראה היה מהבוקר בחוץ, אנחנו עכשיו נכנסנו לחדר.

יוליה מלינובסקי: חודשיים.

יואב קיש: אתם לא צריכים לנהל אותו ביניכם, חברי הכנסת צריכים לשמוע.

יואב קיש: אני רוצה להבהיר את הדיון, הגעתם להבנות, עדיין מאוד חשוב לי לשמוע, איפה טוענת יוליה שהיא מרגישה פחות נוח, ואני רוצה שחברי הכנסת ישמעו את זה.

יואב קיש: מכיוון שאת אומרת שזה חלק מהאתיקה וזה קיים, זה בעיניי בסעיף שבהחלט נראה לי ראוי, קשה לי למצוא סיבה לפסול אותו, ואני שואל מה הסיבה להוריד אותו.

<רעיה עדני: שוב, בעיניי זה בהכללה של אתיקה.

<רעיה עדני: אם אתם רוצים להוסיף ולהדגיש את זה בתוך האתיקה – זה לא מפריע.

יואב קיש: אז זה לא מפריע לכם.

רועי פולקמן: לא במקום, אלא בתוספת.

יוליה מלינובסקי: מה זאת אומרת בתוספת?

יואב קיש: נוסיף אותו.

יואב קיש: אפשר להוסיף סעיף (6) "לשדר מידע מהימן, הוגן ומאוזן".

<רעיה עדני: אני מעדיפה שזה יהיה ביחד, כדי שיהיה ברור שזאת אותה פרשנות.

יואב קיש: להכניס בסעיף 24 אתיקה בשידורי טלוויזיה ורדיו ובפרסומות ולוודא שידור מהימן.

<דנה נויפלד: אתיקה זה יותר רחב מהדבר הזה, זה מצמצם.

יואב קיש: לא, לא מצמצם.

יוליה מלינובסקי: מבחינתי אתיקה זה בסדר גמור, זה רק מרחיב את הסמכויות.

יואב קיש: אני אומר לחברי הכנסת – לקחנו את סעיף 5 בחוק הקיים, הורדנו אותו לחמישה סעיפים.

יואב קיש: עכשיו באה ואומרת הרשות השנייה, שיש להם סעיפים כאלה ואחרים חשובים.

יואב קיש: אני מציע, שאם נגיע להסכמות, נשאיר את זה בסעיף 5 כסעיף נוסף, ולא לצמצם, זאת אומרת לא להתחיל לחפש את המקום.

יואב קיש: אני רוצה להוסיף אותו פה.

<אתי בנדלר: סעיף 5 דן בתפקידי הרשות וסמכויותיה באופן כללי.

<אתי בנדלר: סעיף 24, למרות כותרת השוליים המוטעית שהועתקה מסעיף 24 – כותרת השוליים צריכה להיות קביעת כללים, ואם תסתכלו ברישא, גם כאן תסתכל בהצעה – ברישא נאמר מה הם תפקידי המועצה ובאיזה נושאים היא רשאית לקבוע כללים.

<אתי בנדלר: לכן יש חשיבות לומר את זה גם באופן כללי, שתדעו שזה במסגרת תפקידי המועצה, ובנוסף לכך אנא קבעו כללים בנושא.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: לגבי סעיף (1) וסעיף (2) הישנים.

<רעיה עדני: דיברנו על מידע מהימן, הוגן ומאוזן.

<רעיה עדני: אזרחות טובה – אני לא חושבת שזה תפקידו של ערוץ מסחרי, שמטרתו בסוף לשדר.

<קריאה: ערוץ הכנסת - - -

<רעיה עדני: ערוץ הכנסת לא מוסדר ברשות השנייה, יש לו שידור ציבורי, זה לא העולם הזה.

יואב קיש: אבל אני לא רוצה ערוצים מסחריים שלא - - -

<רעיה עדני: שיעודדו אזרחות טובה?

יואב קיש: לא, אני מדבר על מידע מהימן, הוגן ומאוזן.

יואב קיש: דיברנו על זה.

יואב קיש: למה את לא רוצה להתחיל דווקא עם (1)?

יואב קיש: יותר קל לך (2)?

<רעיה עדני: אין לי בעיה.

יואב קיש: בוא נתחיל עם (1) "קידום היצירה העברית" בישראל.

יואב קיש: אחמד, אתה בעד?

<קריאה: אני לא רואה איך זה רלוונטי לערוץ שלנו, עם כל הכבוד.

יוליה מלינובסקי: האזרחים - - -

<קריאה: אנחנו אזרחי מדינה, אבל זאת היצירה העברית הישראלית.

אחמד טיבי: צריך לאמץ נוסח, שיתאים - - -

<רעיה עדני: אנחנו חושבים שקידום היצירה הישראלית בכללותה – העברית זה חלק מהישראלית, כמובן שהיא גם צריכה להיות מקודמת, אבל בראייה כוללת.

<קריאה: למה?

<קריאה: הערוץ הרוסי זאת לא יצירה ישראלית?

<רעיה עדני: אמרנו, בעינינו האינטרס הציבורי של קידום היצירה הישראלית בא בדמות החיוב להפיק הפקות סוגה עילית, שאותן הגדרנו, ולכן אנחנו חושבים שהמועצה צריכה לפעול לקידום הסוגה העילית, שהיא האינטרס שהמחוקק צריך לקבוע לקידום היצירה הישראלית.

<איתמר אבידן: מה עם הפקות מקומיות?

<איתמר אבידן: יש הפקות מקומיות, ובתוכן יש את הסוגה העילית.

<איתמר אבידן: אני לא מצליח להבין, למה אתם נוגעים עכשיו בסעיפים, שבאמת – סליחה, לא רלוונטיים לשינוי.

רועי פולקמן: יש משהו קצת טכני בזה שאתה אומר סוגה עילית זה סוג – לבין זה שאתה אומר שהמטרה כאן היא יצירה ישראלית.

רועי פולקמן: הניסוח הוא קצת טכנאי, אפשר לכתוב יצירה ישראלית - - -

<רעיה עדני: הניסוח חשוב, כי בסוף זה נוסח מאוד רחב לתפקידיה של הרשות השנייה.

יואב קיש: אני מסכים.

<רעיה עדני: הרשות השנייה לא אמורה לדאוג בכל השידורים של הערוצים המסחריים על שלל השידורים שלהם לקידום היצירה הישראלית, תפקידה הוא לפקח שהם ממלאים אחר ההנחיות בהתאם לחוק, וההנחיות בהתאם לחוק הן אלה.

יואב קיש: ומה לגבי סעיף (2) "לטיפוח אזרחות טובה ולחיזוק ערכי הדמוקרטיה וההומניזם"?

<רעיה עדני: שוב, התחלתי להגיד קודם ואני אחזור על זה שוב, שטיפוח אזרחות טובה וחיזוק הדמוקרטיה הישראלית הם תפקידים מאוד חשובים, אך הם אינם ערוצים חינוך ולא ערוצי אזרחות טובה.

<רעיה עדני: אנחנו חושבים שנכון להשאיר את הערוצים המסחריים – מסחריים.

אחמד טיבי: למה לפגוע בליכוד?

אחמד טיבי: זה נגד הקואליציה, זה לא יעבור...

יואב קיש: הם מורידים את זה, הם רוצים להוריד.

יואב קיש: הוא צודק, זה פוגע בליכוד...

רועי פולקמן: לא רק בליכוד, דמוקרטיה באופן כללי פוגעת בקואליציה.

<רעיה עדני: דמוקרטיה זה דבר חשוב, אני לא אגיד אחרת.

<רעיה עדני: אני לא חושבת שערוצים מסחריים – זה התפקיד שלהם לקדם את הדמוקרטיה.

<רעיה עדני: מי שצריך לקדם את הדמוקרטיה זאת הכנסת, זאת הממשלה, זה משרד החינוך, זה השידור הציבורי, אבל ערוצים מסחריים צריכים להרוויח כסף.

<רעיה עדני: אנחנו רוצים לעזור להם להרוויח כסף, תחת המגבלות.

רועי פולקמן: להגיד שכל התפקיד של הערוצים המסחריים זה רק להרוויח כסף – אנחנו אפילו היום בעידן האחריות התאגידית, גופים גדולים בעולם - - -

חי שגב: זה אפילו לא התפקיד העיקרי שלהם.

חי שגב: לא רק שזה לא התפקיד היחיד, זה אפילו לא התפקיד העיקרי.

רועי פולקמן: נכון, אני מסכים.

יואב קיש: מועצת הכבלים והלוויין, את גם היית באופן עקרוני בעד?

יואב קיש: שמענו את הדעה של יוליה שמאוד רוצה את זה.

חי שגב: אני הבנתי שדעותיי מעוררות פה התלהטות, אז אני אשמור את דעתי.

יואב קיש: לא, דעותייך חשובות, בתור מישהי מנוסה, אני בהחלט רוצה לשמוע את הדעה שלך.

חי שגב: אז אני אומר את דעתי כאזרחית.

יואב קיש: עם הניסיון שיש לך.

חי שגב: כן, וההשכלה.

חי שגב: יש סעיף אחד שחסר, והוא נוגע למתן ביטוי למגוון תרבותי ומיעוטים בחברה הישראלית.

חי שגב: בעיניי הוא חשוב, והוא לא רק סמלי, ואני משערת שלשר התקשורת הנוכחי הוא במיוחד חשוב.

יואב קיש: עכשיו השאלה שעולה פה אם כך היא האם אנחנו מצמצמים את תפקידי הרשות השנייה כדי להקל על הרגולציה והולכים ל-mode של מינימום התערבות עם מינימום הגדרות, שזאת היתה התפיסה הבסיסית של משרד האוצר ומשרד התקשורת, או שאנחנו נשארים בתפיסה שהיא מאוד נכונה – אם אתה שואל אותי, כל סעיף פה מ-5 הקודם, אני חי אתו מצוין, הוא עונה לצורך מסוים, אין לי שום בעיה אתו והוא דווקא נראה לי טוב, אבל יש פה תפיסה חדשה שאומרת: עם כל הכבוד, אנחנו לא רוצים להתערב לערוצים המסחריים, בשוק תחרותי, בכל הנפש שלהן פנימה ולתת את זה עכשיו לרשות השנייה שתחליט: סליחה, אין פה מספיק תרבות עמים ואין פה מספיק הקניית השכלה.

יואב קיש: כל סעיף פה הוא טוב, השאלה היא שאלה מהותית, האם משנים את הדיסקט או לא.

<דנה נויפלד: אם אני יכולה להתחבר למה שאמרת, הסעיף הזה נכתב ב-1990.

<דנה נויפלד: אני חוזרת כל פעם לאותו קטע, כי ב-1990, לפני שיצרו את החוק, לא היה שידור מסחרי בכלל, והתפיסה היתה של שידור ציבורי על ידי גופים פרטיים, זאת היתה התפיסה.

<דנה נויפלד: מאז קרו כמה דברים – קודם כל, עברו כמעט 30 שנה; חוץ מזה הוקם מחדש תאגיד השידור הציבורי, שניתן לו חוק חדש גם עם תפקידים ומטרות חדשות.

רועי פולקמן: עמדת משרד התקשורת שהתאגיד צריך להמשיך לשגשג?

רועי פולקמן: כי אני שומע את שר התקשורת מעת לעת מדבר על זה שלא צריך תאגיד שידור ציבורי בכלל.

<שירלי שיף: הוא מעולם לא אמר דבר כזה.

<שירלי שיף: מעולם הוא לא אמר דבר כזה.

<קריאה: הוא התראיין אתמול ואמר שהוא בעד.

רועי פולקמן: כן, הוא אמר שהוא בעד שידור ציבורי?

רועי פולקמן: אל"ף, זה משמח אותי מאוד לשמוע.

רועי פולקמן: הוא לא אמר את זה?

רועי פולקמן: אני שמעתי, אבל אחלה.

רועי פולקמן: משמח אותי מאוד לשמוע.

<דנה נויפלד: התפיסה שאנחנו הולכים לשוק תחרותי וכל אחד יכול לעלות ולשדר ויש מגוון של ערוצים, וכול ערוץ יכול לתת תוכן שונה.

<דנה נויפלד: הערוצים עצמם אמורים לספק תוכן מגוון, וזה לא יותר התפקיד של המועצה או של הרשות להגיד איזה תוכן ראוי, לא ראוי, מה נכון שיהיה יותר ומה נכון שיהיה פחות.

יואב קיש: אני רוצה להגיד מילה לחבר הכנסת איתן כבל, כי דעתו מאוד חשובה לי, ואני רוצה שהוא יהיה אתנו בדיון.

יואב קיש: המציאו פה סעיף 5, שהוא לנגד עיניך, הוא הרבה יותר מצומצם.

יואב קיש: אז אמרנו: רגע, ננסה לראות אם יש סעיפים ב-5 הקודם שאנחנו רוצים בכל זאת לשמר.

יואב קיש: התחלנו עם סעיף שאומר "שידור מהימן, הוגן ומאוזן", שזה היה נראה כאילו טריוויאלי, ואז התחלנו להיכנס לכל הסעיפים האחרים – קידום היצירה העברית, הערבית, הישראלית, אזרחות טובה, תרבות עמים, פריפריה.

יואב קיש: כל הסעיפים פתאום נראו טובים, למה אנחנו נוגעים בזה?

יואב קיש: ואז אמרנו שהמהות פה זאת הגישה.

רועי פולקמן: ברור שאיפה שיש בירוקרטיה וגם רגולציה מיותרת, אני תומך בזה.

יואב קיש: אתה תומך ברגולציה מיותרת?

רועי פולקמן: לא, אני תומך בהורדת רגולציה מיותרת, אבל המחשבה גם בעולם הכלכלי שריבוי באופן אוטומטי מייצר מגוון ואיזון היא לא נכונה, כיוון שבסוף יש נטייה לגופים מסוימים להיות מאוד חזקים, ואז אתה תגלה שיש לך את הגופים החזקים שמשתלטים על העיקר.

רועי פולקמן: אני גם אגיד יותר מזה, זה גם יוצר תפיסת עולם שיש לכל מגזר – אפרופו גיוון, לכל מגזר יהיה – את הערוץ שלו ונגיד יש גיוון במדינת ישראל.

רועי פולקמן: אני לא חושב שכבר יש מדורת שבט כמו בימי ערוץ 1, אבל עדיין היכולת הזאת שבפרהסיה הציבורית מגוון הוא לא רק בגלל שיהיה ערוץ ברוסית וערוץ בערבית וערוץ באמהרית - - -

יואב קיש: איך אתה רוצה שהם יכפו מגוון?

רועי פולקמן: לכן אני חושב שהסעיף הזה ממילא הוא מרכיב יותר נורמטיבי הצהרתי, כיוון שגם קודם, מה זה להגיד מגוון?

יואב קיש: אתה חי טוב עם "שידור מידע מהימן, הוגן ומאוזן".

רועי פולקמן: זה בוודאי צריך להיות.

רועי פולקמן: אני חושב שגם מה שציינה כאן ד"ר יפעת בן חי שגב – זה לא עקרוני, אבל אני רק אומר שאם נגלה שבזמן prime time בסעיף 80% מהציבור רואה בסוף ערוץ אחד, אז מה תגיד?

רועי פולקמן: שלכאורה יש מגוון, כי יש תחרות בשוק, מותר לשדר ומגוון הציבור הישראלי מתבטא ב-20 ערוצים, אבל בסוף 80% מהציבור זה כמו שיח על הבנקים, זה כמו שיח על כל דבר, רואים ערוץ מסוים ב-prime time, אז האם למועצת הרשות השנייה אין לגיטימציה להגיד למשל: אני מצפה שיהיה מגוון, שיראו שם גם ערבית?

יואב קיש: זה בדיוק העניין, אתה פוגע בדיוק בבסיס של הרפורמה, אתה הורג את הבסיס של הרפורמה.

רועי פולקמן: כי אני חושב שזה רך, גם מה שהיה קודם היה רך.

יואב קיש: לא, זה לא רך.

רועי פולקמן: אבל בסוף 80% יראו את זה.

<רעיה עדני: חבר הכנסת פולקמן, אני חושבת שאין לנו מחלוקת עקרונית, אני פשוט חושבת שאם תקרא את כללי הרשות השנייה ואת כללי התקשורת מה הם עשו עם המגוון והביטוי הזה, אני לא בטוחה שתדבר אותו דבר.

<רעיה עדני: אני חושבת שבסוף לתת סמכות מאוד מרחיבה בלי לכוון אותה ולצמצם אותה - - -

חי שגב: מה הם עשו?

חי שגב: אולי תספרי מה הם עשו.

<רעיה עדני: אם אתם רוצים, יש לי גם את כללי הרשות השנייה.

חי שגב: לא, תספרי, כי אני לא יודעת.

רועי פולקמן: מה יישאר?

רועי פולקמן: שתפקיד הערוץ זה רק לעשות כסף?

<רעיה עדני: לא, תפקיד המועצה זה לדאוג שהערוצים המסחריים עומדים בתנאי החוק.

רועי פולקמן: ואתיקה?

<רעיה עדני: אתיקה חד-משמעית צריך להיות שם.

יואב קיש: יש, מידע מהימן אני רוצה.

יואב קיש: סעיף (7) אני אכניס.

<רעיה עדני: שוב, אפילו שהמידע יהיה מאוזן זה חשוב מאוד, אנחנו לא מתנגדים לזה ברמה העקרונית.

<רעיה עדני: מגוון קולות נתון לפרשנות גם, מה הוא מגוון קולות?

<רעיה עדני: כמה אחוזים צריך להיות?

יואב קיש: אני אלך עם מה שיחליטו חברי הכנסת.

יואב קיש: יש פה אחת משתי גישות.

יואב קיש: סעיף (7) אני רוצה להכניס, אין לי בעיה אתו, להם אין בעיה אתו, הוא מדבר על שידור מידע מהימן, הוגן ומאוזן, זה ייכנס, it goes without saying, אבל עכשיו יש פה שאלה עקרונית.

יואב קיש: חבר'ה, אנחנו צריכים להחליט למה אזרחות טובה ודמוקרטיה יותר חשוב משידורים בשפה הערבית או ביטוי למגוון התרבותי.

יואב קיש: אני לא אכנס לזה בכלל עכשיו, או שאנחנו נשארים בדוקטרינה הישנה עם כל הרשימה, שתמשיכו לפקח והערוצים המסחריים; או שאנחנו אומרים מה שאומרים המשרדים, אנחנו בעולם אחר שאנחנו לא יכולים לבקש מרגולטור לנהל את השידור הציבורי.

רועי פולקמן: לא, הטענה החזקה שממילא אין להם כלים לאכוף את זה.

יואב קיש: גם אם הם מנסים.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, אני מניח ששרן לא הגיעה, כי היא לומדת את החוק...

איתן כבל: אני אומר את זה אליה בחיבה גדולה...

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שהיתה לי הזכות להניח את חוק הרישיונות יחד עם הנשיא דהיום, רובי ריבלין, ועל בסיס זה היתה ועדה ועברו מזיכיונות לרישיונות.

איתן כבל: בתפיסת העולם שלי, צריך להוריד את הרגולציה כמעט לאפס.

יואב קיש: זה מה שהם עשו פה.

איתן כבל: אני רוצה להסביר את העניין.

איתן כבל: איפה הבעיה המרכזית?

איתן כבל: ואני חוזר ואומר לך שזו הטעות הגדולה שאנחנו עושים בחוק כל הזמן, למרות שאני אתך.

איתן כבל: אתה איש הגון והכול בסדר גמור, ואני לא רוצה לחשוב אם היה מישהו אחר במקומך.

איתן כבל: תראה מה אתה מנסה לעשות – זה לא ענף, זה גזע מרכזי בתהליך החקיקה והתפיסה, מה מקומה של הרשות השנייה וכל הכללים הנוגעים אליה.

איתן כבל: ועכשיו ככה בשיח שהוא כמעט שיח מסדרון צדדי, הוא לא הנושא המרכזי שלשמו התכנסנו כאן, אנחנו עכשיו רוצים לקבוע את כל הכללים מחדש, מה מקומה של הרשות השנייה בתוך המשחק.

איתן כבל: היא הנותנת, כי כשאתה התחלת לצלול פנימה, אתה אומר: הא, יש פה משפט יפה, אחר כך אתה עובר למשפט הבא, אתה אומר: הא, יש פה משפט יפה, ואתה מוצא את עצמך בדילמות האלה.

איתן כבל: לא סתם פתחתי ואמרתי שאני רוצה להוריד את הרגולציה למינימום של המינימום של המינימום, אבל זה לא הוגן גם כלפי, כמי שחושב שצריך להוריד את הרגולציה הזאת – כשדרך אגב אנחנו מתכנסים פה בעניין אחר לגמרי – אנחנו נתחיל לקבוע כללים חדשים לרשות השנייה או למועצת הכבלים והלוויין, כשאתה יודע שאני חושב שבכלל צריך כללים חדשים והכול הכול הכול חדש.

<דנה נויפלד: זה עבר את המשרדים.

יואב קיש: לא, הם כולם ביחד שם.

איתן כבל: ברור לי, אני הבנתי, הכול בסדר, אבל זה לא היה אמור להיות על החוק של שרן השכל.

<דנה נויפלד: יש הרבה דברים שנכנסו ככה.

איתן כבל: ברור לי, אני יודע את זה.

איתן כבל: שימי לב מה את אומרת כשזה קורה, כשאנחנו חברי הכנסת מביאים רעיונות כאלה – מה פתאום.

איתן כבל: עכשיו כשזה מהצד השני?

איתן כבל: אני אומר לא, אני אומר שזה כבד מדי.

איתן כבל: מה היא רגולציה נכונה – זה נושא כבד מדי מדי.

איתן כבל: אני אומר לכם ש-80% מהדברים שמתקיימים היום, לא הייתי לוקח אותם למקום אחר אתי.

איתן כבל: במקרה הזה, רק ייצא שכרנו בהפסדנו.

יואב קיש: אני מבין בהחלט מה שאתה אומר.

יואב קיש: אנחנו לא עוסקים בדברים בעלמא, יכול להיות שאנחנו נתכנס בוועדת הכלכלה עוד שבועיים מהיום ונדון בזה במסגרת חוק ההסדרים.

יואב קיש: גם את זה צריך לשים את השולחן.

איתן כבל: נכון.

יואב קיש: יש שתי אפשרויות מבחינת איך שאני רואה את זה כרגע.

יואב קיש: למה היה לי נוח עם הסעיף הזה?

יואב קיש: כי בסוף יושבים פה כל המשרדים, וזה להערתך, בסוף אי אפשר להתעלם מהמלצות המשרדים.

יואב קיש: כל המשרדים פה תומכים במהלך הזה, ויש אמירה ברורה של הממשלה שרוצה לקדם את זה.

יואב קיש: יושבת פה יושבת ראש הרשות השנייה ומביעה מורת רוח מחלק מהדברים ולא מסכימה במאה אחוז, אבל הצליחו לבנות איזושהי הסכמה לפחות לגבי העניין הזה.

יואב קיש: אז מגיעה השאלה שלנו כחברי הכנסת.

יואב קיש: אנחנו באנו לפה כדי לבנות סעיף 5, אני מזכיר לכולם את המשימה הראשונית.

יואב קיש: סעיף 5 שמתייחס לערוצים זעירים, וזה חשוב להגיד.

יואב קיש: אז אמרו לי היועצים המשפטיים: תשמע, יש לנו סעיף 5, שאנחנו רוצים שילך לכל השוק, לא רק לערוצים זעירים וזו המטרה שלנו, אז אמרנו: אוקי, אם זה בהסכמות, בוא נעשה את זה עכשיו.

יואב קיש: כרגע, כמו שאני רואה, על הפרק מבחינתי יש שני נתיבים אפשריים, ואני אשמח לשמוע מה דעתך איתן.

יואב קיש: אני בכל מקרה הייתי הולך לקבל את זה כסעיף לערוצים הזעירים בוודאי, והייתי משנה את סעיף (5) של ההשקעה בסוגה עילית, שזה לא רלוונטי לזעיר, ומכניס את (7) לשמוע מידע מהימן, הוגן ומאוזן.

יואב קיש: את זה הייתי מכניס, וזה לערוצים הזעירים.

יואב קיש: לזעירים אנחנו פותרים את הבעיה לגבי סעיף (5), ועכשיו השאלה אם אנחנו לוקחים את ההחלטה כרגע לעשות את זה על כל המסחריים, או אומרים למשרדים: תשמעו, אנחנו רוצים שיהיה דיון בוועדת הכלכלה במסגרת חוק ההסדרים על כל הסעיף.

יואב קיש: אלה שני הערוצים.

יואב קיש: אני אשמח לשמוע את המשרדים בהתאם לעניין הזה.

<רעיה עדני: עמדתנו שאין אפשרות להחיל את זה רק על הערוצים הזעירים.

<רעיה עדני: אנחנו לא רואים בסיס לסיבה שעל הערוצים הזעירים תחול רגולציה מסוג אחד, ועל הערוצים המסחריים האחרים תחול רגולציה מסוג אחר.

יואב קיש: את לא יכולה להגיד את זה.

<רעיה עדני: יש עילה לסיבה שזה לא צריך לחול על ערוץ קטן.

<רעיה עדני: נגיד חובות של סוגה עילית, אנחנו מבינים שערוץ קטן שרק קם ושעוד יש לו אופק, זה מידתי, אבל למה הם צריכים לשדר את המגוון והם לא?

<רעיה עדני: למה צריכה לחול מערכת כללים - - -

יואב קיש: מגוון, יש לזה גם משמעות כלכלית – לשדר שידורים בערבית, תרבות עמים, מורשת יהודית, אזרחות טובה, לכל זה יש משמעות כספית.

רועי פולקמן: צריך להיות נוסח מצומצם יותר, אבל על כולם.

<רעיה עדני: אנחנו חושבים שהרגולציה צריכה להיות אחידה על הרישיונות המסחריים.

<רעיה עדני: אם כל הרעיון היה להביא ולפתוח את השוק למגוון, אז הוא גם היה להפחית את הרגולציה באופן שווה לכולם, כדי שתוכל להתקיים פה תחרות.

<רעיה עדני: בעינינו, אסור לעשות חלק וחלק.

יואב קיש: אז את אומרת שזו הסיבה, שאנחנו נאלצים לקחת את ההחלטה עכשיו, כדי לא לייצר אפליה בין זעירים למסחריים גדולים במהות, בגלל שאת אומרת שאלה סעיפים של מהות, ואין פה מהות עסקית לצורך העניין.

<נחשון אקסלרד: ככל שאדוני מתכוון ללכת לכיוון של הישארות עם סעיף 5 כמו שהוא - -

יואב קיש: אתם פטורים ממנו בכל מקרה.

<נחשון אקסלרד: מה זאת אומרת אנחנו פטורים?

יואב קיש: כי זעירים לא מחויבים להשקעה.

<נחשון אקסלרד: בסדר, אבל אני מדבר עכשיו על סעיף (5), יש לנו סעיף 5(ב)(1) עד (10).

<נחשון אקסלרד: - - ככל שאדוני מתכוון ללכת לכיוון הישארות עם סעיף 5 כמו שהוא, אני למשל בא ואומר שלעניין ערוץ הלא TV – "לקידום היצירה העברית הישראלית" לא כל כך רלוונטי.

יואב קיש: ברור, ברור.

יואב קיש: לא אשאר עם זה לזעירים.

<נחשון אקסלרד: יותר מזה, "למתן ביטוי למורשת היהודית וערכיה".

חי שגב: חשוב לי מאוד להגיד את הדברים האלה לחברי הכנסת, ואני באמת כבר משתמשת בלשון של "מפצירה בכם".

חי שגב: קודם כל, רגולציה זו לא מילה מגונה, אני חייבת להגיד.

חי שגב: יש פה איזה שיח לא בריא סביב העניין הזה, שלצערי, גם כן מקודם על ידי גורמים ממשלתיים כאלה או אחרים.

חי שגב: אבל רגולציה נכונה ובמידה היא מאוד נחוצה – היא נחוצה גם לגופי השידור.

חי שגב: אין חולק על כך שיש לעדכן את הרגולציה ויש להפחית אותה ויש להתאים אותה ויש לעשות בה עוד הרבה מאוד דברים.

חי שגב: אני הראשונה שקמה ועשתה את זה, פשוט התפרקתי מסמכויות, במסגרת מה שיכולתי, אבל צריך להבין שהמשמעות של זה היא כפולה: אחד – נכון, זה בא לידי ביטוי גם בכמות, בהפחתת הכללים, אבל לפני זה זה בא במשהו שאני מצטערת לומר לכם, שלצערי לא נעשה פה, וזאת הבחנה בין עיקר וטפל ותעדוף.

חי שגב: לפני שאנחנו הולכים למחוק; לפני שאתם רצים למחוק סעיפים שיש להם משמעויות – קודם כל תתעדפו, תגדירו מה הוא העיקר ומה הוא הטפל.

חי שגב: לאחר מכן תחליטו מה ניתן למחוק.

חי שגב: גם באמריקה הגדולה, שהיא מודל ומופת להיעדר רגולציה, שהעיניים נשואות אליה, למשל הנושא של הגנה על המיעוטים נמצא בכללי ה-FCC, וזה אות ומופת לדה-רגולציה, אז תביאו את זה בחשבון כדוגמה.

<יצחק קליין: העיקרון שאני חושב עליו כשאני שומע את הדיון הזה הוא העיקרון של ג'יימס מדיסון – הכוח למסות, או בעניין זה להטיל חובות, הוא הכוח להשמיד.

<יצחק קליין: כשאנחנו מדברים על מסגרת רגולטורית, אנחנו צריכים לזכור שכאשר נותנים לרגולטור סמכות להחליט מה גורם פרטי יעשה או לא יעשה, במיוחד בתחום הביטוי, זה היכולת באיזשהו מועד בעתיד שרגולטור פלוס יועץ משפטי פלוס בית משפט יחליטו – כפי שקרה לפני חודש – שמישהו יפסיק לשדר, אם הוא לא מתאים את עצמו ואת ההוצאות שלו למה שנראה לרגולטור.

<יצחק קליין: לכן אני חושב שהעיקרון, הדבר החשוב ביותר שקורה פה הוא בדיוק כך, שמי שבא לשדר לציבור כמשדר עסקי, just leave it alone.

יואב קיש: אז אתה אומר מה שמציעים עכשיו המשרדים.

<יצחק קליין: אני חושב שמה שמציעים המשרדים הוא בגדול טוב.

<יצחק קליין: אני חושש מאוד מפני (ב)(5).

יואב קיש: "לעודד השקעה בתוכניות סוגה עילית ובשידורי החדשות".

<יצחק קליין: מה זה לעודד?

<יצחק קליין: צו בית משפט?

<יצחק קליין: צו רגולטור?

<יצחק קליין: אני לא מבין את השפה הזאת "לעודד", או שתקבע סכום, או שתקבע אחוז או just leave it alone.

<קריאה: זה קבוע כבר.

רועי פולקמן: לא, נקבע, הצבענו עליו קודם.

יואב קיש: האמת שמכל הסעיפים האלה, הוא נראה באמת סעיף - - -

<רעיה עדני: שוב, מכוחו נקבע האופן שבו מכירים בסוגה העילית.

<רעיה עדני: המחוקק אמנם קבע מה האחוז שצריך, אבל בסוף צריך לקבוע מה נכנס תחת הקטגוריה של האחוז.

יואב קיש: אבל מה זה לעודד?

יואב קיש: להגיד להם שיעשו יותר?

<רעיה עדני: זה סעיף שמגדיר את תפקידיה של המועצה.

<רעיה עדני: תפקידי המועצה הם בין היתר לעודד השקעה בתוכניות סוגה עילית.

<לאה ורון: הם יכולים לעמוד ולמחוא כפיים ליד הערוץ?

יואב קיש: אבל מה זה לעודד?

יואב קיש: הם צריכים לפקח על ההשקעה הכספית, אולי לשמור על ההשקעה.

יואב קיש: אני לא יודע, מה זה לעודד?

<אתי בנדלר: זה מה שאמרתי, ב-24(1) הם עשו הבחנה בין התפקידים באופן כללי לבין איך מביאים את זה לידי ביטוי.

יואב קיש: לצורך העניין, אם יהיה כתוב במקום "לעודד" – לשמור השקעה בתכנית סוגה עלית?

<אתי בנדלר: אין פה שמירה, איזה שמירה?

<מיכל רפאלי כדורי: האמת גם בחוק התקשורת המילה "לעודד" מיותרת.

<מיכל רפאלי כדורי: יש מפקחים – שיפקחו עלינו, ולא יעודדו אותנו.

<דנה נויפלד: בסעיף 5 היום כתוב "לקידום היצירה העברית הישראלית".

<דנה נויפלד: אנחנו לא אומרים עוד לקדם, שזה אופרטיבית ויש לזה משמעות יותר מעשית, אלא לעודד – זה היה הרעיון.

יואב קיש: אני מבין שאת מעודדת את התחרות, למשל בסעיף (3) "לעודד את התחרות" אני מבין וגם כתוב מה, אבל מה זה "לעודד השקעה בתוכניות סוגה עילית ובשידורי חדשות"?

<מיכל רפאלי כדורי: זאת מילה מלפני 25 שנה, שהיה עליה ויכוח אצל היועץ המשפטי לממשלה.

<מיכל רפאלי כדורי: הייתי שם, ישבתי בחדר של מני מזוז יחד עם אחותו, הוא היה משנה ליועץ המשפטי לממשלה.

<מיכל רפאלי כדורי: אחותו היתה היועצת המשפטית של משרד האוצר.

<מיכל רפאלי כדורי: אני הייתי יושבת ראש המועצה, וטענתי שהמילה "לעודד", כשהממשלה כותבת "לעודד", זה אומר לתת לי גם כסף מהכיס, וזכיתי בטענה שלי, והמדינה נתנה שבעה מיליון שקל לקרן.

יואב קיש: משרד האוצר, זה מה שאתם מתכוונים כשאתם כותבים "לעודד"?...

<מיכל רפאלי כדורי: זאת חוות הדעת של מני מזוז, יש לי אותה.

<רעיה עדני: עברו 30 שנה.

<מיכל רפאלי כדורי: כמו במכסות וכמו במים, המדינה לא צריכה לעודד אותי, יש חוק – היא צריכה לפקח עלי.

<מיכל רפאלי כדורי: די עם ה"לעודד".

יואב קיש: יש לי הרגשה שהמילה הזו לא כל כך מוצלחת.

<קריאה: למה?

<קריאה: אם המילה הזאת אומרת שהממשלה נותנת כסף, תשאירו אותה.

<קריאה: ..

<יצחק קליין: הבית הזה אימץ קוד לגבי תאגיד השידור הציבורי, כמעט נקי – כמעט נקי מכל תוכן, יש שם דמוקרטיה, יש שם מורשת ישראל.

<יצחק קליין: המזל של תאגיד הציבור שאין עליו מפקח, הוא מחליט בעצמו איך הוא מקיים את ההוראות לגבי דמוקרטיה ומורשת.

<יצחק קליין: הבעיה פה שתהיה רשות בירוקרטית עם יועצים משפטיים, שתחליט מי ממלא אחר "הוגן", שגם לא הייתי מתנגד לו, מי ממלא אחר "מיעוטים".

<אלעד כהן: אנחנו חושבים שאין מקום להבחנה בין ערוצים מסחריים לערוצים זעירים מבחינת התפקידים של הרשות השנייה, חוסר השוויון פה - - -

יואב קיש: אבל לא ללכת למסלול דו-נתיבי בעניין הזה.

רועי פולקמן: יש בזה הגיון.

יואב קיש: אני מקבל את ההערה.

יואב קיש: ראשית, אנחנו לא נעשה פה שני עולמות בנושא של התפקידים.

יואב קיש: כן חשוב לי להוביל את הדה-רגולציה בגלל שכל המשרדים רוצים – גם ברשות וגם השרים, אני חושב שזה מהלך חשוב.

יואב קיש: אני כן רוצה להכניס את סעיף (7) שהצטרף לנוסח, ולכן לקרוא לו לצורך העניין סעיף (ב)(6), ואז אני מציע לחברים – אני רוצה לשמוע את התייחסותכם – שנחליף את סעיף (5) כפי שהציעו יחד עם ב(6), שהוא (7) הישן "שידור מידע מהימן, הוגן ומאוזן".

איתן כבל: אני חושב שצריך להצביע בעד, רק לאור העובדה שכל המשרדים האלה הסכימו ביניהם.

איתן כבל: ..

רועי פולקמן: השאלה אם במקום "לעודד" – לפקח, כדי שתהיה סמכות לפקח על ההגדרות שנעשו.

יואב קיש: סעיף (5) במקום "לעודד".

<קריאה: וגם איך אתה מחריג את זה מהערוצים הזעירים.

<רעיה עדני: זה עלה לי ב-10 שנים בערך ההסכמה הזאת.

יואב קיש: פה זה כתוב דווקא יפה.

יואב קיש: במקום "לעודד" בסעיף (5) - - -

רועי פולקמן: מה הבעיה אם מחר יחליטו לתמוך בכסף ביצירה מקורית?

יואב קיש: אני שואל את עצמי, למה זה בכלל שם?

<רעיה עדני: לשמור?

<אתי בנדלר: לשמור על מה?

יואב קיש: על ההשקעה.

<אתי בנדלר: איך שומרים על השקעה?

יואב קיש: במקום "לעודד" – "להבטיח".

<מיכל רפאלי כדורי: איתן, זה יחזור לך בחוק ההסדרים, שתזכור את ה"להבטיח".

<אתי בנדלר: אני הייתי מציינת כך גם ב-(3) לשנות את המילה "לעודד" – ב"להבטיח".

<זיו גלעדי: לא, אבל יש משמעות אקטיבית לפעמים.

יואב קיש: ב-(3) אני לא רוצה, ב-(3) זה דווקא טוב לי "לעודד".

<אתי בנדלר: אני לא יודעת איך מעודדים.

יואב קיש: כתוב "בין היתר, באמצעות הסרת והנמכת חסמי כניסה".

<אתי בנדלר: ומה חוץ מ"בין היתר"?

<אתי בנדלר: קבוצת מעודדות עם פונפונים?

יואב קיש: זה נכון, זאת אותה בעיה, אבל פה יש לפחות איזושהי הגדרה.

יואב קיש: אני מתכנס, אני רוצה לקרוא את סעיף 5 ולהעלות אותו להצבעה.

יואב קיש: חברים, אני מקריא את סעיף 5.

יואב קיש: בסעיף 5(ב)(5), החובה הזו לא חלה על הערוצים הזעירים.

יואב קיש: שם בהתייחסות לזעירים, זה לא יחול עליהם.

<רעיה עדני: אלה תפקידי הרשות, אין צורך להתייחס לזעירים באופן ספציפי.

יואב קיש: אם לפרוטוקול ברור שזה לא קשור לזעירים, אין לי בעיה עם זה.

<איתמר אביטן: אנחנו מורידים את הנושא של קידום היצירה העברית הישראלית?

יואב קיש: הכול הורדנו, הכול.

<איתמר אבידן: אתם רציניים?

יואב קיש: כן, למה שאחמד טיבי יצביע בעד?

<איתמר אבידן: אפשר להגיד שאפשר להוריד את הערוצים - -

יואב קיש: דיברנו על זה.

<איתמר אבידן: - - אבל למה להוריד את קידום היצירה העברית?

יואב קיש: זה בתוך הסוגה.

<איתמר אבידן: לא, זה לא רק סוגה.

<איתמר אבידן: אבל הפקות מקומיות זה לא רק סוגה.

יואב קיש: המגבלות הכספיות של הערוצים לא קשורות לסעיף הזה בכלל, הכול נשאר אותו דבר.

יואב קיש: יש פה תפקידים של הרשות.

יואב קיש: אותו דבר יכול מישהו להגיד לי: סליחה, אתה מוריד את הביטוי "למורשת היהודית, ערכיה ולערכי הציונות"?

יואב קיש: ואותו דבר יבוא מישהו ויגיד: רגע, "אזרחות טובה ולחיזוק ערכי הדמוקרטיה וההומניזם" אתה מוריד?

יואב קיש: כן, ואני ממשיך להקריא לך.

יואב קיש: כל סעיף פה הוא סעיף חשוב, וזאת גישה מול גישה.

יואב קיש: אנחנו הולכים עם הגישה של המשרדים.

איתן כבל: מה זה מפריע לכם?

<איתמר אבידן: כי אנחנו בסופו של דבר מדברים על 60% הפקות מקומיות, שבתוכן נמצאת הסוגה.

<איתמר אבידן: בוודאי שאנחנו רוצים שהרשות השנייה תקדם את השפה העברית, שזה בסופו של דבר מקדם את התעשייה המקומית, ולא רק את הסוגה העילית.

<איתמר אבידן: זה מה שהם אומרים, הסעיף רשום פה בצורה ברורה, אני לא מבין.

יואב קיש: אני אסביר עוד פעם איתמר, זה לא משנה כלום למחויבויות הכלכליות של הערוצים, כלום.

<איתמר אבידן: רק הפיקוח.

יואב קיש: נכון, עדיין יהיה פיקוח, אבל תראה בסעיף 24 שיש השקעה בתוכניות סוגה עילית ואופן הכרה בהם, זה מופיע.

<איתמר אבידן: כבוד היושב ראש, אנחנו בונים מאוד מאוד על כל מה שנעשה פה, בנושא פיקוח, כי בסופו של דבר כל מה שאנחנו אומרים ללא פיקוח – אנחנו נהיה מאוד בבעיה, ולכן מבחינתנו הרשות השנייה היא משהו שאנחנו צריכים לסמוך עליו ביום שאחרי.

יואב קיש: הם לא איבדו שום דבר מהכלים שלהם בפיקוח הכלכלי.

רועי פולקמן: רק ללכת רגע עם המחשבה, "לעודד" או לפקח – גם יכול להיות שמחר ייצא דוח, הם לא יכולים לכפות כלום, אבל אם מחר הרשות השנייה תגיד: הנה דוח ההשקעה של הערוצים ביצירה ישראלית, לא קשור לסוגה עילית, וזה יהיה סוג של שיימינג.

יואב קיש: לא, יש קנסות.

יואב קיש: לא, אבל זה לא קשור.

יואב קיש: יש להם היום מחויבות פורמלית כספית להפקות מקומיות, וזה מה שהם צריכים לפקח.

רועי פולקמן: יואב, מה שהוא אומר זה שבסוף לגוף הזה יש עוד תפקידים.

רועי פולקמן: תרצה יוליה להגיד: אני מוציאה את מדד ההשקעה ביצירה הישראלית כתפקיד מחנך.

יואב קיש: זה לא תפקידה יותר.

רועי פולקמן: למה לא? הם ילכו לבית משפט, למה זה לא תפקידה?

יואב קיש: תפקידה מאוד פשוט בעניין הזה של הפקות מקור וסוגה עילית, היא לא צריכה לחנך את השוק, אנחנו לא בעולם הזה.

יואב קיש: היא לא צריכה אישור מאף אחד לזה.

רועי פולקמן: הם ילכו לבית משפט, הם יגידו שאסור לה, שזה לא תפקידה.

יואב קיש: איפה כתוב שאסור לה?

רועי פולקמן: הם יקראו את הפרוטוקול, ילכו לבית משפט.

יואב קיש: איפה כתוב שאסור לה?

רועי פולקמן: כי אנחנו עכשיו אומרים שהוצאנו את זה מהנוסח כי אסור לה, והם ילכו לבית משפט על זה.

יואב קיש: יש לה משימות מוגדרות.

רועי פולקמן: זה נכון, לפיקוח, אבל אם מחר היא תרצה לעודד, לעודד זה במידע.

יואב קיש: ואם היא מחר תחליט, שהיא רוצה לבדוק כמה היה בפריפריה וכמה לא.

רועי פולקמן: מדד מגוון – מחר היא תרצה להוציא מגוון - - -

יואב קיש: אז בוא נישאר בסעיף 5 הישן ונלך לעולם הישן ותשאיר את זה.

יואב קיש: אתה חזרת לוויכוח המקורי.

רועי פולקמן: אני רק אומר שההבדל בין פיקוח לעידוד – אז עידוד זה לתת כסף, אני חושב שלקדם זאת מילה יותר טובה.

יואב קיש: אמרנו להבטיח.

רועי פולקמן: להבטיח – מילה יותר טובה.

רועי פולקמן: לכפות גם מסכים, אני גם תומך בעמדה של קהלת, אבל יש עוד כלים שגוף ציבורי יאמר: מחר בבוקר אני ארצה להראות את נתוני היצירה הישראלית בערוצים – למה שגוף שמפקח על השידורים, והם יתלוננו שזה לא בסמכותם?

יואב קיש: יש פה סעיף "לעודד את התחרות, בין היתר, באמצעות הסרת והנמכת חסמי כניסה ומעבר לתחום השידורים".

יואב קיש: "לעודד את התחרות" זה להראות מה כל אחד עושה.

רועי פולקמן: זה מצוין, אחלה.

יואב קיש: אתה נכנסת בדיוק לוויכוח המהותי, כי אתה לקחת נושא אחד, ואני אומר לך שכל אחד מהסעיפים האלה – אם אני קורא אותם, הוא במקום הזה.

יואב קיש: תחליט, אם אתם לא רוצים, אתם רוצים להישאר בעולם הישן, נישאר בעולם הישן.

רועי פולקמן: השאלה אם זה או הכול או כלום.

יוליה מלינובסקי: אני שמחה שהגענו להסכמות והדברים כתובים יותר טוב ממה שהיו כתובים לפני שבועיים.

יוליה מלינובסקי: אבל אני חייבת להגיד שאני יושבת פה מהצד ומסתכלת על בעלי הרישיון, ונראה לי שהוויכוח הכי משעמם שהיה להם עד עכשיו בוועדה זה הנושאים האלה, כי אני חושבת שזה סעיפים שהם חיו איתם בסדר גמור.

יואב קיש: לא הכי משעמם, אולי בין המשעממים.

יואב קיש: ..

יוליה מלינובסקי: הסעיפים האלה לא עם כסף, אלה סעיפים ערכיים ולכן כנראה זה פחות מפריע.

יוליה מלינובסקי: זה קצת תמוה בעיניי שלמשרדים זה חשוב - - -

יואב קיש: זה מאוד חשוב לערוצים הזעירים, ולי אין כוונה לעשות הבחנה בין הזעירים למסחריים, אחרי מה ששמעתי, ולכן אולי זה פחות מעניין את המסחריים, אבל לזעירים פה זה לחיות או למות על הדברים האלה, כי הם לא מסוגלים להתמודד.

רועי פולקמן: "להבטיח השקעה בהפקה מקומית ובסוגה עילית".

יואב קיש: (5) להבטיח השקעה בהפקה מקומית ובתוכניות סוגה עילית ובשידורי חדשות" – סעיף זה לא יחול על ערוץ זעיר, אני כבר אומר לכם.

יואב קיש: סעיף (6) – אני לוקח את סעיף (7) הישן וכותב: "לשידור מידע מהימן, הוגן ומאוזן".

<רעיה עדני: מדובר בתפקידי הרשות השנייה, לכן אני לא מבינה את ההחרגה לערוץ זעיר, זה פשוט לא רלוונטי, זה לא חל.

רועי פולקמן: נכון, לא צריך פה את ההחרגה.

יואב קיש: אז אני אומר לפרוטוקול, אני לא אחריג את זה פה.

יואב קיש: מירי, זה ברור לכולם שההחרגה תקרה אחר כך ולא תהיה שום חובה של השקעה בסוגה עילית, כרגע גם לא בשידורי חדשות וגם לא בתכניות מקומיות, אלא אם נשנה את זה, נכון לעכשיו.

<מירי נאור אליאס: יהיה סעיף פוזיטיבי, שלא יהיו חובות השקעה?

<מירי נאור אליאס: כל מה שאנחנו עושים עכשיו זה למעשה אנחנו עוברים על החוק סעיף-סעיף ומוציאים ממנו את כל מה שלא רלוונטי.

יואב קיש: נכון, אבל זה בתפקידי הרשות וסמכויותיה, זה לא המקום.

<מירי נאור אליאס: יש סעיף אחר כך, שתיכף נדבר עליו, סעיף 24 שאומר שהרשות, המועצה תוכל לקבוע כללים נוספים.

<מירי נאור אליאס: אנחנו לא רוצים שתהיה פה איזושהי התנגשות, שיכולה להיות אחר כך בפרשנות, אנחנו כאן כדי למנוע בעיות פרשנות, אז זה לא כל כך מסובך.

<מירי נאור אליאס: שיהיה כתוב "ככל שאלו חלים".

<מירי נאור אליאס: כשכתוב כאן "סוגה עילית ובשידורי חדשות", ככל שאלו חלים על פי חוק זה, אני חושבת שזה מאוד פשוט.

יואב קיש: מקובל.

<דנה נויפלד: לא לא לא, מה פתאום.

יואב קיש: אבל אני רוצה שיהיה ברור, שהתפקיד הזה לא חל על ערוצים זעירים.

<דנה נויפלד: קודם כל, הסעיף הזה הוא סעיף של תפקידי הרשות וסמכויותיה, זה חל עליהם ולא עליכם, בוא נתחיל עם זה.

<דנה נויפלד: מעבר לזה, החוק אומר אחרי זה במפורש, בתוך התוספת השנייה, מי חלה עליו איזו חובה, ולכן אי אפשר להמציא מכוח הסעיף הזה בכללים חובה שמתגברת על החוק.

יואב קיש: אבל יש סעיף אחר שאומר שהרשות - - -

<רעיה עדני: זה כפוף לחוק, זה כפוף למה שאמור בחוק, יש סעיף ספציפי שאומר שזה לא חל עליהם.

יואב קיש: בסוף זה ויכוח משפטי, שאני לא רוצה להיכנס אליו.

יואב קיש: אני אומר לפרוטוקול, ואנחנו נמצא את הפתרון, אני משאיר את זה, כי זה בסמכות הרשות.

יואב קיש: אין שום כוונה שערוץ זעיר יהיה מחויב לסוגה עילית, יש לנו נושא של הפקות מקומיות שעדיין בדיון ביני לבין עודד פורר, ואנחנו עוד אישרנו את זה, אבל כרגע גם להפקות מקומיות אין שום התייחסות וחובה לערוץ זעיר וכרגע זה המצב והתיקון יבוא בהמשך.

<רעיה עדני: אני רק מבקשת להגיד פה שבגלל שאנחנו לוקחים סעיף מהצעה שלמה, בהצעה שלנו אנחנו חושבים שהביטוי – אני הולכת להגיד משהו קשה, אל תכעסו עלי – צריך לבוא בעולם של כסף ולא בעולם של שעות, ולכן אנחנו כן מציעים לבטל את החובה על הפקות מקומיות.

יואב קיש: עכשיו אנחנו לא נעשה את זה.

יואב קיש: תעשו את זה בחוק ההסדרים.

יואב קיש: שמענו, הגדרנו, אני יכול להעלות להצבעה?

<אלעד מלכא: אדוני היושב ראש, אפשר עוד הערה?

יואב קיש: לא, אנחנו בהצבעה עוד רגע והנציג שלכם דיבר כבר.

<אלעד מלכא: זה לא הנציג שלנו, זה קהלת.

יואב קיש: סליחה, חשבתי שאתם ביחד, אבל כשאתה בסוף הדיון לפני ההצבעה מבקש הערה, זה מאוחר מדי.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את סעיף 5, עם התיקונים כפי שהקראתי, מי בעד?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: הצבענו בעד סעיף 5 בנוסח המתוקן.

יואב קיש: אנחנו עוברים לסעיף 24.

<רעיה עדני: אני מקריאה שוב מתוך הנוסח – הכותרת תוקנה לקביעת כללים:

יואב קיש: בנוסח של חוק ההסדרים זה מנוסח לא נכון.

<רעיה עדני: זה מופיע היום בחוק, זה לא הופיע בטיוטת הנוסח.

<רעיה עדני: לבקשת יו"ר הרשות השנייה הוספנו את זה.

<רעיה עדני: "(5) אופן הנגשת השידורים לבעלי מוגבלויות לרבות הנגשה של לוח השידורים; (6) דינים וחשבונות שייתן המורשה לשידורים לרשות; (7) כללים לעניין שידורי תעמולה ברדיו אזורי לבחירות לרשויות המקומיות לפי הוראות סעיף 16ד לחוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט-1959".

<רעיה עדני: זו ההצעה.

יוליה מלינובסקי: האמת אנחנו הגענו להסכמות על הסעיף הזה, למעט שני דברים.

יוליה מלינובסקי: דבר שאני רוצה לפתוח פה זה נושא מועדי השידור, למשל ביום כיפור.

יוליה מלינובסקי: זה היה רשום ב-24 הישן ועכשיו זה לא רשום.

יואב קיש: באיזה סעיף ב-24 הישן?

יואב קיש: (3) "מועדי השידורים"?

יוליה מלינובסקי: כן, בעצם אנחנו מדברים פה על יום העצמאות או יום הזיכרון לחללי צהל או יום כיפור, אני חושבת שאלה דברים חשובים מאוד שנתייחס אליהם כרגע.

יוליה מלינובסקי: בגלל שאנחנו מדברים על סעיף משפטי, אני אעביר את רשות הדיבור לאופיר.

<אופיר ביתן: גם כל מה שקשור לכללי שיבוץ פרסומות נכלל במועדי השידורים.

<אופיר ביתן: אם אנחנו מורידים את זה, תהיה לנו בעיה להגביל פרסומות לשעות מסוימות.

יואב קיש: למה הורדתם את זה?

<רעיה עדני: ההגבלה של פרסומות – העילה היחידה שאנחנו רואים אותה כמוצדקת היא הגנה על חסרי ישע או על ילדים.

<רעיה עדני: זה נכנס תחת הקטגוריה של הגנה על חסרי ישע או ילדים ואתיקה כמובן.

<רעיה עדני: התערבות בשיבוץ של פרסומות שלא על בסיס הדבר הזה הוא לא נכון ולא מתאים.

יוליה מלינובסקי: מה עם אלימות?

יוליה מלינובסקי: מה עם הסתה?

יוליה מלינובסקי: מה עם - - -

יואב קיש: את מדברת עכשיו להכניס לסעיף את מה שהיה קודם במספר (3) "מועדי השידורים".

<רעיה עדני: מועדי השידורים זה מאוד מאוד נרחב, תחת מועדי השידורים יכולה לבוא בערך כל הוראה שהיא לגבי שידור, ולכן חשבנו שנכון להוריד את זה.

יואב קיש: יוליה, אז איך אתם מצמצמים?

<רעיה עדני: אף אחד מהערוצים המסחריים לא ישדר ביום כיפור או ביום העצמאות תכנים לא מתאימים.

יוליה מלינובסקי: לא, תדעי לך שלמשל אחד הזכיינים שלנו ברדיו, יש דברים בגו.

<רעיה עדני: כמו שאין איסור ביום כיפור לנסוע על הכביש, זה לא חוק, ועדיין אף אחד לא נוסע – להבנתנו, כך יחול גם בטלוויזיה.

יואב קיש: במקום מועדי שידורים, איך מוצאים הגדרה יותר מצמצמת, שמצד אחד תיתן מענה לצורך שלך יו"ר הרשות השנייה, ועדיין ישאיר את החופש.

<דנה נויפלד: כרגע מה שאופיר עושה, ובצדק הוא עושה מבחינתו, זה להסתכל על הכללים הקיימים ואז הוא הוא מנסה לראות איפה זה משתבץ בתוך מה שמוצע כאן, וזאת לא המטרה.

<דנה נויפלד: המטרה היא שיהיו דברים שהיום הרשות השנייה הסדירה או מסדירה אותם, ומעת שהחוק יתקבל היא לא תוכל יותר להסדיר, כמו חלק מהדברים שנבעו מכוח אותו סעיף שדיבר על השיבוץ.

יואב קיש: האם היום ביום כיפור ההנחיה לא לשדר היא של הרשות השנייה?

<קריאה: אנחנו למשל ביום כיפור לא משדרים.

יואב קיש: לא לא, לא אתם.

<רעיה עדני: יש ויש, נגיד פרטנר וסלקום היום לא משדרות ביום כיפור, על אף שאין שום הנחיה רגולטורית.

יואב קיש: הנה, הלא TV, אתם רוצים לשדר ביום כיפור?

<קריאה: לא, כי זה לא רלוונטי.

איתן כבל: הבעיה היא לא הלא TV.

<קריאה: אנחנו כן רוצים לשדר.

איתן כבל: אם מחר יקום הערוץ החילוני, עכשיו יש עידוד החילוניות - -

<אתי בנדלר: אתה עמותה שתרצה לקדם את הפרסומת בשידוריה.

יואב קיש: יוליה, אני רוצה להבין, ביום כיפור למשל, אתם הוצאתם הנחיה שלא יהיו שידורים, או שהערוצים החליטו על דעת עצמם?

<אלידור בליטנר: יש כלל, אבל היתה גם עתירה של רדיו אלשמס בנושא.

<אלידור בליטנר: אני דולה מנבכי זכרוני, שהיתה גם עתירה של רדיו אלשמס בנושא, ולדעתי הרשות השנייה בסוף תיקנה את הכלל הזה לגבי רדיו אלשמס, אם אני זוכרת נכון.

יואב קיש: האם בזה שאנחנו מורידים להם את מועדי השידורים, אני פוגע למשל בסמכות שלהם להחליט מי ישדר או לא ישדר ביום כיפור?

יואב קיש: אתם אומרים שלא תהיה להם סמכות, ואם ערוץ 13 ירצה לשדר ביום כיפור, שישדר.

<רעיה עדני: גם לנסוע ביום כיפור זה לא אסור.

יוליה מלינובסקי: לא משנה, אני חושבת שיש גם חוקים מעבר לחוק הרשות השנייה במדינת ישראל באופן כללי ביום כיפור - - -

יואב קיש: אז אין לך בעיה עם מועדי השידורים?

יוליה מלינובסקי: לא, אין לי בעיה, הבעיה היא – ואני חושבת שזה גם בסעיף אחר, אבל מה שחשוב לי מאוד זה כל הנושא של כללים בפרסום בנושא של אלימות.

יואב קיש: איזה סעיף זה?

יואב קיש: אני רוצה סעיף ב-24 הישן.

<מירי נאור אליאס: אפשר לחזור שוב על הסעיפים שנשארים?

<מירי נאור אליאס: כי זה לא מולנו, וקשה מאוד לעקוב.

יואב קיש: אני אקריא לכם שוב את הסעיפים, דרך אגב הם מאוד נוחים.

יואב קיש: קודם כל לא מדובר בתפקידי הרשות וסמכויותיה, אלא בקביעת כללים, והכללים הם: "(1) השקעה בתכניות סוגה עילית ואופן ההכרה בהם", שברור שצריך את זה; "(2) אתיקה בשידורי טלוויזיה ורדיו ובפרסומות", שברור שצריך את זה; (3) "הגנה על קטינים וחסרי ישע"; "(4) שידורים אסורים כאמור בסעיף 46; "(5) אופן הנגשת השידורים לבעלי מוגבלויות לרבות הנגשה של לוח השידורים"; "(6) דינים וחשבונות שייתן המורשה לשידורים לרשות"; "(7) כללים לעניין שידורי תעמולה ברדיו אזורי לבחירות לרשויות המקומיות", זה כנראה לא כל כך מעניין פה אף אחד.

<לאה ורון: הנוסח מפורסם גם בפורטל ועדת הכלכלה באתר האינטרנט של הכנסת.

יואב קיש: זה מאוד מינימליסטי ונוגע רק בדברים – אם הייתי צריך לכתוב סעיף כזה לערוצים הזעירים, ככה הייתי כותב אותו.

יואב קיש: עכשיו יש פה עוד פעם שאלה משמעותית, אנחנו הולכים לעשות פה רפורמה שנוגעת גם במסחריים הגדולים.

יוליה מלינובסקי: הסעיף שאני מדברת עליו זה סעיף 24(6).

יוליה מלינובסקי: לא שמתי לב אם הקראת את הסעיף שהם הכניסו עכשיו, שידורים אסורים.

יואב קיש: כן, הכנסנו, זה (2).

יואב קיש: את אומרת שסעיף (2) נכנס, והנושא הנוסף זה סעיף (6): "נושאיהם, סגנונם, תכנם, היקפם ועיתויים של שידורי פרסומת המותרים לפי חוק זה".

<דנה נויפלד: אם אתם שמים לב, זה סעיף סמכות מאוד מאוד מאוד רחב - - -

יואב קיש: יוליה, תסבירי לי למה את צריכה את זה.

יוליה מלינובסקי: קודם כל, אנחנו ממש בעד לא להתערב בכלל בכמה פרסום יהיה ואיפה הם יפרסמו ולמה צריך - - -

יואב קיש: דרך אגב, אני רוצה להגיד לגבי חוק ההסדרים, יש שם עוד התייחסות לכל נושא הפרסומות.

יואב קיש: זה לא ייכנס בחוק של הוועדה הזאת.

יואב קיש: הוועדה הזאת לא הולכת לגעת בנושא הפרסומות בשום דבר.

<קריאה: גם לא בתוכן שיווקי?

יואב קיש: לא, תוכן שיווקי בוודאי, אבל דיברתי על הנושא שהם העלו.

יואב קיש: אנחנו לוקחים פה דברים מחוק ההסדרים, אז יש פה סעיף שלם בחוק ההסדרים שמדבר על פרסומות, ואנחנו לא נדון בהן.

ישראל אייכלר: גם לא על הידברות?

יואב קיש: זה משהו אחר.

יואב קיש: יהיה בסדר, אנחנו נדבר על זה.

יואב קיש: ביום שלישי אנחנו פותחים את הישיבה בערוץ הידברות.

ישראל אייכלר: לאיתן היתה ההצעה, אני חושב שזה פותר את הבעיה.

יואב קיש: יופי, סבבה, ביום שלישי.

יוליה מלינובסקי: אם אתה לא נוגע בפרסומות כרגע, אולי פשוט גם לא ניגע בסעיף הספציפי הזה ונשאיר אותו?

יוליה מלינובסקי: כי זה חלק מהנושא שאתה לא רוצה לגעת בו.

יוליה מלינובסקי: אני אומרת ש-(6) יישאר ולא ניגע בו.

יואב קיש: (6) יישאר, עד שתהיה רביזיה בפרסומות יחד עם (6).

יוליה מלינובסקי: אם יש לך רביזיה.

יואב קיש: לא רביזיה, עד שיבוא חוק ההסדרים ואז יטפלו גם בסעיף (6).

<רעיה עדני: אתה הורדת את "נושאיהם, סגנונם, תכנם, היקפם" של כל השידורים, אבל בפרסומות – שם הרשות השנייה.

יואב קיש: לא הורדתי כלום בינתיים.

יואב קיש: לא הבנתי, תסבירי לי את הניסוח.

יוליה מלינובסקי: נכון, היא צודקת, וזה מאוד חשוב.

יואב קיש: אל"ף, אני רואה שזה כתוב רק לגבי שידורי פרסומות, זה לא לתוכן.

<רעיה עדני: נכון, תוכן פרסומות.

<רעיה עדני: כן, זאת התערבות מאוד רחבה.

יואב קיש: אבל היום יש להם את זה.

<רעיה עדני: נכון, אבל היום יש להם את זה גם לגבי כל שאר שידורי הטלוויזיה – נושאיהם, סגנונם.

<רעיה עדני: אנחנו הורדנו את זה לכל שידורי הטלוויזיה, אבל דווקא בפרסומות תתערב הרשות השנייה?

יואב קיש: עכשיו הבנתי מה שאמרת, אמרת שזה היה גם לגבי תכניות ובתכניות הסרת, ואם אתה משאיר את הסעיף הזה, אתה משאיר לה את זה בפרסומות.

יואב קיש: למה – אם בתכניות לא ובפרסומות כן?

יוליה מלינובסקי: קודם כל, אני חושבת שבאיזשהו מקום הסעיף הזה אפילו מגן, נותן איזושהי הגנה – ותסתכל הם עושים לי ככה.

<רעיה עדני: שוב, אנחנו משרתי ציבור, אנחנו לא מגינים לא על הערוצים המסחריים ולא על - - -

יואב קיש: הערוצים המסחריים, אתם בעד להשאיר את הסעיף הזה או לא? כן?

יואב קיש: אז אני משאיר, אני בכלל לא מתווכח.

<רעיה עדני: זה סעיף שנועד לעזור דווקא לחלשים ולזעירים, לאלה שיכולים לפרסם בלי שום פיקוח ובלי שום רגולציה מעל.

יוליה מלינובסקי: ממש לא רעיה.

<קריאה: איך את מייצגת את האינטרס הציבורי בזה?

<רעיה עדני: אני חושבת שהאינטרס הציבורי הוא תחרות.

יואב קיש: יוליה, בזה פתרת לי את הדיון, תודה.

יואב קיש: אני מבקש להוסיף את סעיף (6) מהנוסח הישן לחוק, איפה אתם רוצים להכניס אותו?

<אתי בנדלר: מה זה משנה?

<אתי בנדלר: גם נושאיהם – אני לא בטוחה שזה נכון.

יואב קיש: אני לא רוצה לשנות את הסעיף, אני לא נוגע בסעיף.

יוליה מלינובסקי: פשוט הוא לא רוצה להיכנס לזה.

יואב קיש: אני לא רוצה, יש לי גם הסכמה ממי שזאת ליבת העניין שלו.

יואב קיש: הערוצים הזעירים, יש לכם בעיה עם הסעיף הזה?

<נחשון אקסלרד: אני לא מוצא מדוע לרגולטור צריך להיות עניין בנושא הפרסומות שישודרו בערוץ.

יוליה מלינובסקי: אנחנו תיכף נסביר לך.

<נחשון אקסלרד: אגב, כללי הפרסומת שקיימים ברשות השנייה הם כללים מצוינים, יש כללים לאתיקה בפרסומות.

יואב קיש: בסדר, שאלתי לגבי הסעיף הזה.

יואב קיש: ערוץ 9, אתם מרגישים אתו איזושהי בעיה?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: ערוץ 20, יש לכם איזו בעיה?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: 24 – יש לכם בעיה?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אז גמרנו, אז אני מוסיף אותו ואני מעלה להצבעה את מה שדיברנו.

<מירי נאור אליאס: אפשר לשאול שאלה אחרת שקשורה קצת בעקיפין.

<מירי נאור אליאס: שהקראת והגעת לתוספת הראשונה והשנייה, זה הפנה את תשומת לבי, זה מכיוון שהן אמורות לא לחול על ערוצים זעירים?

<מירי נאור אליאס: כי זה לא כתוב.

<רעיה עדני: יש שם התייחסות מפורשת, לפחות בנוסח שלנו, אני מניחה שגם בנוסח של היועצת המשפטית תהיה התייחסות.

יואב קיש: על מה אנחנו מדברים?

<מירי נאור אליאס: בנוסח שאני מכירה של החוק שעבר בקריאה ראשונה יש התייחסות רק לתוספת השנייה שלא תחול על ערוצים זעירים.

<מירי נאור אליאס: לא ראיתי התייחסות לתוספת הראשונה , ולכן אני שואלת, כי זה מתחבר לסעיף הזה.

יואב קיש: לדעתי, גם התוספת הראשונה לא צריכה לחול על – אבל אנחנו נגיע, להקריא?

יואב קיש: הראשונה לא חלה, רק ההגדרות.

<מירי נאור אליאס: מכיוון שהסעיף הזה מתייחס לכללים שייקבעו בהתאם לתוספת - - -

<קריאה: זה רק הגדרות.

<מירי נאור אליאס: לא, זה לא רק הגדרות, יש שם גם התייחסות להשקעה בסוגה עילית.

יואב קיש: סעיף (1) לא חל על הערוצים הזעירים.

<דנה נויפלד: זיכיון, זה בטל.

יואב קיש: מירי, לאיזה סעיף את קופצת אתי?

יואב קיש: אני בסעיף 24.

<מירי נאור אליאס: נכון, בסעיף 24 יש התייחסות לכך שהמועצה תקבע כללים בהתאם לאמור בתוספת הראשונה והשנייה, ואז זה למעשה אמור לא לחול על ערוצים זעירים, היות שהתוספת הראשונה והשנייה לא חלות עליהם.

יואב קיש: איפה זה כתוב ב-24 החדש?

יואב קיש: בכפוף לאמור בתוספת השנייה, לא כתוב ראשונה, כתוב התוספת השנייה.

<מירי נאור אליאס: אני מתנצלת, אין לי את הנוסח, אבל זה כתוב בחוק המקורי.

יואב קיש: חברים, אני מקריא בפעם השלישית.

יואב קיש: נא להקשיב, אני מעלה את זה להצבעה – זה נקרא "קביעת כללים", סעיף 24:

<אלעד כהן: אפשר להבין את הביטוי הזה?

<אלעד כהן: מה זה "אופן ההכרה בהן"?

<אלעד כהן: למה מתכוונים?

יואב קיש: בתוך הסוגה העילית, כל קטגוריה וכל מה שאמרנו.

<קריאה: מה שאדוני קבע ייכנס ממילא לחוק.

יואב קיש: נכון, זה יהיה בחוק, לא נגענו – לדעתי, הסוגים של הסוגה העילית קיימים בחוק, לא בכללים.

יואב קיש: תמהיל נכנס עכשיו, אבל גם ההגדרה – למה הכוונה ב"אופן ההכרה", משרד האוצר?

<רעיה עדני: יש כללים מה נכנס לסוגה עלית, מה לא נכנס, איזה סוג של הפקות.

יואב קיש: איפה הכללים האלה?

<רעיה עדני: כללים של הרשות השנייה.

יואב קיש: הם קיימים כבר?

<רעיה עדני: כן, הם קיימים.

<אילאיל לבנת: אולי היועצת המשפטית של משרד המשפטים תשיב לנו?

<אילאיל לבנת: התשובה אינה תמהיל.

<דנה נויפלד: יש כאן כל מיני כללים איך מכירים בתוכניות שלכם שהצגתם ושידרתם, איך מכירים בהן לצורך הספירה – אז הכוונה היא לצמצם את הנושא ואותו הם בודקים, אל"ף שהשקעתם, ובי"ת שהכללים יהיו איך מכירים לכם בזה שהוצאתם, זה הרעיון.

יואב קיש: זה מה שאני גם הבנתי.

<קריאה: מה זה אומר "אופן ההכרה"?

<קריאה: אם זה נקבע כאן - - -

יואב קיש: לא, לא נקבע כאן, לא הגדרנו פה מה זה דרמה, מה זה דוקו-דרמה, לא הגדרנו.

<דנה נויפלד: איך אתם מגישים את זה לרשות השנייה?

יואב קיש: הגדרנו רק את האחוזים, לא הגדרנו מה זה מה, זאת בדיוק הכוונה.

יואב קיש: היועצת המשפטית, את רוצה לתקן אותי שזה 24(א) בלבד?

<אתי בנדלר: בסעיף 24 הקיים יש סעיף (א) ויש סעיף (ב).

<אתי בנדלר: מה שאתם מציעים כרגע זה במקום סעיף (א) להכניס (א), וכשנגיע לסעיף (ב) שהוא נשאר, אני אבקש בו גם תיקון, אבל אחרי שתקבעו את סעיף (א).

יואב קיש: סעיף (ב) כתוב "המועצה תעביר לידיעת הועדה כללים שקבעה", מה אתם רוצים לעשות עם זה?

<אתי בנדלר: הם רוצים להשאיר את זה, אני רק רוצה להעיר.

<דנה נויפלד: אנחנו משאירים את זה, אנחנו מפחדים מאתי...

<דנה נויפלד: לדעתנו זה מיותר.

<אתי בנדלר: אני שאלתי כרגע את יושב ראש ועדת הכלכלה, אם הוא חושב שראוי להשאיר את הסעיף הקטן הזה והוא ענה לי שכן.

יואב קיש: הבנתי, אז התשובה היא כן, זה נשאר.

<אתי בנדלר: אבל אני רוצה לבקש תיקון, כי בחוק הרשות השנייה יש הגדרה של הוועדה, וזוהי ועדה משותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

<אתי בנדלר: יש לי תרשומת שמחכה לי שעת כושר, שהולכת אתי לכל מקום, ואומרת כדלהלן: בישיבה ביום 2.2.16, שעסקה בתמורה שעל ערוץ 10, הערוץ השלישי, לשלם בעד תקופת הארכת זיכיונו, הודיע יושב ראש ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת מרגי, כי הוא תומך בתיקון החוק, כך שסמכויות בעניין השידורים המסחריים יהיו של ועדת הכלכלה ולא של ועדה משותפת.

יואב קיש: לאור הסכמתם של שני ראשי הוועדות וגם הוועדה המשותפת הזו, בסעיף (ב) יהיה ועדת הכלכלה - - -

<רעיה עדני: וגם אנחנו לא מתנגדים, אם זה עוזר.

<אתי בנדלר: לא, אבל נתקן שזה יישאר כפי שזה, רק נתקן את ההגדרה של הוועדה בסעיף 1.

ישראל אייכלר: אני מבקש להוסיף, זאת בהנחה שאיתן כבל בעשור הקרוב יהיה יושב ראש.

הישן, שאומר: "(8) נושאיהם, סגנונם, תכנם, היקפם ועיתויים של שידורי פרסומת המותרים לפי חוק זה".

רועי פולקמן: דומה לאותו נוסח שהגדרנו קודם.

<דנה נויפלד: זה חל גם על הרדיו.

<דנה נויפלד: סעיפי המטרות וסעיפי התפקידים של הרשות השנייה לא חלים רק לגבי טלוויזיה.

<דנה נויפלד: אני לא מניחה שהם מתנגדים,

<אילאיל לבנת: אומרים "עיתויים והיקפם" בסעיף (6) הישן שהופך להיות (8).

יואב קיש: זה ישן, את צריכה להכיר תא זה.

<אילאיל לבנת: רק שאני מבינה שאנחנו הולכים לקראת ביטול המגבלה על היקף חסויות ופרסומות.

<אילאיל לבנת: אמרת שאתה לא תדון בזה כאן.

יואב קיש: אני בחוק הזה לא עושה.

יואב קיש: מה שיבוא בחוק ההסדרים, יצטרך לחיות גם עם סעיף (6) הזה החדש.

<אילאיל לבנת: ועל הייעודיים זה לא חל ממילא, כי הם לא מוגבלים.

יואב קיש: לא, לגבי הייעודיים, אנחנו נעבור סעיף-סעיף, כמו שאמרנו, ונדבר על זה.

יואב קיש: חברים, אני מעלה להצבעה, מי בעד?

<לאה ורון: עם הבקשה של חבר הכנסת פולקמן.

יואב קיש: כן, עם הבקשה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: אייכלר, אתה אתנו?

ישראל אייכלר: לא, אני נמנע.

ישראל אייכלר: בעד – 3

ישראל אייכלר: נמנעים – 1 סעיף 24 נתקבל, עם השינוי בסעיף (1).

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

<אתי בנדלר: גם על שינוי ההגדרה של סעיף 1 לחוק העיקרי?

<אתי בנדלר: ויש הגדרה בסעיף 1 לחוק "הוועדה" – ועדה משותפת.

יואב קיש: לא, זה יהיה ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: אוקי, אז במקום "ועדה משותפת של ועדת הכלכלה וועדת החינוך והתרבות של הכנסת", יהיה "הוועדה" – ועדת הכלכלה של הכנסת.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – 1 הגדרת "הוועדה" בסעיף 1 לחוק נתקבלה.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: חברים, אז סיכמנו את סעיף 24, ואנחנו ממשיכים חזרה לסעיף 33א.

יואב קיש: מעכשיו אנחנו ממשיכים לדון במה ששונה בין ערוץ זעיר לערוץ מסחרי גדול.

יואב קיש: 33א(א)(2)(ב) מבוטל לערוץ זעיר – מה שקשור לערבות בנושא סוגה עילית סרטים.

יואב קיש: אני בסוף אצביע על כל השינויים ביחד.

יואב קיש: אם מישהו מתנגד, תעצרו אותי עכשיו, כי אני עושה הצבעה אחת על הכול בסוף.

רועי פולקמן: זה לא בתזכיר חוק?

יואב קיש: לא, חזרנו לחוק המקורי, גמרנו.

<נחשון אקסלרד: אבל הביטול הוא רק על הזעירים, נכון?

יואב קיש: עכשיו רק זעירים – "ערבות בנקאית אוטונומית או פיקדון להבטחת ההוצאות שעל בעל רישיון להוציא לשם הפקת תכניות סוגה עילית וסרטים ישראליים", לפי התוספת השנייה, שממילא לא חלה על ערוץ זעיר, ולכן זה מבוטל.

<נחשון אקסלרד: ההתייחסות לסעיף 41(ב2).

יואב קיש: איך הגעת ל-41?

יואב קיש: אני ב-33א.

<נחשון אקסלרד: אתה ב-33א(ב) יש הפניה לסעיף 41(ב2) הוא סעיף 51% לבעלות של יחיד.

<נחשון אקסלרד: את זה יש להחריג מערוצים זעירים.

יואב קיש: אבל אם אני מחריג אותו שם, פה אין לך.

<נחשון אקסלרד: אבל זה כתוב פה.

<זיו גלעדי: קודם כל זה לא נכון, הבעלות ב-50% היא אחת המגבלות.

<זיו גלעדי: על המגבלה של ה-50% אנחנו נדבר.

יואב קיש: אני אגיד לך מה כוונתי, בערוצים זעירים אנחנו גם נאפשר 100% אחזקה בערוצים זעירים ונדון בזה בסעיף 41(ב).

<נחשון אקסלרד: נכון, אבל תחת (ב2) יש עוד מגבלות, שעליהן אנחנו בוודאי - - -

יואב קיש: בגלל זה לא רלוונטי השינוי שאתה מבקש.

יואב קיש: זה יישאר ונדון בו כשנגיע ל-41(ב).

<מירי נאור אליאס: זו לא הבעיה היחידה.

<קריאה: הסעיף הזה (ב) של 33א צריך להיות in line עם מה שהחלטנו לגבי בעלויות צולבות.

יואב קיש: כן, אבל אנחנו נותנים לכם פטור.

יואב קיש: סיכמנו שתהיה הגדרה להוראות מעבר, אז גם בניגוד לסעיף 33א בהוראת שעה שדיברנו עליה לטובת 24, נא לתת גם פטור לפי סעיף 33א(ב).

<מירי נאור אליאס: שזה חל על כולם.

יואב קיש: לכם תהיה ב-41 החרגה.

<מירי נאור אליאס: לא רק, יש כאן גם התייחסות למבקש שהיה בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, סעיף 33א(ב)(1): "המבקש היה בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, במהלך שלוש השנים שקדמו למועד הגשת הבקשה...

<מירי נאור אליאס: לא קיים בתקופת הזיכיון או הרישיון את ההוראות לפי חוק זה, את כללי המועצה או את תנאי הזיכיון או הרישיון", שזאת בדיוק הבעיה.

יואב קיש: מזה אני רוצה לפטור רק את הערוצים הייעודיים, ולכן רק בהוראת שעה זה ייכנס, לא בערוץ זעיר רגיל.

<זיו גלעדי: קודם כל, ברמה הטכנית זה לא חל, כי בעל רישיון לשידורי טלוויזיה זה לא כולל את הערוצים הייעודיים.

<מירי נאור אליאס: רק שיהיה ברור שזה לפי חוק זה, איפה לפי חוק זה?

<מירי נאור אליאס: רק תחדדו.

יואב קיש: אני מבקש להחריג בהוראת שעה גם את סעיף 33א(ב)(1).

יואב קיש: סעיף 33א(ב)(1) יוחרג בהוראת המעבר.

<נחשון אקסלרד: ו-(ב)(2).

<אתי בנדלר: קודם כל, אמרנו שבהוראת השעה לגבי ערוץ 24 יהיה פטור גם מהוראות סעיף 33א (ב) כולו.

יואב קיש: (ב) כולו?

יואב קיש: או לא, (1) ו-(2).

<אתי בנדלר: זה מה שאני שואלת.

<אתי בנדלר: אני עוד שם.

יואב קיש: (ב)(1) ו-(2) לכל הערוצים הייעודיים צריכים להיות מוחרגים, כל הערוצים הייעודיים, ב(1) ו-(2) מוחרגים.

<מירי נאור אליאס: גם (ג) הוא סעיף בעייתי.

<זיו גלעדי: אבל אני מדגיש, לגבי 41(ב2) יש שם שורה של מגבלות, יש מגבלות על אחזקה של עיתונים ושל כלי תקשורת.

יואב קיש: בסדר, זה רק לערוצים הייעודיים, זה לא לזעירים בכלל.

<זיו גלעדי: גם בייעודיים, אנחנו דיברנו על בעיות ספציפיות שנוגעות לשיעור האחזקה במניות, לא דיברנו על בעיות אחרות של אחזקה של כלי תקשורת אחרים.

יואב קיש: היום אין.

<זיו גלעדי: אבל לא צריך לפטור אותם מזה.

<זיו גלעדי: הם יכולים עכשיו לרוץ עד שיעבור החוק - - -

<רעיה עדני: לא, גם יותר מזה, כשהם יגדלו בעל העיתון ימכור את ערוץ הטלוויזיה?

<רעיה עדני: תיאלץ אותו למכור?

<רעיה עדני: זאת רגולציה שחלה בצורה אחידה.

יואב קיש: בוא נעשה סדר.

יואב קיש: אני מוכן לשים סעיף, שדרך אגב נותן את כל ההגנות שלנו, כל עוד לא שינו את מבנה הבעלות.

יואב קיש: אני לא רוצה שיהיה מצב שייכנס שחקן ריכוזי ויעקוף את זה.

יואב קיש: אם לא נכנס שחקן ריכוזי, אין בעיה.

יואב קיש: אבל אם נכנס שחקן ריכוזי, כמובן שאנחנו לא רוצים לתת לו פתח לעקוף את המגבלות במקום הזה, זה ברור.

יואב קיש: מצד שני – וזה מה שאני בא לפטור בעניין הזה – אני לא רוצה שלאותם ערוצים ייעודיים תהיה בעיה לקבל רישיון, בגלל שהם נופלים לאיזושהי מגבלה מסעיפים (1) ו-(2) לצורך העניין, ולכן צריך לשמור על הדואליות: מצד אחד לפטור אותם מנושא (1) ו-(2); ומצד שני, להגדיר סעיף שאומר שבמידה ומכרו את מי מאחזקותיהם לשחקן שהוא מוגדר כשחקן ריכוזי, יכול להיות שאנחנו נגדיר אותם כשחקן זעיר לכל דבר.

<זיו גלעדי: אבל יש עוד דרכים לעקוף את זה.

<זיו גלעדי: אפשר עכשיו לפתוח למשל עיתון שלא היה לך קודם ואז אתה הופך - - -

יואב קיש: אני אומר לך עוד פעם, שאני לא רוצה שאיזה עיתון או איזשהו שחקן תקשורת גדול עכשיו יקנה 50% או 60%, לא משנה, וינצל את הזירה הזו.

יואב קיש: זה ברור.

<אלידור בליטנר: אל הרעיון הוא שזה יהיה חלק מהוראת המעבר.

<אלידור בליטנר: לא נכון לגעת בזה בסעיף המהותי בחוק.

יואב קיש: אם אני פותר את זה בהוראות המעבר, אין לי בעיה.

יואב קיש: אנחנו מדברים על הוראות המעבר, אבל הוא מתנגד לי גם לזה.

<אלידור בליטנר: לכן הדרך לטפל בזה היא בהוראת המעבר לתקופת זמן מוגבלת.

יואב קיש: בסדר, בהוראות המעבר לחמש שנים, זה מה שהתחלתי מההתחלה ואתה תקעת אותי בזה.

יואב קיש: נכון, בדיוק.

יואב קיש: זה מקובל?

<אלידור בליטנר: זה לתקופת המעבר?

<אתי בנדלר: בהוראת המעבר ולתקופת המעבר.

יואב קיש: מה שאתם צריכים להבין – ואת זה אני אומר לערוצים הקטנים – שאתם מקבלים פה איזשהו גרייס, ששם אתכם במקום שמעביר אתכם מידית, כולל הבעייתיות של ערוץ 24 בעניין זה, אבל ברגע שאתם רוצים לעשות שינוי במבנה בעלות, אתם במקום הזה צריכים לעמוד בקריטריונים האלה: שאין פה מישהו שנכנס שהפר פעם את החוק או כל מיני דברים כאלה.

יואב קיש: את זה אתם צריכים להבין, אנחנו לא נותנים לכם את זה לנצח, וגם אותו דבר בנושא הריכוזיות.

יואב קיש: ערוץ 24 מקבל את ה"גרייס" הזה, בהנחה שמבנה הבעלות לא משתנה.

יואב קיש: אם מחר הוא משתנה, אין את ה"גרייס" הזה.

<אלידור בליטנר: זה לא רק שמבנה הבעלות לא משתנה, אלא גם במבנה הבעלות הקיים, פתאום הבעלים נגיד פותח עיתון חדש למשל שזה קורה יום אחרי, ואז זו כן בעלות צולבת שנרצה למנוע.

יואב קיש: לא בטוח, אם זה עיתון חדש?

<אלידור בליטנר: זאת בעלות צולבת והחוק אוסר על זה.

יואב קיש: מגבלות הריכוזיות, לפי ועדת הריכוזיות.

<אלידור בליטנר: זה העניין של הבעלויות הצולבות, זה לא הריכוזיות הכלל משקית, זה משהו אחר בתוך הענף.

<אתי בנדלר: אז איך את מציעה לנסח את זה אלידור?

<אלידור בליטנר: בהוראת המעבר בצורה נפרדת.

<אתי בנדלר: תכתיבי את הרעיון שיהיה לוועדה ברור.

<זיו גלעדי: אנחנו נחריג מההוראות הספציפיות ב-41(ב2), שזאת ההוראה לגבי שיעור אחזקת המניות, שזה (ב2)(4), ואנחנו נחריג את קשת לגבי האחזקה בערוץ 24, שאת זה אני כבר לא זוכר.

<אלידור בליטנר: אם אני שמה בצד את קשת וערוץ המוזיקה, לגבי יתר הערוצים הייעודיים, אני מבינה שכל מה שאנחנו מדברים עכשיו זה עניין אחזקת יחיד.

<אלידור בליטנר: אולי נכון ליצור את זה ככה לגבי מצב נתון, שצריכים לתת תקופת היערכות, כדי להתאים את המצב להוראות המהותיות של החוק.

<אתי בנדלר: אלידור וזיו, תנסחו בבקשה נוסח שיבוא בפני הוועדה.

<נחשון אקסלרד: האם יש כוונה שערוץ ייעודי קיים, שמוחזק כיום ב-100% על ידי גורם יחיד, יצטרך תוך פרק זמן מסוים לשנות את האחזקה הזו, כל עוד הוא ערוץ זעיר?

יואב קיש: לא.

<נחשון אקסלרד: אוקי, כי שמעתי עכשיו את משרד המשפטים מדבר אחרת.

יואב קיש: אמרנו את זה, וזה היה כבר בוועדה, אני אחזור על זה רק למי ששאל.

יואב קיש: המגבלה של 74% שהולכת להשתנות ל-74% בעלים יחיד, לא חלה על הזעירים.

<אלידור בליטנר: לתמיד?

יואב קיש: כן, כל עוד הוא זעיר – לתמיד, ואמרנו שרק כשהוא עובר קטגוריה, יהיו לו שנתיים.

<אלידור בליטנר: על זעיר או על זעיר ייעודי?

יואב קיש: גם זעיר.

יואב קיש: אני רוצה שזעיר – יכול לפתוח את זה גורם אחד, ורק אחרי שהוא עולה קטגוריה, יהיו לו שנתיים למכור את הבעלות.

יואב קיש: דיברנו על זה, היה פה דיון ואני לא המצאתי עכשיו שום דבר חדש.

<אתי בנדלר: אני לא זוכרת אם היתה על זה הצבעה.

<אתי בנדלר: אם לא היתה על זה הצבעה, אתם תמיד יכולים להגיש הצעה לתיקון.

יואב קיש: אבל אתן מנסחות את זה וזה יגיע לנוסח, גם מה שאני אמרתי עכשיו עם הבעלות.

יואב קיש: זה ינוסח ויגיע, אני מתכוון שבגלל שלא על הכול הצבענו, יגיע נוסח מסודר מה הוצבע ומה לא.

<אתי בנדלר: כך התכוונתי.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אפשר להמשיך?

<מירי נאור אליאס: גם ב-33א(ג) יש - - -

<קריאה: 33א - - -

<מירי נאור אליאס: אה, עברנו אותו?

יואב קיש: 33א(ב)(1), (2) עברנו.

יואב קיש: 33א(ב)(3), (4), (5), מישהו רוצה להגיד משהו?

<דב אברמוביץ: לגבי (ב)(1).

יואב קיש: (ב)(1) דיברנו שאתם פטורים.

<דב אברמוביץ: זה לא העניין של הבעלויות הצולבות, זה העניין של הפרות קיימות.

יואב קיש: אמרנו שאתם פטורים בהוראת שעה.

<מירי נאור אליאס: אנחנו כל הזמן חוזרים לסעיף 41, הוא בעייתי.

יואב קיש: אתם רוצים לקפוץ אליו?

<מירי נאור אליאס: נסיים את 33, נשמח לקפוץ אליו, כי עוד לא נגמרו הבעיות שיש בו.

<מירי נאור אליאס: ב-(ג) שוב יש כאן סמכות למועצה לקבוע כללים נוספים על אלו המנויים.

<מירי נאור אליאס: אנחנו עוסקים כאן בצמצום, ואני חושבת שהסעיף הזה לא צריך לחול.

<נחשון אקסלרד: אבל שלא נמצא את עצמנו עם כללים חדשים נוספים - -

<מירי נאור אליאס: - - שלא היו, כשאנחנו יושבים פה ימים ולילות ודנים.

יואב קיש: אבל הכללים נובעים מהחוק, ואם בחוק הגדרנו שלא חלה עליכם מחויבות – זה לא יהיה.

יואב קיש: אי אפשר לעשות פה שלייקס על שלייקס.

<מירי נאור אליאס: זה נכון, רק שזה כתוב במטרה להבטיח כי המבקש יקיים את השידורים, ואנחנו לא יודעים - - -

יואב קיש: "המועצה רשאית לקבוע, בכללים, תנאים והגבלות למתן רישיון לשידורי טלוויזיה, נוסף על...

יואב קיש: (א) ו-(ב), במטרה להבטיח כי המבקש יקיים את שידורי הטלוויזיה בהתאם להוראות לפי חוק זה".

<מירי נאור אליאס: נכון.

יואב קיש: אני ממשיך, אני לא אתחיל פה על כל סעיף לעשות רביזיה.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס ל-(ד)?

<רעיה עדני: אנחנו מבקשים להבהיר ל-(ב), שלא מדובר פה במחיקת חובות.

יואב קיש: אני אמרתי מחיקת חובות?

יואב קיש: אחמד טיבי אמר מחיקת חובות, אני לא אמרתי מחיקת חובות.

<רעיה עדני: נוסח הסעיף – זה עשוי להשתמע ממנו.

<רעיה עדני: 33ב(ב) מתייחס לזה - - -

יואב קיש: לא, הוא רק לקבלת הרישיון, הוא לא מדבר על מחיקת חובות.

יואב קיש: אני אמרתי שלטובת קבלת הרישיון זה שיש להם מחויבויות עבר לא ימנע מהם לקבל את הרישיון.

<רעיה עדני: אם אפשר רק להבהיר, שאנחנו לא - - -

יואב קיש: אני יודע שהגישה שלכם היא לא – דנה לא נמצאת פה, אבל בשמחה תפקידכם לשבת איתה ולהגיע עד יום שלישי לפריסת חובות, שתאפשר לערוץ הלא ול-20 ולערוצים האחרים לשרוד, שלא ייסגרו יום אחרי שיעברו.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני ממשיך.

יואב קיש: ל-(ד) ול-(ה) מישהו רוצה להתייחס?

<מירי נאור אליאס: ל-(ה) יש רק הערה טכנית, הוא מתייחס שם לסעיף (ב)(1) שהוחלט לתקן אותו, רק צריך כמובן בהתאם להתייחס גם לסעיף (ה).

יואב קיש: 33

יואב קיש: אם תיקנו את (ב)(1), באופן טבעי זה יתוקן.

יואב קיש: 33ב – מישהו רוצה להתייחס?

<מירי נאור אליאס: 33ב זה עוד פעם עניין של סמכויות.

<דב אברמוביץ: הערה אחת אדוני, סעיף 33ב – זה לא מחייב תיקון חקיקה, אבל יש כבר כללים לקבלת רישיון.

<מירי נאור אליאס: בדיוק, זה מה שהסברתי בשבוע שעבר.

<דב אברמוביץ: הם מתנים קבלת רישיון בהפקדת פיקדון של שלושה מיליון שקלים אני חושב.

יואב קיש: אני הסברתי בדיוק, איך הולך לעבוד הרישיון שלכם.

יואב קיש: אני לא הולך להיכנס לזה עוד פעם.

<דב אברמוביץ: אני מעיר את זה רק - - -

יואב קיש: כל זה יהיה בכפוף – אנחנו בהוראת מעבר הגדרנו את נושא הרישיון, וזה כמובן שאמור לגבור על זה.

<מירי נאור אליאס: את 33 ב אתה בעצמך פשוט תיקנת בישיבה הקודמת, ונתת נוסח אחר, ולכן צריך להתאים אותו.

<מירי נאור אליאס: אמרת שתוך שלושה חודשים ונקבל אוטומטית, ובשלושה חודשים - - -

יואב קיש: נכון, בגלל זה שאלתי לקראת ההפסקה אם הצבענו על זה או לא.

יואב קיש: התשובה היא שלא הצבענו על זה?

<אתי בנדלר: אני לא זוכרת אם הצבענו על זה.

יואב קיש: אז אמרנו שבהפסקה נבדוק, אז אני מציע למען הסר ספק, שנצביע על זה עכשיו עוד פעם.

יואב קיש: אפילו אומרים לנו שלא הצבענו.

יואב קיש: אנחנו עכשיו מצביעים על הנושא של אופן קבלת הרישיון, זאת אומרת:

יואב קיש: נפרדנו מהאידיאל ב-5 ו-24, אנחנו מדברים על החיים עצמם.

יואב קיש: ברגע שנגמור את החקיקה, המעבר של הרישיון תחת רישיון למועצת כבלים ולוויין צריך לעבור לרשות השנייה.

יואב קיש: הגדרנו שביום שבו יגישו בקשה מי מהערוצים הייעודיים לרשות השנייה, ייראה כאילו ניתן להם רישיון זמני לחצי שנה, והם יעברו לשדר תחת הרישיון של הרשות השנייה.

רועי פולקמן: באותם תנאים.

יואב קיש: לא באותם תנאים, כמו שהגדרנו בחוק.

יואב קיש: לטובת קבלת רישיון, יש תהליך שהגדרנו אותו שלושה חודשים ראשונים, שאותם ערוצים ייעודיים צריכים למלא תיק רישיון – את כל ה"מסמכולוגיה", זה קיים כבר בכבלים ובלוויין, חלק צריך להעביר.

יואב קיש: עברו שלושה חודשים, עכשיו הרשות השנייה, יש לה שלושה חודשים לבחון את התיק הזה.

יואב קיש: בחנה אותו במשך שלושה חודשים, נתנה תשובה לקראת סוף השישה חודשים, רישיון זמני – יכולות להיות להם שלוש תשובות אפשריות: אחת – הרישיון התקבל ומפה והלאה הוא בתוקף; אפשרות שנייה לתת הארכה של חצי שנה נוספת, ולהגיד לאותו ערוץ שישלים.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין את ההארכה הנוספת.

<אתי בנדלר: יכול להיות שהשלמת המסמכים – המועצה תגיד: אני מבקשת מסמכים אלה ואלה שיוגשו לי תוך שבועיים או תוך חודש, כדי שאז אני אוכל לבחון.

יואב קיש: הכול לפי שיקול דעתה של הרשות השנייה.

<אתי בנדלר: אז שיהיה ברור, שצריכים להגיש את המסמכים במועד שקבעה המועצה.

יואב קיש: בסדר, הכול לפי הרשות השנייה וההגדרות שלה להארכה של הרישיון בחצי שנה נוספת.

<אתי בנדלר: עד חצי שנה.

יואב קיש: עד חצי שנה, וגם בסיבוב השני של החצי שנה, למועצה יש שיקול דעת להאריך בעוד חצי שנה לפי שיקולה, אם היא עדיין צריכה.

יואב קיש: זאת אומרת, כל עוד הם רואים מהלך שקורה, אני לא הולך לגרום להם להחליט את ההחלטה השלישית, שהיא החלטה מאוד משמעות, שאומרת: סליחה, יש פה אי עמידה – לא הפרה, אי עמידה – משמעותית בתנאי הרישיון, אני לא יכולה לתת לו רישיון, ואז למעשה הופסק הרישיון הזמני שהיה ברשות השנייה.

יואב קיש: המשמעות היא ברגע שהופסק, אחד מהשניים – אם עדיין יש לו זמן לזיכיון שלו ברשות כבלים ולוויין, הוא חוזר אוטומטית עד סוף הזמן שלו ברשות כבלים ולוויין; אם תם הזמן ברשות כבלים ולוויין, ערוצו הופסק, נגמר לו שידור, לא יוכל לשדר.

יואב קיש: זה התהליך, אני חייב להגיד שזה איזה ייצור כלאיים.

יואב קיש: יש לך רעיון יותר טוב, חבר הכנסת פולקמן?

יואב קיש: אני מוכן לשמוע.

יואב קיש: אנחנו בנינו משהו שנראה הכי הגיוני בהתאם לתנאים.

<אלידור בליטנר: אנחנו חושבים שזה נכון לתת לרגולטור שיקול דעת לבחון את הבקשה, כפי שנעשה תמיד ברגולציה של רישיונות.

<אלידור בליטנר: זה נכון לבוא ולראות אם תנאי הסף המינימליים אכן מתקיימים.

<אלידור בליטנר: בסופו של דבר, זה לא בדיוק אותם תנאי סף בחוק התקשורת.

<לאה ורון: השאלה אם אתה לא מגביל את הזמן לגבי האופציה שהרשות השנייה - - -

יואב קיש: לא, אין לי בעיה, אני לא מגביל.

יואב קיש: הערבויות שיידרשו לערוצים הייעודיים ברשות השנייה יהיו זהות לערבויות שיסופקו לרשות כבלים ולוויין ותבוצע הסבה מסודרת, כדי שלא ייאלצו להביא עוד פעם כספים מהבית, אלא אותם כספים, אותו דבר בדיוק, יועברו לרישיון של הרשות השנייה וישמשו גם כערבות לחובות העבר וגם כערבות להמשך הרישיון.

יואב קיש: זאת ההצעה.

יואב קיש: אנחנו דשנו בזה הרבה ולזה הגענו, ואני מעלה את זה להצבעה.

<אתי בנדלר: אני רוצה שוב לומר, שהחובה להסב את הערבויות, מטבע הדברים, צריכה לחול על המבקשים, כי הם אלה שעובדים מול הבנקים, ואם הם לא יפעלו, לא יהיו ערבויות.

<אתי בנדלר: לכן צריכים להבהיר, שהם צריכים לעשות את זה.

<דב אברמוביץ: למעשה היא על המוטב דווקא, המוטב צריך להסכים לזה.

יואב קיש: המוטב יסכים.

<אתי בנדלר: המוטב יסכים, אבל - - -

<דב אברמוביץ: לא מספיק שאני מבקש - - -?

<אתי בנדלר: זה בסדר גמור, אבל אתם צריכים לפעול לכך ולא לשבת בחיבוק ידיים, כי אם לא תפעלו לכך, למעשה לא יהיו ערבויות.

<אתי בנדלר: אתה רוצה לכתוב זמן לבצע הסבה?

יואב קיש: לא, אני לא רוצה, הגדרתי את זה לרשות השנייה.

יואב קיש: מנכ"ל הרשות השנייה, מה שאמרנו מקובל עליכם בתהליך?

<ניר שוויקי: כן, אני רק חושב שכן צריך לנקוב בתאריך לגבי מועד ביצוע ההסבה.

<ניר שוויקי: אני חושב שברגע שהם מבקשים בקשה לעבור להיות בעלי רישיון מטעם הרשות השנייה, הם צריכים תוך שבעה ימים להסב את הערבות לטובת הרשות השנייה.

יואב קיש: ואם עכשיו הבעיה זה לא הם, אלא מי שמחזיק את הערבות?

<ניר שוויקי: לא צריכה להיות בעיה עם אף אחד.

<ניר שוויקי: אם המדינה מסכימה, החשב הכללי מסכים, שזה יוסב, לרשות לא צריכה להיות בעיה, ואם למערכת הבנקאית יש בעיה - - -

<אתי בנדלר: לא, תבינו מה המשמעות של שלושה חודשים – זאת אומרת, שהם כבר קיבלו רישיון זמני לשדר לפי חוק הרשות השנייה, ואין בעצם שום ערבות לטובת הרשות השנייה.

<ניר שוויקי: זה יכול להיות תוך פרק זמן מאוד מאוד קצר.

יואב קיש: כמה זמן אתם הערוצים צריכים להעביר את הערבות הבנקאית מהגורם שזה נמצא?

<דב אברמוביץ: ההוראה צריכה להיות שהרישיון מותנה בזה שניתן להם את הערבות - - -

<אתי בנדלר: אבל אתה מקבל רישיון זמני בינתיים, שיכול להיות לשנה.

יואב קיש: כמה זמן אתה צריך להעביר את הערבות?

<דב אברמוביץ: חודש, לכאורה שום דבר.

יואב קיש: אם זה שום דבר, אז 21 ימי עסקים.

<דב אברמוביץ: אבל אדוני, אני תלוי בזה שהחשב הכללי יסכים להסרת הערבות, הם לא תמיד נותנים תשובות בזמן.

<דב אברמוביץ: אני תלוי בזה שגם הרשות שתבקש ממני את הבקשה - - -

יואב קיש: אז אני אומר 21 יום, ולכם הרשות השנייה – אם אתם רואים שהבעיה היא בחשב הכללי שעשה להם בעיות, להפעיל שיקול דעת ולתת להם פטור לעניין הזה.

<אתי בנדלר: אדוני, אני מציעה משהו אחר, 14 ימים מיום שניתנה הסכמת החשב הכללי.

יואב קיש: אוקי, מצוין.

<ניר שוויקי: אבל אני לא רוצה לפתוח פה בעיות עם החשב הכללי.

יואב קיש: לא, אבל אם הוא לא ייתן, זו הבעיה.

<ניר שוויקי: אני לא יודע איזה בעיות יש עם החשב הכללי, שזה לא יהיה מותנה; ואם החשב לא מסכים?

יואב קיש: לא, זה מותנה, הם לא ייתנו עוד ערבות, לא תהיה עוד ערבות.

<ניר שוויקי: לא, ואם החשב לא מסכים?

יואב קיש: אז לא יהיה, אז תישאר רק הערבות הזו, מה אתה רוצה?

יואב קיש: הם לא יכולים להשתמש בשמיכה משני הכיוונים.

יואב קיש: אז החשב יסכים, עם כל הכבוד.

<רעיה עדני: אי אפשר לחייב אותו לשחרר.

יואב קיש: אי אפשר?

יואב קיש: בטח שאפשר.

יואב קיש: אני יכול לשחרר.

יואב קיש: אם אני אכתוב, שחובה עליו לאחר הבקשה לשחרר את הערבויות אחרי שבעה ימים, הוא יעשה את זה.

<רעיה עדני: אני לא יודעת, קודם כל אני לא מהחשב הכללי ואני נוהגת לא לייצג אותם, הם גם כועסים מאוד אם אני עושה את זה.

<רעיה עדני: אז אתם מוזמנים לפנות לחשב הכללי, אני מוכנה ללכת לבדוק, יש גם לשכה משפטית באוצר, צריך לשאול אותה.

יואב קיש: אז תפנו.

<רעיה עדני: בסוף זאת סמכות של החשב הכללי.

יואב קיש: אז תפנו בבקשה לחשב הכללי.

יואב קיש: כרגע אנחנו לא מוסיפים סעיף שמתייחס לכך שהחשב חייב לשחרר את הערבויות, אבל אני רוצה לשמוע את ההתייחסות שלו, ואם צריך, אולי נעשה את זה.

<זיו גלעדי: אבל אני חושב שצריך להגיד משהו עקרוני, הערבות נועדה להבטיח, שאם יש איזושהי הפרה של החוק, יהיה ממי להיפרע, וזה צריך להיות ביום שהם באוויר, אי אפשר להשאיר תקופה שבה מישהו משדר ויכול לגרום נזק ואחר כך אין ממי להיפרע.

יואב קיש: אז אמרנו 14 יום מהיום – החשב מחזיק אותם בידיים, מה לעשות?

יואב קיש: עם כל הכבוד, הם לא שולטים בזה.

יואב קיש: לכן כדי לפתור את זה, אני מקבל את ההצעה של היועצת המשפטית – 14 יום משחרורה של הערבות על ידי החשב.

יואב קיש: בזה נגמר הדיון.

יואב קיש: לגבי החשב, אני מבקש ממשרד האוצר לדבר עם החשב ולהביא את ההתייחסות.

<רעיה עדני: אנחנו נביא.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אתי, אפשר להביא את זה להצבעה מבחינתך?

<אתי בנדלר: לא, יש עוד דבר אחד שנעמה מפנה את תשומת לבי אליו.

<אתי בנדלר: אמרת עכשיו בשינוי מההנחיות הקודמות, אז אני רוצה להבין.

<אתי בנדלר: הם צריכים להגיש את הבקשה תוך שלושה חודשים ולהגיש את זה עם מסמכים.

יואב קיש: נכון, עברו שלושה חודשים.

<אתי בנדלר: המועצה יכולה לומר שהיא זקוקה למסמכים נוספים.

<אתי בנדלר: אם היא ביקשה מסמכים נוספים, היא תאריך את תוקף הרישיון הזמני, שניתן מיד עם הגשת הבקשה, לתקופה שהיא תקבע.

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת התקופה שהיא תקבע?

<אתי בנדלר: היא קובעת תוך כמה זמן ימציאו לה את המסמכים, כפי שמקובל בכל החקיקות, ובהתחשב בכך, היא מחליטה לכמה זמן היא מאריכה את תוקף הרישיון הזמני.

<אתי בנדלר: זה היה בפעם הקודמת.

<אתי בנדלר: עכשיו אתה דיברת פתאום על שישה חודשים.

יואב קיש: אז אני מקבל, הנוסח הזה יותר טוב.

יואב קיש: בסדר, מה שאמרת.

יואב קיש: אני טעיתי, תודה על ההערה, אני מקבל את הנוסח הקודם.

יואב קיש: עכשיו אפשר להצביע מבחינתך?

<אתי בנדלר: עכשיו אפשר.

יואב קיש: אז אני מעלה להצבעה רק את נוהל קבלת הרישיון, מה שהגדרנו עד עכשיו.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את נוהל קבלת הרישיון, כפי שהוגדר, מי בעד?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – אין נוהל קבלת הרישיון כפי שהוגדר, נתקבל.

יואב קיש: התקבל.

יואב קיש: אתם רוצים להמשיך עם הצבעות שאנחנו מחויבים בהן?

<אתי בנדלר: לא, אתה אמרת שאתה רוצה לחזור ל-33א(א).

יואב קיש: לא, אמרנו שבסוף נצביע על כל השינויים, כפי שהגדרנו אותם היום ונצביע על הכול עכשיו בסוף היום, על כל השינויים.

<אתי בנדלר: בשביל מה - - -

יואב קיש: אז בבקשה, בוא נצביע, על מה אנחנו צריכים להצביע?

<קריאה: אבל למה רק על ערוץ ייעודי זעיר?

<קריאה: על ערוץ זעיר.

יואב קיש: זעיר ב-41, אל תבלבל.

<אתי בנדלר: כל עוד לא חל שינוי במבנה האחזקות שלהם, כפי שהיה ערב כניסתו לתוקף של החוק המתקן – לגבי הנושא הזה אני מבקשת לא להצביע, כי אלידור וזיו הגישו נוסח מתוקן.

יואב קיש: טוב, אז לא נצביע.

<אתי בנדלר: אז רק לגבי החלק הראשון, שהוראות פסקה (2)(ב) בסעיף 33א(א) לא יחולו על ערוץ ייעודי זעיר.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד – 2

יואב קיש: נמנעים – אין ההצעה שהוראות פסקה (2)(ב) בסעיף 33א(א) לא יחולו על ערוץ ייעודי זעיר נתקבלה.

יואב קיש: התקבל.

יואב קיש: תודה.

<אלידור בליטנר: אני רוצה להעיר הערה על משהו שקשור למשהו קודם, לגבי סעיף 5 ו-24, שהוועדה כבר הצביעה עליו.

<אלידור בליטנר: עכשיו זה מהלך של דה-רגולציה, סעיפי ההסמכה של הרשות השנייה בעצם מצטמצמים.

<אלידור בליטנר: עכשיו נוצר מצב שיש כללים שקבועים היום, שהם מכוח סעיפי ההסמכה של אתמול, כלומר שסעיפי ההסמכה לגביהם התבטלו או צומצמו, ואז עולה השאלה מה גורל הכללים הללו ביום התחילה של החוק.

<אלידור בליטנר: במסגרת ההצעה של חוק ההסדרים ניסינו לטפל בזה, כלומר יש לנו שם איזושהי הצעה.

<אלידור בליטנר: אני לא יודעת אם תלכו בנתיב הזה או לא, אבל בכל מקרה צריך לתת לזה איזשהו פתרון, כי אחרת ייצא מצב של בלגן.

יואב קיש: אז תתני לנו ליום שלישי הצעה איך לטפל בזה.

<אלידור בליטנר: לנו יש את הצעת חוק ההסדרים.

<אתי בנדלר: ההצעה זה הצעת הממשלה.

יואב קיש: מה ההצעה?

יואב קיש: עם כל התיקונים בפנים?

<אלידור בליטנר: זה בעצם לתת שהות לרגולטור לערוך בחינה כוללת של הכללים שלו, ועד אז להשאיר בתוקף את הכללים למשך חצי שנה.

<אלידור בליטנר: כעבור חצי שנה לבטל סטים מסוימים של כללים, זה מה שעשינו בחוק ההסדרים.

<אלידור בליטנר: זה קצת מסובך.

<אלידור בליטנר: במשך חצי שנה להשאיר בתוקפם את הכללים הקיימים, גם אם אלה כללים שהם מכוח סעיפי ההסמכה שביטלתם מ-day one, כדי לא ליצור בלגן.

יואב קיש: כדי שהרגולטור יוכל להתאים את עצמו.

<אלידור בליטנר: מה שהיה בחוק ההסדרים – שזאת ההצעה של משרד האוצר – למשך חצי שנה להשאיר את הכללים כמות שהם.

<אלידור בליטנר: כעבור חצי שנה, יתבטלו כמה סטים של כללים שיפורטו בחוק, כדי לא לייצר בלבול, ורק אחרי 24 חודשים יתבטלו כל שאר הכללים, וזה פרק הזמן שייתן לרגולטור לעשות שינוי בכל מערכת הכללים שלו לפי החקיקה החדשה.

<אלידור בליטנר: עשינו את זה בצורה מדורגת.

<לאה ורון: זאת אומרת שנתיים וחצי?

<אלידור בליטנר: כן.

<קריאה: ומה קורה במהלך השנתיים וחצי האלה?

<לאה ורון: חצי שנה ואחר כך 24.

<לאה ורון: סך הכול 24?

<רעיה עדני: בדיוק, 24 נספר מיום תחילת החוק.

<אתי בנדלר: לדעתי הם עברו כאן על הרבה מאוד כללים, ובאמת אי אפשר להתעלם מהעניין הזה, למשל: כללים והוראות לעניין השעות שבהם ניתן לשדר.

יואב קיש: אנחנו לא עושים את התיקון הזה.

<נגה רובנישטיין: זה בעצם מחולק לשלושה חלקים – יש כאלה שייכנסו לתוקף באופן מידי, אחרי שיושלם החוק הזה וחוק ההסדרים, זאת אומרת שינויים גם שמשליכים על הכללים, למשל ז'אנרים; יש כאלה שרק עוד חצי שנה, לפי מה שיפורט בחוק ההסדרים; ויש כאלה - - -

יואב קיש: אל תערבבו אותי עם חוק ההסדרים.

<נגה רובנישטיין: אבל זה מה - - -

יואב קיש: למשל כל מה שקשור בפרסומות, אני לא נוגע בחוק הזה, אז כל מה שקשור לפרסומות צריך להוציא.

לכן אמרתי: בחקיקת ההסדרים דיברנו על שני שלבים מרכזיים, לא על שלושה נגה.

לכן אמרתי: ב-day one לא יתבטלו כללים, המועד הראשון שבו יתבטלו כללים זה חצי שנה אחרי יום התחילה.

<נחשון אקסלרד: אבל אם יש סתירה בין הכללים לחוק?

<אלידור בליטנר: זה בדיוק העניין, שתיווצר לך אי בהירות לגבי מה סותר, מה לא סותר.

יואב קיש: קודם כל, כל מה שקשור לכללים שמשפיעים על ערוץ זעיר, מבחינתי מידית נכנס לתוקף, זאת אומרת: זעיר לא יוכל להתחיל לשדר, אם זה לא יהיה מידית, ולכן להגדרת זעיר כל מה שדיברנו ייכנס מידית ויבוטל מידית.

יואב קיש: אני לא יכול לחכות, כי אז מה עשיתי?

<אלידור בליטנר: הדרך לייצר את זה היא בדרך של מיפוי, כדי למנוע אי-בהירות, כדי למנוע בלגן בכל הרגולציה של הרשות השנייה.

<אלידור בליטנר: שלא יהיה ברור, זה מכוח הסעיף הזה, מכוח הסעיף הקודם, זה כן משהו שצריך לעשות קצת עבודת נמלים של מיפוי, בטח אם רוצים את זה ב-day one.

<קריאה: - - -

יואב קיש: זה חייב להיות ב-day one.

יואב קיש: עזבי את השינויים שקבענו לערוצים הגדולים.

<קריאה: למה - - -

יואב קיש: כי לכם, גם אם זה יקרה שלושה חודשים אחרי או שישה חודשים, אתם תשרדו.

יואב קיש: אני מעדיף שזה יהיה ב-day one, אבל אני אומר קודם כל שהזעירים לא יכולים לשרוד אם זה לא נכנס מידית.

<נחשון אקסלרד: לא יכול להיות מצב, שתהיה סתירה בין הוראות הכללים להוראות החוק.

יואב קיש: ברור.

<אלידור בליטנר: אנחנו מנסים למנוע אי-בהירות לגבי מה סותר ומה לא סותר.

יואב קיש: יוליה, כמה זמן לוקח לכם לעשות עבודה של מיפוי הכללים?

<נחשון אקסלרד: אגב, אני כבר עשיתי אותה, אני יכול להגיש להם את זה.

שני דברים: יכול להיות שאני לא מבינה אותך נכון, אבל נשמע לי קצת כאילו עכשיו לרגולטור יש רגולטור, שזה משרד המשפטים.

<אלידור בליטנר: ממש לא, להפך.

יואב קיש: אז תסבירי איך את רוצה לטפל בזה בשינויים ששינינו סעיפים שיש להם כללים שנובעים מהם.

יואב קיש: האם הכללים יפסיקו להתקיים מידית?

יוליה מלינובסקי: בכל מקום שמתבצע שינוי, אנחנו משנים את הכללים.

יוליה מלינובסקי: אם יש פה איזושהי מחשבה, שכל הכללים מתבטלים - - -

יואב קיש: לא לא, מה שלא רלוונטי בעקבות שינוי החקיקה.

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו יושבים, עושים עבודת נמלים ומשנים את הכללים.

<אתי בנדלר: יוליה, זה בדיוק העניין, שאתם צריכים לעשות עבודת נמלים ולעבור על כל הסטים של הכללים שיש לכם, ובכל סט לבחור מה צריך להתבטל לגמרי, מה צריך לעבור שינוי.

<אתי בנדלר: זו עבודת נמלים, אז נשאלת השאלה תוך כמה זמן אתם יכולים להשלים אותה.

יוליה מלינובסקי: אני חושבת שחודש - - -

<אתי בנדלר: אני, אם הייתי יועצת משפטית שלך, הייתי אומרת לך - - -

יוליה מלינובסקי: אז אני לא מבינה, איך הזעירים אמורים להתחיל לעבוד.

<אתי בנדלר: את צודקת, אבל אין מה לעשות.

<שרית הכט: אבל תיווצר כאן בעיה, למשל – נקבע כאן כרגע בחוק מה שהיה קבוע קודם בכללים.

<שרית הכט: זה אומר שהכללים והחוק יסתרו זה את זה, זו רק דוגמה אחת.

יואב קיש: אז היא אומרת שהיא תנקה את כל הכללים שלא רלוונטיים בגלל החוק.

<שרית הכט: השאלה תוך כמה זמן, כי ברגע שהחוק עובר, הוא בתוקף.

יואב קיש: היא לא תבוא אליכם עם כלל שכבר לא בתוקף לגבייה, כי היא תגיד: זה לא ברור לכם?

יואב קיש: זה ברור לכם, לא?

יוליה מלינובסקי: אף אחד לא מת מעבודה, יש כאלה שמתו כי הם לא עבדו.

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו נעשה עבודת נמלים.

יוליה מלינובסקי: צריך לתת איזושהי תקופה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו אומרים חודש, אז חודש וחצי.

<אתי בנדלר: כמה שאתם צריכים.

<אתי בנדלר: אם תגידי לי תוך שבוע, אני משוכנעת שהיושב ראש לא ייתן שבועיים, השאלה אם זה ריאלי מה שאת מתחייבת.

איתן כבל: יוליה, מהניסיון שלי אתכם, הייתי אומר שנה, אבל אני אתן לכם חודשיים.

יוליה מלינובסקי: אוקי, אז קודם כל אני מניחה שאתה נותן חודשיים, כי אני בסך הכול בתפקיד חודשיים.

יוליה מלינובסקי: אני לא יודעת מה להגיד לכם.

יואב קיש: תחשבו על זה, בסדר?

יוליה מלינובסקי: תנו לנו זמן, אנחנו יכולים להגיד בצורה מאוד ברורה, שאין לנו כוונה - -

יואב קיש: - - לאכוף כללים שהם לא רלוונטיים.

יוליה מלינובסקי: - - שהם לא רלוונטיים, ויותר מזה, כמו שדיברתי, בכל ועדה שני נמצאת בה, הערוצים המפוקחים צריכים לקבל אופק רגולטורי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא נפגע לא בזעיר, לא בזעיר מאוד ולא בזעירון ולא בענק.

<אתי בנדלר: מה שעולה מהדברים שלך, אם אני מבינה נכון, זה שיש מקום להצעה של משרדי הממשלה לקבוע תקופת מעבר ארוכה לבחינת כל הכללים, למשל שישה חודשים, ארבעה חודשים, שלושה חודשים, חודשיים, מה שיוחלט כאן, אינני יודעת, כשאת מצהירה שבתקופת המעבר הזאת כשאת תבואי לאכוף משהו, את תבדקי אם הוא מתיישב עם הוראות החוק המתקן או לא.

יואב קיש: נכון, בדיוק, זו הכוונה, ולכן אני לא הולך עם הגישה של משרד המשפטים שאומרת:

יואב קיש: הכול בתוקף לחצי שנה עד שהיא מנקה.

<אלידור בליטנר: זאת הממשלה.

יואב קיש: הממשלה, מי שתחליטו, אני לא הולך עם זה, כי זה אבסורד, כי ברגע שהחליטו לשנות, הם לא יאכפו כללים שלא רלוונטיים לחוק.

יוליה מלינובסקי: אגב אדוני היושב ראש, אני מניחה שהבעיות ייפתרו עם כניסת הדרישה לפתור אותן, זאת אומרת יכול להיות שתהיה סיטואציה שעכשיו צריך לפתור את הכלל הספציפי, אז אנחנו משנים את הכלל הספציפי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא נעשה עכשיו סוף שבוע עם המועצה ונעבוד על זה, מה שהצעת.

יואב קיש: באיזה סעיף אנחנו?

<מירי נאור אליאס: אנחנו ב-33ג, ואמרנו שאחריו נעבור ל-41.

יוליה מלינובסקי: לא הבנתי, גברתי היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: אני אולי לא הבהרתי את עצמי פה, כי אני מבינה שאומרים כן מה שאמרה היועצת המשפטית אבל לא לזה התכוונתי.

<אתי בנדלר: אני הצעתי שכן לקבוע תקופת מעבר.

יואב קיש: אני מציע לתת לכם ארבעה חודשים לתקן את הכללים ולהוציא סט כללים מסודר, כי מבחינתי לאורך התקופה, לצורך העניין אם יש איזה ויכוח על כלל שלמעשה מאבד מתוקפו בגלל החוק ועדיין פורמלית בתקופת הזמן הזו לא הפעלתם אותו, אתם תפעילו את שיקול הדעת ותבטלו אותו.

יואב קיש: לא תהיה אכיפה של כללים ישנים.

יואב קיש: כן יהיו ארבעה חודשים לעשות את עבודת הנמלים המסודרת ואת הכללים המעודכנים מחדש.

<לאה ורון: כמה כללים יש?

יואב קיש: יש כנראה הרבה.

<נגה רובנישטיין: המון, זאת המון עבודה.

יואב קיש: אבל אין כוונה להשאיר אתכם במציאות עולם האתמול.

יואב קיש: אין כוונה להשאיר אתכם בעולם האתמול עד שיתארגנו למחר, כמו שהציע פה מישהו.

יואב קיש: לא, הכוונה היא שהמחר נכנס בדיוק בכניסת החוק, ושלאורך הזמן כדי לייצר את הכללים מחדש, יהיו ארבעה חודשים שבהם הרשות השנייה תבחן את כל כלליה ותוציא - - -

<אתי בנדלר: אולי נכתוב דבר הרבה יותר פשוט שכללים והוראות שנתנה המועצה ערב תחילתו של חוק זה, יחולו ובלבד שהרשות השנייה לא תאכוף כללים, אם מצאה שהם עומדים בניגוד לחוק המתקן – הוראה כללית כזאת.

<אלידור בליטנר: יש סעיף בחוק הפרשנות, שאומר שאם בטלו סעיפי ההסמכה, בטלות גם כל ההוראות שנקבעו מכוח סעיפי ההסמכה, אבל אם הוחלף סעיף הסמכה, בעצם הכללים ימשיכו לעמוד בתוקפם עד אשר יוחלפו מכוח החקיקה החדשה.

יואב קיש: מאה אחוז, אני מקבל את ההצעה.

<אלידור בליטנר: השאלה אם זה לא ייצור אי-בהירות.

יואב קיש: לא, את סתם מסתבכת.

יואב קיש: גמרנו פה את הדיון, אני מקבל את הצעתה של היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: ואז לא קובעים בכלל פרק זמן.

יואב קיש: בדיוק.

<אתי בנדלר: כללים והוראות שעמדו בתוקפם ערב החוק המתקן, ועל אף האמור בחוק עצמו ימשיכו לחול כל עוד לא קבעה הרשות הוראות, כללים, או הוראות אחרים, ובלבד שלא תאכוף – אני אשתמש במילה יותר מתאימה אחר כך – כללים או הוראות שאינם מתיישבים עם הוראות החוק המתקן.

<רעיה עדני: רק נעיר, שניהלנו את הדיון הזה בממשלה.

<רעיה עדני: סעיף המעבר הזה נותן סמכות לרשות השנייה לקבוע מתי החוק ייכנס לתוקף.

<רעיה עדני: אנחנו חושבים שזה לא נכון.

<רעיה עדני: אם דה-פקטו הכללים שלה חלים עד שבא לה להכניס אותם, יכול להיות - - -

יואב קיש: לא, ובלבד שאינם נגד חוק זה.

<רעיה עדני: לא, הכללים בתוקף עד הרגע שבו היא מחליפה אותם.

<רעיה עדני: אנחנו חשבנו שזה הסדר לא טוב, ולכן קצבנו זמן ונתנו הוראה מפורשת לרשות השנייה להחליף את הכללים.

יואב קיש: היא לא תאכוף כללים שאינם לפי חוק זה.

<רעיה עדני: היא לא אוכפת, אבל הם קיימים.

<אלידור בליטנר: מה זה כללים שהם לא לפי חוק זה?

<אלידור בליטנר: המועצה אמורה לקבוע תא זה מראש כדי שהגורם המפוקח יידע.

<אלידור בליטנר: איך הוא יידע מראש?

<רעיה עדני: הוא עובר על הכללים.

יואב קיש: לערוץ הזעיר יש את החוק והוא יודע בדיוק מה הדברים שהוא צריך לעמוד בהם.

יואב קיש: יש כללים אנכרוניסטיים לתפיסתו, שהוא לא מחויב להם, ועכשיו הם יעשו את העבודה, זה הכול.

<רעיה עדני: אני אתן דוגמה.

<רעיה עדני: יו"ר הוועדה, הערוצים המסחריים והערוצים הזעירים יעמדו בהפרה של הכללים שנקבעו מתוקף החוק שלך, לא משנה, הם עומדים בתוקפם.

<רעיה עדני: זה כתוב במפורש בחוק שלך שאתה מתקן.

יואב קיש: אתי, זה עונה לך על העניין או לא עונה העניין הזה?

<אתי בנדלר: היא תוקפת את ההצעה שלי, ויש בדבריה טעם.

יואב קיש: אז מה את מציעה לעשות?

<אתי בנדלר: אני לא מוצאת פתרון יותר טוב, אבל אולי בכל זאת - -

יוליה מלינובסקי: אני חושבת שאפשר לסמוך קצת גם על הרשות השנייה.

יואב קיש: אני לא אצביע על זה עכשיו, אין לי תשובה.

<רעיה עדני: בשביל זה הבאנו הסדר מפורט בחוק.

<אתי בנדלר: - - אולי בכל זאת לקבוע פרק זמן לרשות השנייה להשלים את הכנת תיקון כל הכללים בתוך שנה מצדי, כי באותה תקופת שנה אני רוצה שתבינו מה יקרה עד שתקבעו כללים חדשים – וזו הביקורת של רעיה, שהיא צודקת ואומרת – המפוקחים - -

יואב קיש: עוברים על החקיקה.

<אתי בנדלר: - - לא, לא רק זה, קודם כל הם יהיו במצב של חוסר ודאות, כי הם יסברו שהוראה מסוימת אינה מתיישבת עם החוק, ולכן הם לא יפעלו בהתאם.

יואב קיש: אז למה שנה ולא שישה חודשים?

יוליה מלינובסקי: מרגע שהחוק הזה עובר, יש זמן שהחוק נכנס לתוקפו?

יואב קיש: כן, כמעט מידית.

יוליה מלינובסקי: מה זה כמעט?

יואב קיש: שבוע אחרי הפרסום.

<אתי בנדלר: לא שבוע אחרי, בפרסום, זה לוקח בדרך כלל מספר ימים.

<אתי בנדלר: בעצם צריכים לפרסם חוק, בהתאם לחוק אחר, חוק המעבר אם אינני טועה קובע שכל חוק יפורסם ברשומות בתוך 10 ימים מיום קבלתו, אלא אם נקבע בו מועד אחר.

יואב קיש: אני לא הולך להצביע על זה עכשיו, אני מבקש גם את זה לבדוק ביניכם.

יואב קיש: אנחנו נמשיך ביום שלישי עם הדבר הזה.

יואב קיש: לפחות את 5 ו-24 עשינו, שזאת הליבה, ויש לנו עוד הרבה בנושא 41 ונגיע לכול, כמו שהיה בוועדה.

יואב קיש: העבודה הזו חייבת להיעשות.

יואב קיש: אני יודע שכולנו רצינו ללכת למודל אחר, אבל אנחנו נעשה את העבודה הזו, כמו שאתם רואים, סעיף-סעיף ונדאג שלא יהיו שום בעיות לאופק של הערוצים הייעודיים.

יואב קיש: אני רוצה לציין ולבקש מהיועצים המשפטיים בכל מה שקשור לחבויות העבר, זה משהו שמאוד חשוב לנו להתכנס לאיזשהו מתווה שיאפשר להם את המשך הפעילות.

יואב קיש: בנוסף לזה, כל הנושאים שהזכרתי קודם, אנחנו נפגשים פה ביום שלישי.

יואב קיש: תודה רבה לכולם.