ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 684, 2018-02-06 11:00

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: חברות וחברים יקרים, גברתי מנהלת הוועדה, רשמת פרלמנטרית, דובר, אורחים נכבדים, חברי ראש עיריית מעלות תרשיחא, ברשותכם אני רוצה לקבוע את נוהלי הדיון.

איתן כבל: אזכיר ואומר שזאת ישיבה שלישית שמתכתבת עם אותה התחייבות שהממשלה נתנה לתושבי הצפון לגבי הקצאה של כ-15 מיליארד שקל – תקנו אותי אם אני טועה.

יעקב פרי: ועוד שני מיליארד לחיפה.

איתן כבל: ועוד שני מיליארד לחיפה.

איתן כבל: אזכיר שבדיון הקודם לא מצאנו את עצמנו, לפחות לא השתכנעו חברי הכנסת מכל סיעות הבית שההתחייבויות אכן יתממשו.

איתן כבל: אנחנו נעשה את הדיון באופן הבא: אחרי שאני אומר בקצרה כמה מילים בראש ובראשונה אני אאפשר לשלמה בוחבוט חברי להציג איך הוא רואה את הדברים מנקודת המבט שלו בהתכתבות גם עם הדיונים הקודמים; אחר כך אני אאפשר לנציג האוצר לומר בדרכו ובעיניו שלו איך הוא רואה את הדברים בהנחה ש-15 מיליארד זה לא 14,999 מיליארד לכבישים – כמה נשאר באמת לפעילות שוטפת שמקדמת את יישובי הצפון לפי אותה התחייבות.

איתן כבל: ונפתח דיון שיהיה: חבר כנסת, אורח, חבר כנסת, אורח.

איתן כבל: יש לי רק שתי בקשות קצרות: תשתדלו לא לחזור האחד על דברי האחר למרות שאנחנו עוסקים באותו עניין.

איתן כבל: כל אחד יביא את הדברים מנקודת המבט שלו; וחברי הכנסת, נא לא להאריך מעבר למה שאתם רגילים, שזה גם ככה קשה.

איתן כבל: בבקשה, אנחנו נפתח את הדיון.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר שזה חלק מעבודתה של ועדת הכלכלה לבצע מעקב אחר פעולות הממשלה, ולשם כך התכנסנו.

איתן כבל: בבקשה, חברי שלמה בוחבוט, בקצרה תגיד את הנקודות.

איתן כבל: בבקשה.

שלמה בוחבוט: קודם כול אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על המעקב החשוב.

שלמה בוחבוט: הנושא הכלכלי בצפון הוא אחד הנושאים החשובים ביותר.

שלמה בוחבוט: תוכנית הצפון יצאה לדרך.

שלמה בוחבוט: אנחנו עומדים להיפגש עם שר האוצר ועם שר הפנים, הגליל והנגב כדי לקבל דיווח מה קורה.

שלמה בוחבוט: אחד הדברים שמדאיגים אותנו הוא שהתוכנית ב-2019 תיכנס ותמשיך.

שלמה בוחבוט: לא מדאיג אותי מה לא נעשה, יותר מדאיג אותה מה צריך להיעשות.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, בונים 45 אלף יחידות דיור בצפון.

שלמה בוחבוט: אנחנו צריכים כבישים מהירים.

שלמה בוחבוט: פשוט מאוד שמשרד התחבורה במקביל לתוכנית הצפון יתחיל לעבוד מהר מאוד כי אחרת לא נוכל לאכלס את אותם אנשים ולהגדיל משמעותית כמו שנעשה במשרד הכלכלה שהגדילו מענקים להקמת תעשייה.

שלמה בוחבוט: להגדיל מענקים להבאת בתי מלון לצפון בלי שיגדילו את המענקים כי היום מקבלים 22% - צריך להגיע לפחות ל-33%.

שלמה בוחבוט: בתי מלון לא יגיעו לשם.

שלמה בוחבוט: בגליל המערבי, למשל, יש 1.5 מיליון תיירים שמגיעים לעכו.

שלמה בוחבוט: איך משאירים 1.5 מיליון?

שלמה בוחבוט: יש כאן ממש חלוקה מסודרת.

שלמה בוחבוט: בצפון אלי מלכה וחברים שלו יודעים בדיוק מה צריך לעשות, ואצלנו בגליל המערבי צריכים להתפתח בשני נושאים: נושא התיירות ובאחת הבעיות שלא נוגעות לוועדה הזאת הוא נושא בית חולים נהרייה.

שלמה בוחבוט: אבל אנחנו רואים סימנים לא רעים לתוכנית שמתחילים לעלות על דרך המלך.

שלמה בוחבוט: ברור לנו ש-2017 היה טעימה.

שלמה בוחבוט: אנחנו רוצים בגדול להמשיך ב-2018, אבל חשוב לנו מאוד שהתוכנית תמשיך לפחות עוד חמש שנים.

שלמה בוחבוט: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אני אעביר את רשות הדיבור לאיתן ברושי מפורום הגליל שגם יזם את הדיונים הקודמים.

איתן כבל: איפה איתן ברושי?

יעקב פרי: הוא יחזור.

איילת נחמיאס ורבין: הוא נעלם.

איילת נחמיאס ורבין: הוא קטן כזה, הוא נעלם.

איתן כבל: בכל מקרה אני רוצה להגיד את הדברים לפרוטוקול, שאיתן ברושי הוא חלק מפורום הגליל.

איתן כבל: הוא מהיוזמים של התהליך הזה.

איתן כבל: ועדת הכלכלה עושה את המעקב בהמשך לדיון הראשון, כך שכולם יצאו מרוצים.

איתן כבל: אוקיי?

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, בפעם האחרונה שהייתה תוכנית לנגב כששמעון פרס היה שר אוצר הוא דיבר על 17 מיליארד שקל.

חיים ילין: אנחנו עד היום מחפשים את הכסף.

איילת נחמיאס ורבין: כשהוא היה שר הנגב והגליל.

איילת נחמיאס ורבין: אמרת שר אוצר.

חיים ילין: 17 מיליארד שקל.

חיים ילין: יכול להיות, נכון, את צודקת.

חיים ילין: עד היום אנחנו מחפשים את הכסף.

חיים ילין: האוצר פשוט שתה אותו.

חיים ילין: מאז יש לי טראומה כשמדברים על מספרים גדולים – 15, 17, 10 – אני ממש מפחד.

חיים ילין: דרך אגב, כשמדברים על מיליון גם הסיכוי שזה יעבור הוא קטן מאוד.

חיים ילין: על 17 – משהו בעיניים, תמיד זה עובר.

חיים ילין: ני ממליץ לכולם לקחת את תוכנית הממשלה שנעשתה לעוטף עזה ולהעתיק אותה כמו שהיא לצפון.

חיים ילין: אין דרך אחרת להצליח.

חיים ילין: קרקע למגורים – אפס, תעשייה – מענקים מוגדלים, הבאת הבנים, תל-חי זה כמו מכללת ספיר אצלנו, שדרות זה כמו קריית שמונה.

חיים ילין: למה זה מצליח אצלנו?

חיים ילין: אני אומר לכם, זה לא שחסרה מנהיגות.

חיים ילין: זה לא עניין של מנהיגות, זה רק עניין פעוט שנקרא כסף.

חיים ילין: אחרי צוק איתן הממשלה שמה 1.6 מיליארד שקל, כולל כבישים ומה שאתם רוצים.

חיים ילין: אבל הכביש זה רק 250 מיליון שקל בתוך כל הדבר הזה.

חיים ילין: רק 250, בסדר?

חיים ילין: אז אני מנכה את זה, ותבינו בדיוק מה המשמעות; איך הגיעו לשם 600 משפחות, איך היום מוכרים שם בתים ב-2.5 מיליון שקל, ואין איך להגיע לשם.

חיים ילין: תנסו להשיג מגרש ולהגיע – זה הולך יחד עם פרנסה.

חיים ילין: מי שרק ידבר רק על תחום אחד בלי לאזן בין כל התחומים – לכן צריך החלטת ממשלה.

חיים ילין: החלטת ממשלה, מי שאמון עליה וזה מצליח, זה מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

חיים ילין: הוא מביא את כל המנכ"לים, יושבים יחד, ומאה אחוז מהתוכנית יוצאת לפועל, לא 90%.

חיים ילין: אין אח ורע לזה.

חיים ילין: מי שמכיר פה נתונים של החלטות ממשלה, לרוב מקסימום 40% בממוצע יוצא לפועל.

חיים ילין: אני מדבר על ארבע תוכניות ממשלתיות גדולות ועוד כשש קטנות – כולן יצאו לפועל במאה אחוז.

חיים ילין: זה נוגע גם לבית חולים שני בבאר-שבע, לאזור התעשייה, כל המענקים שנתנו לסייבר בבאר-שבע.

חיים ילין: זה לא רק העוטף, אלא כל הדרום וכל העוטף.

חיים ילין: אין שום סיבה בעולם שהדבר הזה לא יקרה בצפון.

חיים ילין: ועד היום אני לא מצליח להבין מי מטרפד את התוכנית הזאת.

חיים ילין: מה זה הטעימה הזאת ב-2017?

חיים ילין: אני לא יודע טעימה ב-2017.

חיים ילין: אני רק יודע שאם התוכנית הזאת לא התחילה, ואני שומע יותר ויותר צעירים בוגרי תל חי שאין להם איפה לגור ואין להם פרנסה סימן שהממשלה נכשלה בתוכנית של הצפון.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: סיימת?

חיים ילין: עשית לי תנועה.

איתן כבל: אני מנסה להאמין.

איתן כבל: איתן, יצאת, ואני רציתי לאפשר לך לפתוח את הדברים.

איתן כבל: אמרתי שאתם יזמתם כשדולת הגליל את הדיון הראשון.

אלעזר שטרן: בזכות זה שיצאת אמרו את זה כבר ארבע פעמים.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, קודם כול זה אירוע חשוב וזאת הוקרת תודה לתושבי הגליל ולראשי הרשויות.

איתן ברושי: עם כל הכבוד לכנסת ולממשלה בלעדיכם לא היה קורה שום דבר.

איתן ברושי: אבל תפקידנו היום בדיון הזה עם יושב-ראש לפקח על עבודת הממשלה.

איתן ברושי: לפי דעתי, חסר פה נתון אחד בסיסי:

איתן ברושי: בכמה גדלה אוכלוסיית הצפון ב-2017?

איתן ברושי: אם יש הגירה שלילית הממשלה נכשלה.

איתן ברושי: לא אישרנו את הבנים ואנחנו לא אבן שואבת לנוספים.

איתן ברושי: אם האזור צומח, גדל ומתפתח יש לנו תוכנית חיובית.

איתן ברושי: ובסופו של דבר כפי שאני מבין, ואולי יש פה נתונים יותר מדויקים – יש הגירה שלילית.

איתן ברושי: אני רוצה לומר עוד משפט אחד ברשותך מעבר לברכות על העשייה – ויש עשייה, אבל היא כנראה לא מספקת.

איתן ברושי: תחום התעסוקה הוא לא בכוחו של השלטון המקומי.

איתן ברושי: תעסוקה מתקדמת ויכולת ליצור עבודה לצעירים שלומדים את הכול זה לא ראש רשות, עם כל הכבוד לכולם.

איתן ברושי: הייתי כזה.

איתן ברושי: אינטל לא הייתה קמה לעולם אם ראש הממשלה ז"ל רבין לא היה מקבל החלטה שהוא שם על זה הרבה כסף.

איתן ברושי: זאת הייתה תחרות מול אירלנד.

איתן ברושי: לא הוקם בצפון שום מפעל רציני בשנים האחרונות.

איתן ברושי: בסופו של דבר שאלת התעסוקה היא תנאי גם אם ייתנו בתים חינם.

איתן ברושי: לכן אני קורא לך, אדוני היושב-ראש, ולממשלת ישראל – אין תוכנית תעסוקה.

איתן ברושי: כל ראש רשות יודע שעל כל מגרש הוא צריך גן ילדים, בית ספר ופחי אשפה.

איתן ברושי: הממשלה יודעת ולא עושה מספיק כדי ליצור תוכנית תעסוקה הולמת עם רמת הכנסה גבוהה שעונה על המאוויים של הדור הצעיר כדי שהבנים יישארו ויבואו נוספים.

איתן כבל: ומשפט אחרון.

איתן ברושי: משפט אחרון – הציר המרכזי הוא תעסוקה ורמת הכנסה.

איתן ברושי: נדבר על בריאות בפעם אחרת.

איתן ברושי: אבל שני הדברים האלה, בריאות ותעסוקה, זאת מדיניות הממשלה.

איתן ברושי: אם היא לא עושה את זה לא יעזרו כל ראשי הרשויות, אפילו הטובים, והם הכי טובים בעולם.

איתן ברושי: תודה.

איתן כבל: תודה לך, איתן ברושי ולחברי השדולה.

איתן כבל: בואו נעלה מדרגה בשיח הזה.

איתן כבל: יש כאן נציג האוצר שתכף יציג את שמו ואת תפקידו.

איתן כבל: אני מבקש כדי שלא נמצא את עצמנו מכדררים ברחבה – ואתה מכיר את המושג הזה היטב – וכמובן יש כאן גם נציגות למשרד הכלכלה.

איתן כבל: דברים נעשים, אבל הייתה התחייבות.

איתן כבל: בשלב הזה לא באנו לעסוק בפנטזיות נוספות שהממשלה מתחייבת לצפון.

איתן כבל: אנחנו רוצים להתעסק עם הפנטזיה של ה-17.

איתן כבל: אני רוצה לקחת את 17 מיליארד האלה, ושאתה תאמר לנו מה מבוצע, מה עוד נשאר.

איתן כבל: ואם אחרי שה-17 יחולקו וטופלו – מה אתם מתכננים עוד מעבר.

<קריאה: 17 זה היה בדרום.

<קריאה: אצלנו זה רק 15.

איתן כבל: 15.

איתן כבל: זה כולל 2 מחיפה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: 15 כולל חיפה?

איתן כבל: טוב, אז יש פחות כבישים אם ככה.

<עידו סופר: אני רכז תעשייה ומסחר באגף תקציבים.

<עידו סופר: ראשית הועבר דוח חציוני לוועדה.

<עידו סופר: אנחנו בעת זאת עובדים על דוח שנתי ברמת הפירוט הכי גבוהה שיש.

<עידו סופר: אני מסכים לחלוטין שהמידע חייב להיות שקוף לציבור ולחברי הכנסת, ויש לוודא שכל שקל ששמים בתוכנית יוצא לפועל.

<עידו סופר: אתם נותנים לנו רוח גבית לביצוע הדבר הזה, ועל כך אנחנו מברכים.

<עידו סופר: ככלל ניתן להגיד שהביצוע מתקדם היטב עם חבלי לידה ומקומות שבהם יש צורך להאיץ את הקצב.

<עידו סופר: להתייחס לאשכול הכלכלי שבו חבר הכנסת ברושי מדבר על הגירה שלילית, וכמובן, כשמדברים על הגירה התעסוקה - -

איתן כבל: אני מנהל את הדיון ולא חבר הכנסת ברושי, בכל הכבוד.

<עידו סופר: סליחה.

<עידו סופר: אני מסיים.

איתן כבל: אל תסיים.

איתן כבל: אני רוצה שאדוני ייקח את 15 מיליארד האלה או 13 מיליארד האלה שזה לפורום שנמצא כאן אם חיפה לא נמצאת כאן, ויפרק לי איך 13 האלה בוצעו, ומה נותר מהם.

איתן כבל: זה מה שאני מבקש.

איתן כבל: אחר כך נציגי משרד הכלכלה יפרטו בצד של הכלכלה; נציגות משרד התעסוקה והחקלאות יציגו את הדברים.

איתן כבל: בשלב הזה אני רוצה את 15 האלה או 13 האלה לפרק.

איתן כבל: בשביל זה באנו לכאן – כדי שהם יגידו, נכון, לא נכון, צריך להוסיף, לא הספיק.

איתן כבל: בבקשה.

<עידו סופר: לצערי, אנחנו עדיין בהליך של מיפוי, ואני לא יכול לומר את רמת הפירוט שאדוני רוצה.

איתן כבל: אני רוצה רק באופן כללי.

<עידו סופר: בעת זאת אנחנו יכולים להתייחס היטב לתחום הכלכלה, ואני מבקש שנתמקד בו.

<עידו סופר: אנחנו נעביר נתונים מדויקים.

איתן כבל: בסדר.

יעקב פרי: כשאתה אומר תחום הכלכלה זה לפרק א' "פיתוח כלכלי"?

<עידו סופר: כן.

<עידו סופר: אני רק אומר בהקשר לאותם חבלי לידה שבשנת 2018 אמורים להיות מספר צעדים שיהיו שינוי משמעותי לצפון.

<עידו סופר: זה מכון לייצור מתקדם שנוסף לו עוד כסף במסגרת נטו תעשייה; זה מכון מזון וחממה ביוטכנולוגית; אני לא יודע אם יש פה נציגים של רשות ההשקעות ואם היא יכולה לפרט, אבל יש השקעות ניכרות ביותר שנעשו השנה דרך הרשות להשקעות שאמורות להביא לשינוי תעסוקתי מאוד משמעותי בשנים הקרובות.

<עידו סופר: ככל הם יוכלו לפרט אני אשמח שהם יעשו זאת.

איתן כבל: יש כאן נציגים של מרכז ההשקעות?

<קריאה: כן, וגם נוכל לפרט.

איתן כבל: אז מה אמרת לי?

<עידו סופר: שכל הפן הכלכלי מתקדם היטב, ואני מבקש שנתמקד בו בדיון.

<עידו סופר: אנחנו נעביר מידע מדויק לוועדה.

איתן כבל: חברים, אני רשמתי אתכם.

איתן כבל: אלי, אתה רשום; גם מופיד רשום, גם ראשי המועצות האחרים.

חיים ילין: אני לא הבנתי.

איתן כבל: גם אני לא.

חיים ילין: מה זה לא?

חיים ילין: אז למה אנחנו פה?

איתן כבל: תעשה לי טובה.

איתן כבל: בוא נתקדם.

איתן כבל: אמר את מה שאמר לגבי האשכול הכלכלי.

איתן כבל: שאר הרשויות יצטרכו לתת פידבק על מה שבוצע ולא בוצע.

איתן כבל: בשביל זה באנו לכאן כדי לשמוע את הצד שלהם ואת הצד שלהם.

יעקב פרי: אני גם מבקש.

איתן כבל: אני אאפשר.

איתן כבל: גברתי ממשרד הכלכלה, בבקשה.

איתן כבל: שם ותפקיד.

<מיכל פינק: מיכל פינק, סמנכ"ל אסטרטגיה ותכנון מדיניות.

<מיכל פינק: אני רק אפעיל את המצגת.

איתן כבל: עד חמישה שקפים.

איתן כבל: גברתי יודעת.

<מיכל פינק: לא ידעתי.

איתן כבל: מה שלא נכנס בחמישה גם לא ייכנס במאה.

<מיכל פינק: טוב, התנצלותי כי לא נערכנו לחמישה.

<מיכל פינק: בפעם הבאה נדע.

איתן כבל: תנסי, גברתי.

איתן כבל: האמת, אני כבר הוספתי לה שניים מעבר לשלושה שבדרך כלל אפשר בוועדה.

איתן כבל: אני רוצה לשמוע בהיבט שלשמו התכנסנו כאן.

איתן כבל: לא מה שכבר ראינו בוועדת כספים.

<מיכל פינק: בסדר גמור.

<מיכל פינק: אם יש פה איש טכני אני אשמח לעזרה, ואם לא אני פשוט אתחיל.

<מיכל פינק: חלק מכם מחזיקים את הניירות שחילקנו.

<לאה ורון: יחד עם הבקשה לצמצם את המצגת אנחנו העברנו אותה אתמול לכל חברי הוועדה.

<לאה ורון: יושבים פה אנשים שהם חברי כנסת, והם אינם חברי הוועדה.

<לאה ורון: אם יש עותקים נוספים אנחנו נשמח לקבל.

<מיכל פינק: אני אתחיל.

<מיכל פינק: אנחנו מדברים על תוכנית שבמסגרתה בשנתיים הנוכחיות מושקעים בצפון למעלה מ-900 מיליון שקלים לעניין משרד הכלכלה - -

יעקב פרי: מה זה "שנתיים נוכחיות"?

<מיכל פינק: 18-17 כאשר במהלך 17' מרבית המסלולים יצאו לדרך.

<מיכל פינק: אנחנו גם בשלבי הנגשה מאוד רצינית כי אנחנו מדברים על תעשייה, על עסקים, על שוק חופשי שצריך לגשת.

<מיכל פינק: אנחנו מנסים בצורה הטובה ביותר להנגיש את כל הכלים ואת כל המסלולים.

<מיכל פינק: חלק ממה שראיתם על הלוח הוא חלק מהצורה שבה אנחנו עובדים.

<מיכל פינק: אני אתחיל לפי נושאים: משיכת השקעות בחוק איגוד השקעות הון - -

חיים ילין: רגע אחד, כשאת מדברת על 900 מיליון שקל ב-17', מה היה ב-16'-15', אפס?

חיים ילין: ככלכלן אני מנתח את הדלתא.

חיים ילין: אני מנתח מה התוספת שנעשתה למען האזור?

חיים ילין: כי אם 900 כל הזמן השאיר את הגליל והצפון במצב הזה אז לא עשינו כלום.

<מיכל פינק: יש כאן סכומים שחלקם הם הקצאה מתוך חוק עידוד.

<מיכל פינק: למשל 68% מחוק עידוד בלי החלטת ממשלה הלכו כ-250 מיליון שקלים - -

יעקב פרי: חבר הכנסת ילין שואל אותך מה היה בעבר כדי לדעת מה הייתה התוספת.

איתן כבל: חשוב לו לדאוג מה הם לא עשו כשהם היו בממשלה.

<מיכל פינק: אני אעביר את המספר בהמשך כי אנחנו צריכים לסכום כמה היה עד פה.

<מיכל פינק: אבל אני לא אתעלם מהשאלה.

חיים ילין: - - -

איתן כבל: אבל למה?

איתן כבל: זאת הייתה התקופה שלכם.

<קריאה: אולי היה יותר.

איתן כבל: כנראה שלא.

חיים ילין: 15'-16' זה התקופה שלנו?

איתן כבל: בסדר.

<קריאה: לא, 13'-14'.

איתן כבל: בבקשה.

<מיכל פינק: הוגדל שיעור המענק למפעלים במסגרת חוק לעידוד השקעות הון ל-30%; 250 מיליון שקלים הושקעו במפעלים – כרגע 48 בהשקעה של 1.2, 900 עובדים חדשים במסגרת הזאת, ומדובר על 68% מהמענקים באופן כללי מתקציב המענקים לכל אזורי העדיפות; אנחנו מדברים על מסלול תעסוקה בשכר גבוה שמוקצה במסגרת התוכנית – 90 מיליון שקלים; בוצעו התאמות מאוד משמעותיות לצפון לחברות יותר קטנות, לדלתות קטנות יותר של עובדים, למקום שבאמת יכול לפתח הייטק בצפון להבדיל ממה שהיה קודם – מסלולים של 100-80 עובדים.

<מיכל פינק: הושקעו השנה 27 מיליון מתוך 90.

<מיכל פינק: לקח זמן לצאת עם המסלול לדרך.

<מיכל פינק: הוא יסייע בקליטה של כ-102 עובדים, ואנחנו צופים עוד 270 בהמשך המסלול.

<מיכל פינק: 60 מיליון שקלים ל-4/17 אושרו בהשתתפות סבסוד שכר עובדים, ואנחנו מדברים על כ-500 עובדים שכבר נקלטו, ומספר גבוה מזה שיהיה ב-2018.

<מיכל פינק: אנחנו מדברים על תוכנית להעלאת הפריון בתעשייה שהיא תוכנית חדשה.

<מיכל פינק: היא נבנתה לטובת הצפון כדי לשדרג פריון.

<מיכל פינק: מתוך 60 מיליון שקלים הוקצו ב-2017 כבר 15 מיליון בבקשות למענק שניתנו; אנחנו ממשיכים ב-18' והגדלנו במסגרת "נטו תעשייה" יחד עם משרד האוצר את הסעיף הזה בצורה משמעותית, וחברות מהצפון יוכלו לתגבר.

<מיכל פינק: אנחנו יוצאים עם מסלול פריון וחדשנות למסחר ושירותים.

<מיכל פינק: זה מסלול חדש שבנינו לשם התעסוקה בצפון.

<מיכל פינק: במקרה הזה אנחנו מדברים לאו דווקא על תעשייה, אלא על עסקים בתחום המסעדות, מלונאות וכן הלאה.

איתן כבל: בשורה התחתונה – כיוון שהעברתם את כל החומר, אני רוצה שתסכמי עד כמה שאפשר לסכום ולומר, משרד הכלכלה לקח על עצמו להשקיע איקס מיליון או מיליארד בתחומים שפירטת כאן, ובשלב הזה הגעתם ל-80% ביצוע, ובשנה הבאה אתם רוצים להגדיל – משהו שנותן פה תמונה.

<מיכל פינק: באמצעות התוכנית אנחנו רואים הגעה לכ-3,200 משרות ישירות.

<מיכל פינק: אנחנו צריכים לזכור שמעבר לזה יש גם משרות עקיפות מכיוון שעל כל משרה בתעשייה נוצרים שירותים ומשרות.

<מיכל פינק: יש כאן בהחלט התמקדות בצפון.

<מיכל פינק: אנחנו בעיצומה של הדרך.

<מיכל פינק: יש לנו כמה תשתיות שצריכות לקום.

<מיכל פינק: יש חשיבות מאוד גדולה לתשתיות האלה.

<מיכל פינק: מכון לייצור מתקדם בהחלטת הממשלה צבעו 20 מיליון; "נטו תעשייה" תוגבר בעוד 15 מיליון.

<מיכל פינק: המכרז עומד לצאת ברבעון הנוכחי.

<מיכל פינק: מכון לחדשנות במזון של 15 מיליון במקור בתוכנית – אנחנו מתקצבים אותו עכשיו יחד עם משרד האוצר בעוד 6 מיליון; עומד לצאת גם מיד אחריו חממה ביוטכנולוגית של הרשות לחדשנות.

<מיכל פינק: מדובר על קהילות מזון, מדעי החיים ותשתיות שאמורות לחולל כלכלה.

איתן כבל: אנחנו עוד נחזור אלייך.

<מיכל פינק: משפט אחרון.

<מיכל פינק: מזה אנחנו צריכים לעשות הערכה מה - - -

איתן כבל: תודה, ברשותך.

איתן כבל: אנחנו נשמע ראש רשות-חבר כנסת.

איתן כבל: כיוון שיש כאן נתונים על-ידי סמנכ"לית משרד הכלכלה אני מבקש להיות ממוקד כל אחד בתחומו.

איתן כבל: כך נוכל לקדם את הדברים.

איתן כבל: ראשון הדוברים מהרשויות רון שני ולאחריו יעקב פרי.

<רון שני: אני ראש המועצה משגב.

<רון שני: ראשית אני מודה ליושב-ראש וגם רוצה להודות למשרד הכלכלה כי אנחנו מוצאים שם אוזן קשבת גם ממיכל וגם מהשר שהיו בסיורים אצלי ובכל הגליל וראשי הרשויות השונים בתוך המשרד.

<רון שני: עם זאת מאחר שאנחנו צריכים להיות ממוקדים יש כמה תוכניות שהמשרד הוציא לעידוד תעסוקה ושכר גבוה ועידוד יזמים ותעשייה מתוחכמת כי כמו שחבר הכנסת ברושי אמר, אנחנו רוצים להשאיר את כל הבנים הטובים שלנו במקום וגם לפתח את האזור.

<רון שני: התוכניות האלה מוגבלות בזמן שעובדות לפי זמן הממשלה ולא לפי זמן הכלכלה.

<רון שני: זמן הממשלה זה בסדר – שנת תקציב – תגיש עד התאריך הזה, ואם לא הגשת אז הלך לך, חכה שהתוכנית תיפתח קדימה.

<רון שני: נדרשת כאן גמישות הרבה יותר גדולה בהגשת התוכניות.

<רון שני: ההתייחסות השנייה שלי – חסר לי העידוד הממשלתי לחברות גדולות לעבור לאזור שלנו.

<רון שני: אני אישית רץ הרבה מאוד בין החברות.

<רון שני: אני בא מעולם ההייטק ואני הולך לכל אלה שעבדתי איתו שם.

<רון שני: זה נחמד.

<רון שני: מקבלים אותנו מאוד נחמד ואומרים לנו, למה שנעזוב את תל-אביב?

<רון שני: טוב לנו בתל-אביב, כולם באים אלינו.

<רון שני: בלאו הכי באים לתל-אביב מהצפון.

<רון שני: אנחנו רוצים שיבואו אלינו, לייצר אצלנו.

<רון שני: כאן חייבת להיות ההתערבות הממשלתית בעידוד נקודתי.

<רון שני: זאת אומרת לאתר את היזמים והמפעלים בארץ ובחו"ל לבוא לאזורי התעשייה שלנו בצפון.

<רון שני: כרגע ממש לא אכפת לי לאיזה אזור תעשייה – רק שיבואו לצפון.

<רון שני: שהממשלה תשים צוות – ואני יודע שיש צוותים כאלה במשרד הכלכלה – ולתת להם מטרה לאתר כמה מפעלי עוגן שיהיו גורם משיכה.

איתן כבל: זה כבר נרשם לי כאן בין היתר כדי לשאול בהתכתבות עם הדברים.

איתן כבל: פחות או יותר על הדברים האלה שלמה נתן לי, ואני אשאל גם את הדברים האלה.

איתן כבל: אני מניח שסך הכול תהיה אמירה דומה בין כולם פלוס-מינוס.

איתן כבל: אז, בבקשה, אני מעדיף להמתין לסוף.

איתן כבל: בבקשה, חבר הכנסת פרי ולאחר מכן שולה כהן, ממלאת ראש עיריית כרמיאל.

יעקב פרי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: למרות שאני מהאופוזיציה יש בי אמונה ותחושה שהממשלה מתכוונת.

יעקב פרי: יש כוונה טובה, יש כוונה אמיתית.

יעקב פרי: אני מצטרף לידידי חיים ילין שגם אני נבהל ממספרים גדולים.

יעקב פרי: אם אתה בודק בסך הכול את אותה החלטת ממשלה מס' 2262 – פיתוח כלכלי של מחוז הצפון וצעדים משלימים לעיר חיפה – מתוך 15 מיליארד שהוקצו לצפון הם כספים שהיו מוקצים גם קודם לצפון.

יעקב פרי: צריך להסתכל גם על המהות של ההחלטה – מדובר על כך שהכספים יירדו מהתקציבים של המשרדים.

יעקב פרי: אני לא רואה בזה רע, אלא רק מציין את זה.

יעקב פרי: לכן, חבריי, ראשי הערים והמועצות, אני לא צריך לספר מה קורה בצפון.

יעקב פרי: אם אני אעשה כימות של הדברים הצפון סובל ממחסור אדיר במשרות במקומות עבודה, ממשכורות נמוכות, משינוע יקר, ממערכת בריאות לוקה – אני אפילו לא רוצה להגיד לוקה בחסר, מפגרת – מנטישה של צעירים, מהיקפי אבטלה גבוהים, מפערים אחרים.

יעקב פרי: הרשימה ארוכה ודי כואבת.

יעקב פרי: מניירות עמדה ומחקר שהונחו לחבריי וחברותיי חברי הכנסת כאן ההערכה שלי היא שגם המשכורת נמוכה ב-30% מאשר במרכז.

יעקב פרי: בתוכנית הזאת יש שישה פרקים.

יעקב פרי: הערה אחת לגבי שניים או שלושה פרקים, ובזה אני מסיים.

יעקב פרי: בפיתוח הכלכלי, ידידי ממשרד האוצר, שהצעת שבדיון הזה נתמקד, אני רואה שמדובר בהצבעה על תוכניות וכלים שכבר קיימים - -

<עידו סופר: לא נכון.

יעקב פרי: בסדר.

יעקב פרי: אז תתקן אותי.

יעקב פרי: בשביל זה אתה פה.

איתן כבל: היה לו פתיח כל כך לא אופוזיציוני.

איתן כבל: אל תקלקל לו.

יעקב פרי: באיזשהו מקום הכוונה היא לבקש מהמשרדים לתת להם עדיפות.

יעקב פרי: ירצה השר – ייתן, לא ירצה – לא ייתן, יהיה – ייתן, לא יהיה – לא ייתן.

יעקב פרי: כשאתה מסתכל על תשתיות תחבורה – 12 מיליארד מתוך הכספים האלה כבר תוקצבו השנה.

יעקב פרי: המשרד כבר לא עמד בחלק מהיעדים האלה.

יעקב פרי: חלק מהתקציב הזה הוא תקציב עודפים של שימוש בשנת הכספים 2016, והשאר זה תוכניות רב-שנתיות.

יעקב פרי: אני אתן עוד דוגמה - -

איתן כבל: אחרונה.

יעקב פרי: בסדר, אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: בפרק ו' – גיבוש צעדים אסטרטגיים לפיתוח כלכלי בטווח הבינוני – אמור להיות מוקצה תקציב לנושא שדה התעופה של רמת דוד שמדינת ישראל עדיין לא קיבלה החלטה אם שדה התעופה יהיה בצפון או בדרום.

יעקב פרי: לסיכום, עם כל הרצון שלי להיות אופטימי יש בזה לא מעט אחיזת עיניים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני אאפשר לך.

איתן כבל: יש עוד אחיזות עיניים בדרך.

איתן כבל: אז תרכז את כל האחיזות.

איתן כבל: שולה כהן ואחריה אלעזר שטרן, סיוון יחיאלי, גיורא זלץ.

איתן כבל: כולם ידברו.

איתן כבל: תכף נגיע לכולם.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<שולמית כהן: רבותיי, תוכניות לחוד ועשייה לחוד.

<שולמית כהן: חבל מאוד שבתוכניות אנחנו מצוינים ובעשייה אנחנו מאוד רחוקים.

<שולמית כהן: ההגירה מהגליל היא לא רק שלילית, היא מדאיגה.

<שולמית כהן: הגליל מתרוקן.

<שולמית כהן: מדינת תל-אביב קולטת את כל הצעירים שלנו.

<שולמית כהן: היא בכלל צריכה לשלם לנו על גני הילדים ועל בתי הספר כי אנחנו מגדלים את הילדים האלה ונותנים להם על מוכן את כולם.

יעקב פרי: הם מביאים אותם על מוכן.

איתן כבל: חממות טכנולוגיות.

חיים ילין: זה רעיון טוב לחקיקה.

<שולמית כהן: לצערנו הרב, אין פתרונות בשטח.

<שולמית כהן: אני אתן דוגמה קטנה – אני מחזיקה בתיק התעשייה בכרמיאל.

<שולמית כהן: הגיעו אליי שני חבר'ה ילידי כרמיאל שיש להם מפעל הייטק בנתניה.

<שולמית כהן: הם אמרו לי, רוצים לחזור הביתה, מתגעגעים לאוויר, לאיכות החיים.

<שולמית כהן: אמרתי, אהלן וסהלן.

<שולמית כהן: הגיע שר הכלכלה לביקור, ואחרי שראש העיר העלה את כל הנושאים ביקשתי.

<שולמית כהן: אמרתי לו, אדוני השר, עזור לי להביא את שני הצעירים האלה לכרמיאל.

<שולמית כהן: הם יהיו הפתח לכמות גדולה של צעירים שרוצים לעבור עם בתי תוכנה בצפון.

יעקב פרי: ספתח.

<שולמית כהן: ספתח, בדיוק.

<שולמית כהן: אמר לי השר, אני נותן לך את מנהל המחוז.

<שולמית כהן: נתן הוראה שיעשו הכול.

<שולמית כהן: רבותיי, הם לא עברו לכרמיאל.

<שולמית כהן: הם קיבלו עוגמת נפש.

<שולמית כהן: אין אף תוכנית במשרד הכלכלה במרכז ההשקעות – חוץ מידידתי מיכל שנעתרת לכל בקשה ומנסה לדחוף – שמתאימה לפריפריה.

<שולמית כהן: בפריפריה לא קולטים 20 עובדים.

<שולמית כהן: הוא קולט אחד-אחד.

<שולמית כהן: צריך לתת לכל אחד השתתפות.

<שולמית כהן: מהנדס שמסיים לימודים באורט בראודה בכרמיאל לא מתקבל לעבודה כי הוא צריך שלוש שנים ניסיון.

<שולמית כהן: איפה הוא יעשה את הניסיון?

<שולמית כהן: מי תומך בניסיון שלו?

<שולמית כהן: אז אומרים לתעשיין, תקלוט 20 עובדים, 10 בני מיעוטים, 10 דתיים, ואנחנו ניתן לך תוכנית.

<שולמית כהן: איפה ייקלט בן כרמיאל בגליל?

<שולמית כהן: רבותיי, התוכניות לא מתאימות לפריפריה.

<שולמית כהן: בנושא הגדלת הפריון – אמרנו בואו נגדיל את הפריון בתעשייה למדינה, לעובדים.

<שולמית כהן: אנחנו מחכים למכרז שמיכל דוחפת בכל הכוח שלה.

<שולמית כהן: הוא לא יוצא.

<שולמית כהן: מדברים על אזורי תעשייה.

<שולמית כהן: בכרמיאל נגמרו אזורי התעשייה.

<שולמית כהן: אין לנו שטחים.

<שולמית כהן: הגשנו תוכניות, עשינו תב"ע, משרד הכלכלה אישר לנו – הכול בסדר.

<שולמית כהן: משרד האוצר לא מסבסד את השטחים.

<שולמית כהן: אם הוא לא יסבסד את השטחים לא יהיו לנו - -

רועי פולקמן: יש לכם במרחק של רבע שעה את בר-לב.

<שולמית כהן: גם בר-לב גומר את השטחים שלו.

<שולמית כהן: אני חברת דירקטוריון בבר-לב.

סאלח סעד: אתה בא להגן על האוצר פה?

רועי פולקמן: לא בא להגן.

איתן כבל: פולקמן, היא בעניינים.

סאלח סעד: היא בעניינים.

רועי פולקמן: גם אנחנו.

איתן כבל: שולה התותחית.

<קריאה: - - -

איתן כבל: יכול להיות.

איתן כבל: היא טועה ומטעה בידע של עצמה.

איילת נחמיאס ורבין: במה היא טועה?

חיים ילין: - - - יושבים פה אנשים בירושלים ובתל-אביב - -

איתן כבל: חבר הכנסת ילין.

חיים ילין: - - לא יודעים מה זה פריפריה.

סאלח סעד: - - -

חיים ילין: - - -

סאלח סעד: אנחנו גרים בגליל, לא אתם.

איתן כבל: סאלח.

סאלח סעד: אנחנו גרים בגליל, לא אתם.

רועי פולקמן: זה שתצעק לא יעזור לך.

איתן כבל: פולקמן, סאלח סעד.

סאלח סעד: - - -

איתן כבל: עם כל הכבוד לך, תירגעו.

איילת נחמיאס ורבין: - - -

סאלח סעד: אנחנו גרים בגליל.

רועי פולקמן: אפשר לנהל ויכוח בלי להתלהם.

איתן כבל: חברים, שאף אחד לא יתלהב פה על הגב שלי.

איתן כבל: אף אחד לא מפריע לשולה.

איתן כבל: מותר לו להגיד שהיא טועה.

איתן כבל: זה לא דבר שאנחנו אומרים - -

<שולמית כהן: אין לי בעיה.

<שולמית כהן: הוא יכול להגיד.

איתן כבל: בוודאי שהוא יכול כמו שאת אומרת לו.

איתן כבל: מי שיפריע עכשיו מחברי הכנסת או מהאורחים, יש פה מזנון – קפה לא מי יודע מה – יהיה מוזמן לצאת.

<שולמית כהן: דבר אחרון שאולי יכאיב לחברים שלי – כל זמן שליוקנעם יש א'-א' ומפעלים מגיעים ליוקנעם, והשרים הבטיחו שייתנו לגליל משהו נוסף, ועד היום לא קיבלנו משהו נוסף.

איתן כבל: אבל אמרו שיוקנעם זה גליל.

<שולמית כהן: יוקנעם זה לא גליל, היא על כביש 6.

איתן כבל: אל תשכנעי אותי.

איתן כבל: אני יודע.

<שולמית כהן: כשאני פונה לתעשיינים ממרכז הארץ ואומרת להם, בואו, יש לנו מה להציע לכם, הם אומרים לי, ביוקנעם אני מקבל אותם תנאים, לא צריך.

<שולמית כהן: תודה רבה לכם ותודה רבה ליוזמי הדיון הזה.

<שולמית כהן: אינשאללה יקרה משהו.

איתן כבל: תודה, אלופה.

איתן כבל: סיוון יחיאלי מכפר ורדים ואחריו חבר הכנסת אלעזר שטרן.

<גיורא זלץ: אז אלעזר כי סיוון יצא החוצה.

אלעזר שטרן: לא, לא, זה בסדר.

איתן כבל: אז גיורא זלץ, בבקשה.

<גיורא זלץ: אני ראש מועצת גליל עליון.

<גיורא זלץ: תודה רבה ליושב-ראש על היוזמה של הפגישה הזאת.

<גיורא זלץ: לגליל העליון ב-2017 הצטרפו 247 משפחות – כ-770 אנשים.

<גיורא זלץ: זה קורה רך בעשור האחרון ולא רק בגליל העליון, אלא גם בגולן ובמקומות אחרים.

<גיורא זלץ: אנשים כל שנה מכל הארץ בוחרים לבוא לגור קרוב לגבול ורחוק מהמרכז.

<גיורא זלץ: יש פה בהחלט גם הרבה מאוד דברים טובים, וצריך לומר אותם.

<גיורא זלץ: העניין הוא שזה מגדיל את האתגר שעליו מדברים פה כי האנשים האלה מגיעים בעיקר בגלל רווחה, בגלל חינוך, בגלל נוף ואולי גם בגלל יוקר המחיה, אבל יש באמת שני דברים שחייבים לדבר עליהם: התעשייה והפיתוח הכלכלי.

<גיורא זלץ: פה אני חייב לומר בהמשך למה שנאמר פה שבתחום הפיתוח הכלכלי שהוא הכי משמעותי שיש כמה בשורות בתוכנית.

<גיורא זלץ: צריך לומר את זה.

איתן כבל: תתמקד ב"אבל".

<גיורא זלץ: לא, אני דווקא רוצה להגיד מה צריך לעשות.

<גיורא זלץ: יש בהחלט העדפה מסוימת שהיא לא מספיקה לאזורי הפריפריה 1-4.

<גיורא זלץ: אבל מה שצריך לעשות – ואני אומר בעיקר למיכל אבל גם לכולנו – מה שחסר בתוכנית זה קצת יותר דיוק, נגישות וזמינות.

<גיורא זלץ: מיכל דיברה על 4(17), 4(18) – הסעיפים עצמם.

<גיורא זלץ: אבל אלה סעיפים שהם מכיוון נכון אבל הם עדיין לא מספיק מדויקים.

<גיורא זלץ: קשה מאוד להשתמש בהם במפעלים ובתעשייה בצפון.

<גיורא זלץ: גם נושא המועדים – אי אפשר לעשות תוכניות שמי שלא מגיש עד 1 בינואר לא יקבל כל השנה כי יש חברות שבאות לעבוד באפריל, והן מצפות.

<גיורא זלץ: לכן הגמישות והזמינות והנגישות צריכות להיות הרבה יותר גדולות בתוכנית הזאת.

<גיורא זלץ: יש עוד אירוע גדול מאוד שקשור לחינוך – הגידול של האוכלוסייה מצריך גידול של גנים, של כיתות ושל בתי ספר.

<גיורא זלץ: היום כשבונים גן מקבלים מהמדינה כ-730 אלף שקל; הממ"ד לוקח חצי מזה בצפון.

<גיורא זלץ: אי אפשר לקנות גן.

<גיורא זלץ: גן עולה 1.5 מיליון.

<גיורא זלץ: אותו דבר עם כיתות.

<גיורא זלץ: זאת אומרת כמו שנאמר, יש כוונה והתכוונות אבל צריך לדייק את זה, וחייבים לקחת את הדברים החשובים שהם בעיניי, נושא החינוך והפיתוח הכלכלי, ולעשות אותם יותר מדויקים, יותר נגישים, יותר נכונים לגליל המערבי, לגליל העליון ולגולן, ולעשות העדפה כזאת שההזדמנויות יהיו שוות.

<גיורא זלץ: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לגיורא.

איתן כבל: אלעזר שטרן, בבקשה.

אלעזר שטרן: בוקר טוב.

אלעזר שטרן: אני מבקש רגע לצמצם את מה שנאמר פה וללכת למשהו אחר.

אלעזר שטרן: חלק מהכוונה של ההצגה של הנתונים בהמשך למה שאמר חיים ילין צריך להיות גם מאותם כספים שבתוכניות הממשלה.

אלעזר שטרן: כלומר עד כמה מבטיחים את אותם דברים למגזר הערבי בצפון – זאת הדרך הנכונה להציג.

אלעזר שטרן: אבל אני רוצה ללכת למקום אחר.

אלעזר שטרן: פעם היה בן ממשיך במושבים, ויש במידה מסוימת גם בקיבוצים.

אלעזר שטרן: לדעתי, מי שנמצא בגליל צריך להגיד שבן ממשיך יהיה שם ואנחנו נדאג איך זה יהיה.

אלעזר שטרן: זאת אומרת הרעיון של בן ממשיך – ואני כבר מכין את הקרקע לנגב – יגיד בית המשפט העליון – עקרון השוויוניות – יש רק 50 מגרשים או 100 מגרשים.

אלעזר שטרן: זה לא משנה אז שהמדינה תפתח יותר.

אלעזר שטרן: אבל האתגר של השארת הבנים הוא האתגר הכי חשוב, והאיום של השארת הבנים הוא אחד האיומים הכי קשים לסיבה שאנשים לא יגיעו או לסיבה שאנשים יעזבו.

אלעזר שטרן: הדברים האלה לא פשוטים.

אלעזר שטרן: אפשר לקחת אותנו לכל מיני בג"צים ולוועדות קבלה ודברים אחרים.

אלעזר שטרן: אבל בשורה התחתונה מדינה שידעה לתת אז את הבן הממשיך או יודעת היום במקומות אחרים באזורי עדיפות לאומית בגליל או בנגב – אם משפחה תדע – ובמגזרים אחרים זה על השולחן לא על בן אחד, אלא על כל הילדים, ועיני לא צרה על כך אלא מברכת על כך.

אלעזר שטרן: אבל לא יכול להיות שבאות משפחות, אפילו מאותם אנשים שגיורא תיאר, ויסתכלו על השכנים ויידעו שלילדים לא יהיה איפה להיות בעוד 20 שנה.

אלעזר שטרן: את האתגר הזה צריך להוסיף.

איתן כבל: זה אתגר שמי שעוצר אותו גם במרכז הארץ, לא רק במקומות אחרים, זה משרד המשפטים.

איתן כבל: יש בעיה עם העניין הזה.

רועי פולקמן: יש במחיר למשתכן עדיפות גדולה למקום בעיקר בפריפריה.

איתן כבל: וזה עדיין לא פשוט.

איתן ברושי: מחיר למשתכן לא חל על ההתיישבות.

רועי פולקמן: ברור.

איתן ברושי: ברור שאפשר לדפוק את ההתיישבות.

איתן ברושי: למה לא?

איתן כבל: מופיד מרעי, ראש מועצת חורפיש, בבקשה.

אלעזר שטרן: להפך, זה רק מקצין את זה.

חיים ילין: בכל עוטף עזה כל הכסף היה תוספתי.

חיים ילין: אז השאלה כמה פה יש תוספת.

חיים ילין: ואף אחד לא נותן כאן תשובות.

איתן כבל: התפקיד שלהם הוא להציג את מה שהם רוצים ולא להציג את מה שאנחנו רוצים שהם יציגו.

איתן כבל: מופיד, ראש מועצת חורפיש וראש פורום המועצות הדרוזיות, בבקשה.

מופיד מרעי: בוקר טוב לכולם.

מופיד מרעי: תודה, אדוני היושב-ראש, גם על הדיון וגם על הנכונות לעשות את הדיון ולכל מי שעסק בדיונים ביום הגליל בכל הוועדות מגיעה לו תודה.

מופיד מרעי: אמרתי גם בוועדת הכספים שאני רוצה לקחת נקודה אחת על הפעילות של משרד הכלכלה ועל התוכנית הכלכלית.

מופיד מרעי: צריך לציין שמשרד הכלכלה בראשות השר עושים פעילות ומתקצבים ומנסים לתקצב אזורי תעסוקה ומסחר כמעט בכל היישובים.

מופיד מרעי: גם דברים טובים צריך להגיד.

מופיד מרעי: התוכנית היא פיתוח של הגליל.

מופיד מרעי: בגליל לא נמצאים רק יישובים יהודיים, יש גם יישובים לא יהודיים.

מופיד מרעי: כל היישובים הדרוזיים הם בגליל ויש גם יישובים ערבים.

מופיד מרעי: בתוכנית הזאת של פיתוח הצפון לא לוקחים בחשבון את היישובים הלא יהודיים.

מופיד מרעי: לדרוזים אומרים שיש תוכנית החומש של הדרוזים; אתם מקבלים את תוכנית החומש, ולכן אתם לא נכנסים לתוכנית הזאת; הערבים פרוסים על כל המדינה, וגם ביישובים בצפון אומרים לערבים שיש תוכנית 922 – תסתדרו עם זה.

מופיד מרעי: אין כאן נציגים מהמגזר הערבי, ואני לא יודע אם חבר כנסת - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו פה.

איתן כבל: יש חברי כנסת.

מופיד מרעי: אנחנו יוצאים קירחים מכאן ומכאן.

מופיד מרעי: כי בתוכנית החומש ובתוכנית היישובים הערביים 922 גם הם לא מקבלים כל מה שצריך, ולכן גם מפה לא מקבלים וגם משם לא מקבלים.

מופיד מרעי: כל פיתוח בגליל הוא לטובת כולנו.

מופיד מרעי: חסר לנו מה שנאמר כאן – ואני לא אחזור על מה שחבר הכנסת אלעזר שטרן ואיתן ברושי דיברו בוועדת הכספים.

מופיד מרעי: חסרים לנו פרויקטים בתחום התיירות, חסרים לנו פרויקטים בתחום התעשייה, פיתוח אזורי תעשייה, תעסוקה.

מופיד מרעי: חסרה לנו תעסוקה בעיקר לנשים.

מופיד מרעי: אנחנו לא רוצים להיות כפרי לינה.

מופיד מרעי: מרבית היישובים שלנו הם כפרי לינה – באים, ישנים ומשום הולכים לעבוד באזורי תעשייה רחוקים בחיפה ובתל-אביב וחוזרים הביתה.

מופיד מרעי: לא לשם אנחנו מכוונים.

מופיד מרעי: צריך שלכל היישובים יהיו גם אזורי תעשייה ותעסוקה במיוחד כדי להעסיק את הנשים.

מופיד מרעי: פרויקטים של אנרגיה חלופית – טורבינות רוח.

מופיד מרעי: נמצאים פה איתי - - -

איתן כבל: אחרי שנסכים נסיים לריב.

מופיד מרעי: הם לא יסכימו כי הפרויקט הזה נמצא ביישובים הדרוזיים.

מופיד מרעי: פרויקטים ביישובים אחרים אפשר לעשות.

מופיד מרעי: גם זה לא נושא לדיון.

מופיד מרעי: לכן חשוב לנו כל נושא ההתפתחות הכלכלית.

מופיד מרעי: סוף מעשה במחשבה תחילה – צריך להשקיע הרבה בתכנון.

מופיד מרעי: הצעתי כאן לחבריי, ראשי הרשויות, ללכת על תוכנית מחוץ לקופסה – לתכנן את כל הגליל על כל רובדיו, נגזריו ופיזוריו מאצבע הגליל עד ראש הנקרא שיחצה את כל המגזרים.

מופיד מרעי: להביא את התוכנית הזאת, לאשר אותה ולהתחיל ליישם אותה.

מופיד מרעי: אי אפשר היום לקבוע תוכניות – תוכנית לצפון, תוכנית חומש לדרוזים, תוכנית חומש לערבים, ובסוף מעמיסים את כל השוטף על התוכנית.

מופיד מרעי: בתוכנית של המגזר הדרוזי – 60% זה שוטף.

מופיד מרעי: בתוכנית הזאת כל משרד התחבורה מתקציבים בתוך 15 מיליארד שקל.

מופיד מרעי: אבל קיצצו 5 ומתוכם את השוטף - -

איתן כבל: תודה.

מופיד מרעי: חברים, אל תטעו את הציבור.

מופיד מרעי: הציבור מבין.

מופיד מרעי: יש כאן קאדר איכותי בצפון בכל המגזרים.

מופיד מרעי: צריכים - - - יש אנשים איכותיים.

מופיד מרעי: תנו להם מה שמגיע להם.

איתן כבל: תודה, מופיד.

איתן כבל: אני ארצה אחר כך גם לגבי ריבוי תוכניות לשאול את האוצר.

איתן כבל: רועי פולקמן ואחריו יורם קרין ואחריו יורם ישראלי.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה לכל ראשי הרשויות והנציגים שנמצאים כאן.

רועי פולקמן: שלוש הערות קצרות שלי: הייתי בחודשים האחרונים גם בכרמיאל, גם בנהרייה וגם בבר-לב.

רועי פולקמן: בעניין משיכת עסקים לצפון יש שתי גישות – א', למשוך חברות עוגן.

רועי פולקמן: צריך להביא את החברות המתאימות ולטפל בהן ממש ביד.

רועי פולקמן: לא שולחים להם את החוברת הזאת ואומרים להם, תפנו למרכז ההשקעות; שנית צריך לחפש את החברות הקטנות שמצמיחים אותן של בני כרמיאל ולמצוא להם את המקומות בבר-לב.

רועי פולקמן: במקרה הייתי שם ממש לפני שבועיים.

רועי פולקמן: אחת החברות היא חברה שנולדה בכרמיאל - -

<שולמית כהן: אני מכירה אותה אחד-אחד.

רועי פולקמן: מדהימה.

רועי פולקמן: כך גם ירושלים הצמיחה, ואז כשהחברה צומחת – בדיוק הסיפור שלהם, שהחברה קצת גדלה היא נקנית על-ידי חברה בין לאומית, ומכיוון שהמייסדים כבר נמצאים באזור ורוצים להישאר באזור אז העסק נשאר באזור.

רועי פולקמן: זאת שיטה הרבה יותר אפקטיבית מאשר להביא הנהלה שגרה בהרצליה ולהגיד לה, בואי תעברי לכרמיאל.

<שולמית כהן: אבל אין לי חממות.

<שולמית כהן: אתה לא נותן להם חממות.

רועי פולקמן: אז בשבועות הקרובים תוקם חממה בבר-לב.

רועי פולקמן: דיברנו על זה.

רועי פולקמן: זאת שיטה הרבה יותר אפקטיבית להביא חברות הייטק וחברות טכנולוגיה לפריפריה כשאתה מביא את היזמים שהם בני הצפון.

רועי פולקמן: הם מקימים מיזם ומטפחים אותו.

רועי פולקמן: ככה יש לי חברים שעברו לתל-חי.

רועי פולקמן: אני מברך על התוכניות של משרד הכלכלה ומאוד מעריך את מה שעושה השר בנידון, אבל אני מסכים שיש בעיית גמישות בירוקרטית.

רועי פולקמן: דיברתי על זה לא מעט עם עידו.

רועי פולקמן: אותן חברות ששאלתי אותן איך אותם בני כרמיאל שהקימו את החברות בבר-לב ודיברו על הפניית הדרישות, ויש בירוקרטיה: שוכרים חברת משנה שתבדוק אם החברה עומדת, וזה לוקח חודשים.

רועי פולקמן: ואז חסרים להם שני עובדים.

רועי פולקמן: חייבת להיות הרבה יותר גמישות.

רועי פולקמן: לא יכול להיות שתהיה הגשה אחת בשנה.

רועי פולקמן: התוכניות טובות, המדדים בסדר – אחוזי הסיוע הם בסדר, אבל ב"פיצ'יפקס" זה לא עובד מספיק.

איתן כבל: משפט אחרון.

רועי פולקמן: הדבר השלישי שחשוב לי להגיד – זה העניין האזורי, וראשי הרשויות מכירים את המנטרה הזאת שלי.

רועי פולקמן: אני אומר את זה בעיקר למופיד מחורפיש.

רועי פולקמן: לא יכול להיות אזור תעשייה בריא, עובד ואפקטיבי בכל אזור ובכל יישוב.

רועי פולקמן: לא יהיה, לא הגיוני, לא יכול להיות.

רועי פולקמן: ההסתכלות צריכה להיות אזורית.

איתן כבל: להפך, זה מה שהוא אמר.

רועי פולקמן: הייתי שם ואמרו לי, רבע שעה נסיעה.

רועי פולקמן: היועץ הפרלמנטרי שלי הוא יליד כרמיאל, והוא דיבר על אבא שלו שצריך לנסוע רבע שעה - -

<שולמית כהן: אין בעיה אזורית.

רועי פולקמן: - - והוא אמר, לא – ודיברו על התחבורה הציבורית או על כל דבר שרבע שעה נסיעה מכרמיאל זה מקשה.

<קריאה: נכון.

רועי פולקמן: - - לכן צריך לטפל בתחבורה לאזורי התעסוקה.

רועי פולקמן: צריך לחשוב אזורי.

רועי פולקמן: כברי הוא פתרון לאזור.

רועי פולקמן: לכן זה לא לחשוב כמו שחשבו לפני 40 שנה שיהיו איזה 40 אזורי תעשייה כושלים - -

איתן כבל: אתה צודק בעניין הזה.

איתן כבל: אין ויכוח.

איתן כבל: גם הם יודעים את זה.

רועי פולקמן: אני מסיים.

רועי פולקמן: תהיה חשיבה אזורית של אזורים משגשגים, מודרניים שצעירים ירצו לעבוד בהם כי יהיו להם מסעדות ושאטלים, והרכבת תגיע - -

איתן כבל: פולקמן.

איתן כבל: תודה.

רועי פולקמן: - - זה העתיד של הגליל.

רועי פולקמן: בואו נלך ברוח - - - שם משרדי הכלכלה והאוצר צריכים ללכת צעד אחד קדימה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הייתי כבר מתפזר אחרי התנועה האופטימית הזאת, אבל יש לנו עדיין בעיות.

איתן כבל: נשמע את האנשים ולא נתפזר.

איתן כבל: יורם קרין, ראש המועצה האזורית עמק המעיינות, בבקשה.

<יורם קרין: תודה רבה ליושב-ראש על הדיון החשוב הזה ולשדולת הגליל.

<יורם קרין: אני אייצג את האזור שאני בא ממנו.

<יורם קרין: נקרא לו הפריפריה המזרחית של מדינת ישראל.

<יורם קרין: הוא גליל אבל הוא כביש 90.

<יורם קרין: נעשה מהלך חשוב של המדינה שם – הרכבת והכפלת הכביש – ועכשיו מגיע נושא התעסוקה והכלכלה שהוא קריטי.

<יורם קרין: גם אצלנו יש הגירה חיובית – משפחות מגיעות.

<יורם קרין: לייצר לזה קיימות ולהכפיל את כמות האוכלוסייה באזור – זאת המשימה שלנו, של המועצה, של העיר בית-שאן ושל המועצות הסמוכות לנו.

<יורם קרין: צריך להמשיך את המומנטום הזה.

<יורם קרין: נעשה אצלנו מהלך יפה כזה וצריך להמשיך אותו.

<יורם קרין: חבר הכנסת פולקמן הזכיר – לשים דגש על מפעלי עוגן וללוות אותם אישית עד שהם מגיעים.

<יורם קרין: נעשה אחד כזה וצריך לעשות עוד חמישה כאלה באזורי התעשייה המשותפים שלנו.

איתן כבל: בעיקר כשהורסים לכם את המדגה.

<יורם קרין: כן, זה בשביל תחלופה למדגה.

<יורם קרין: אבל על זה נדבר בישיבה אחרת.

<יורם קרין: עוד נושא מאוד חשוב שמשרד הכלכלה צריך להקפיד עליו – יש מפעלים בתוך התהליך.

<יורם קרין: יש פער – נגמרת שנת 2018 ועד שהתקציבים משתחררים ב-2019 – לייצר רצף שמפעלים שנכנסים לתהליך יוכלו מהר מאוד להשלים את המהלך ולבנות.

<יורם קרין: הם רוצים לבנות.

<יורם קרין: הם כבר מגיעים.

<יורם קרין: לשמר את התנאים שיש ולייצר רצף של תקציבים זמינים בין השנים כדי שאפשר יהיה מהר לגלגל את המפעלים האלה לא תוך שלוש שנים אלא תוך שנה.

<יורם קרין: עוד נושא אחרון שאני רוצה להדגיש זה היזמות והעסקים הקטנים שדיברו עליהם פה.

<יורם קרין: זה לא רק מפעלי עוגן, אלא לייצר את התנאים לכך שבנים שלנו ואחרים יבואו ותהיה להם מטריה מצוינת להקמת יזמויות ועסקים קטנים.

<יורם קרין: זה לא פחות חשוב.

איתן כבל: תודה.

רועי פולקמן: - - -

איתן כבל: פולקמן.

<שולמית כהן: נתתי לך דוגמה של שני חבר'ה.

רועי פולקמן: אז בזה נטפל יחד.

איתן כבל: פולקמן.

איתן כבל: לא רע אם תזמין אותה אחר כך לקפה ותספר לה.

רועי פולקמן: בסדר גמור.

איתן כבל: איילת נחמיאס ורבין ואחר כך יורם ישראלי.

איתן כבל: סאלח סעד, מה לעשות.

איתן כבל: היא הייתה פה לפניך.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע מה - -

איתן כבל: אם אני מזיז אותך את בסוף.

איילת נחמיאס ורבין: אז אני אהיה בסוף.

איילת נחמיאס ורבין: סאלח גר בבית ג'אן.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא גרה בבית ג'אן.

איתן כבל: סאלח, בבקשה.

סאלח סעד: תודה על הכינוס החשוב הזה.

סאלח סעד: אין ספק שראשי המועצות וראשי הערים שנמצאים כאן הם חלק רציני מאוד ממה שקורה בגליל.

סאלח סעד: למה אני מתכוון?

סאלח סעד: ממשלות ישראל והממשלה הנוכחית – הכול בסדר, יש החלטות, עוד החלטה ועוד החלטה – 2262.

סאלח סעד: הכול בסדר.

סאלח סעד: זאת עוד תוכנית שנקראת פטה מורגנה של ממשלת ישראל.

סאלח סעד: זאת ממשלה שיכולה להיות ממשלת שיבוש הליכים.

סאלח סעד: כי מי שנותן מענה לתושבים ולאזרחים, עם כל הכבוד, הם לא הפקידים ולא חברי הכנסת שיושבים כאן, בירושלים ובתל-אביב.

סאלח סעד: מי שנותן את התשובות למה חסרות תשתיות, למה רכבת עדיין לא הגיעה לקריית שמונה, ולמה אין מפעלים ואזורי תעשייה ליד כרמיאל או ליד מעלות שיטפלו בדרוזים או במיעוטים זה ראשי הערים והמועצות שנמצאים כאן.

סאלח סעד: לא אף אחד אחר.

סאלח סעד: אם רכבת מגיעה לכרמיאל אחרי 20 שנה אז תארו לעצמכם עוד כמה זמן תגיע לקריית שמונה; אם באזור תעשייה ליד כסרה סמיע שבה התחילו הליכים לפני 30 שנה רק לפני שבועיים מתחילים בתכנון תארו לעצמכם מה זה, ואיך ראש המועצות צריכים להתמודד עם הבעיות של התושבים.

סאלח סעד: איך יושב-ראש הפורום מופיד מרעי יוכל להתמודד עם ראשי המועצות?

סאלח סעד: אני גר בצפון.

סאלח סעד: בועז יוסף מרגיש את זה מצוין.

סאלח סעד: בכביש 85 שולה כהן ואני נתקעים שעה מכרמיאל עד צומת קדרים שזה מרחק של שלוש דקות.

סאלח סעד: שעה שלמה אני נתקע בפקק.

סאלח סעד: מי נותן את התשובות האלה?

סאלח סעד: פקידי הממשלה או שר האוצר?

סאלח סעד: אלה צריכות להיות התשובות האמיתיות.

סאלח סעד: בתל-חי לא מצליחים לקדם קורסים; ובצפת המכללה שיש לנו ואנחנו גאים בה – אנחנו צריכים לחזק גם אותה אקדמית – כי אם אנחנו חזקים אקדמית נוכל גם לקלוט צעירים אקדמאים שיבואו לגור בצפון.

איתן כבל: משפט אחרון, סאלח סעד חברי.

סאלח סעד: משפט אחרון.

סאלח סעד: אני אומר את זה מתוך כאב ואני נתקל בזה יום-יום.

סאלח סעד: אני מקדם עכשיו חקיקה בעניין הזיהומים בבתי החולים.

סאלח סעד: הצלחנו במליאה לאשר הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.

סאלח סעד: למה קורה שיש לנו 6,000 מתים בשנה?

סאלח סעד: כמובן, מהם יש בנהרייה ובצפת.

סאלח סעד: בתי החולים האלה קורסים לנו מול העיניים.

סאלח סעד: אין מיטות אשפוז.

סאלח סעד: החולים במסדרונות, חדרי המיון לא תקינים כמו שצריך, ולאוצר אין תשובות.

סאלח סעד: 60 מיליון שקל שבשנת 2017 הוענקו על-ידי האוצר לפיתוח תעשייה ולהבאת עוד מקומות תעסוקה ומפעלים.

סאלח סעד: שנת 2017 - -

איתן כבל: סאלח ידידי, זה משפט מורכב אחרון.

סאלח סעד: בתקציב המדינה לשנת 2019 שיונח על-ידי הממשלה יש קיצוץ של 72 מיליון שקל באותו סעיף.

סאלח סעד: אני ביקרתי לאחרונה בצפון במפעלי טקסטיל – שר האוצר מקדם עכשיו חקיקה למנוע היטל מס על יבואנים בטקסטיל.

סאלח סעד: מפטרים לנו עובדים דרוזים.

סאלח סעד: בעיקר - - - של מפעל שמעסיק 300 עובדים, נשים דרוזיות - -

איילת נחמיאס ורבין: הוא קיבל תעודת הוקרה.

סאלח סעד: הוא קיבל תעודת הוקרה.

סאלח סעד: הולכים עכשיו לפטר את העובדים.

סאלח סעד: למה?

סאלח סעד: כי הולכים לחסוך מסים מאיגוד הטקסטיל.

רועי פולקמן: לא לחסוך מיסים, להוריד יוקר מחיה.

סאלח סעד: להוריד מסים.

רועי פולקמן: - - -

איתן כבל: פולקמן, כל מה שנוגע לאוצר אתה נהיה פרשן.

רועי פולקמן: ממש לא.

סאלח סעד: הוא תמיד היה הסנגור של האוצר.

רועי פולקמן: ממש לא.

איילת נחמיאס ורבין: די, סאלח.

איתן כבל: די, סאלח.

איתן כבל: בוא לא נתווכח על מה שלא דורש ויכוח.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יורם ישראלי, בבקשה, ואחריו איל בן-ראובן.

<יורם ישראלי: אני ראש המועצה האזורית מטה אשר.

<יורם ישראלי: אני מצטרף לברכות.

<יורם ישראלי: אני לא יודע אם זה יום הצפון או יום הגליל כי אני במקור מעמק המעיינות, ועברתי לגליל.

<יורם ישראלי: עכשיו אני רואה פה את עמק המעיינות, אבל בסדר.

איתן כבל: כשעזבת אמרת שאתה לא רוצה לראות אותם יותר?

<יורם ישראלי: אמרתי שאני עובר לגליל.

<יורם ישראלי: לפני שבוע הייתה לי התכתבות ארוכה תוך כדי דיון בוועדת הכספים עם חבר הכנסת פולקמן בנושא הטבות המס.

<יורם ישראלי: הוא העלה טענה מאוד נכונה שבמקום לתת את כל המיליונים האלה להטבות מס ניקח 100 מיליון ונשקיע בתעסוקה, ויהיה הרבה יותר מועיל.

<יורם ישראלי: ההבדל הוא שהטבות המס לפני חודש אושרו, ואתמול קיבלנו את המשכורות הראשונות של 2018, ואין מה לעשות – הכול כבר במחשב של חשבי השכר.

<יורם ישראלי: כל מי שמגיעה לו הטבת מס קיבל אותה במלואה.

איתן ברושי: כל חודש.

רועי פולקמן: אני לא נגד זה.

רועי פולקמן: השאלה כמה אנשים זה מושך לגליל.

איתן ברושי: הוא אומר שזה ודאי, וההבטחות על הנייר.

רועי פולקמן: אני מסכים לגמרי עם מה שיורם אומר.

רועי פולקמן: השאלה כמה זה מושך לצפון.

איתן כבל: חברים, אנחנו רוצים להתקדם.

<יורם ישראלי: אנחנו נמצאים בימים אלה בתחילתו של תכנון משותף של מנהל מקרקעי ישראל עם מטה אשר לפיתוח אזור תעסוקה אשכולי שמראש החלטנו שכל הרשויות של אשכול גליל מערבי, גם נהרייה, יהיו שותפות בו; ויש לנו הדגם הזה מאזור תעשייה בר-לב.

<יורם ישראלי: זאת אומרת מה שמעניין אותנו זה לא הארנונה האישית של מטה אשר מהאזור הזה, אלא התעסוקה שאנחנו רוצים להקים באזור הזה.

<יורם ישראלי: לא ייתכן שבהסכמי גג של רשויות מסביב – דרך אגב, השרים נענים לבקשת ראשי רשויות לאשר במסגרת הסכם הגג אזור תעסוקה מקומי כדי שראש העיר יסכים להסכם גג.

<יורם ישראלי: היינו לא מזמן, וצריך להיות עקביים בנושא.

<יורם ישראלי: דבר אחרון זה מנהל מקרקעי ישראל.

<יורם ישראלי: לא יכול להיות שבמשך למעלה מחמש שנים לקח לנו המאבק מול המנהל - -

איתן כבל: קודם, כול יכול להיות.

איתן כבל: אל תגיד שלא יכול להיות.

<יורם ישראלי: כי זה קרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא סביר אבל יכול להיות.

<יורם ישראלי: - - על ההכרה על הקצאת השטח לאזור תעסוקה כברי.

<יורם ישראלי: זאת דוגמה.

<יורם ישראלי: אנשים חקלאים מתפרנסים שם בכבוד מאבוקדו ובננות ואומרים, יורם, אני מבין אותך שאתה רוצה תעסוקה, אבל אם זה מה שמוכנים לתת לנו טוב לנו להמשיך לגדל אבוקדו.

איתן כבל: כשהאבוקדו נמצא עכשיו בתקופה של פריחה מחודשת תרתי משמע.

איתן כבל: דהיינו יש גם ביקוש מאוד גדול בכל העולם.

איתן ברושי: בכל עולם.

<יורם ישראלי: היכולת להתגמש מול המנהל – ואני לא רוצה להגיד מעבר לזה.

<יורם ישראלי: המנהל הואיל בטובו להאריך את הפטור מתשלום עבור היוון קרקע בקו העימות עד מרס 2018.

<יורם ישראלי: זה בוער לו שבראש הנקרה המחיר של הקרקע הוא אפס.

<יורם ישראלי: הוא משתגע מזה.

<יורם ישראלי: אתם יודעים למה?

<יורם ישראלי: כי ברגבה ובעברון שנושקים לקו העימות אבל הם לא קו העימות קיבלו עכשיו שמאויות של 800 אלף שקל במגרש של דונם.

<יורם ישראלי: זה צריך בלי קשר לכל הדברים האחרים.

איתן כבל: בעניין הנקודתי הזה אני מציע שתפנה אליי, ואולי אפילו נעשה - - -

איתן ברושי: יש גם חשש משינוי כל מפת העדיפות.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: משפט אחרון.

<יורם ישראלי: משפט אחרון.

<יורם ישראלי: היה לנו טסט-קייס, ואני כל כך מצטער על זה.

<יורם ישראלי: המנכ"ל של חברה מאוד גדולה גר אצלנו, שכן של בר-לב.

<יורם ישראלי: עשינו מלחמת עולם שיביא את החברה שלו לקריית הייטק שפתחנו בבר-לב שיהיה הבניין הראשון מתוך עשרות אלפי מטרים ראשונים בנויים.

<יורם ישראלי: לא הצלחנו לשכנע אותו.

<יורם ישראלי: כולכם ראיתם את זה בעיתונות.

<יורם ישראלי: הם החליטו להרחיב את המפעל שלהם בנתניה.

<יורם ישראלי: הכול היה מוכן.

<יורם ישראלי: אני אפילו לא יודע מה היו הפערים, אבל היו שם פערים קטנים מאוד כדי לשכנע אותו להגיע לבר-לב.

<יורם ישראלי: חבל.

<יורם ישראלי: אני מקווה שבבניין הבא שאנחנו מתחילים לבנות - -

רועי פולקמן: תערב אותנו בזה.

<יורם ישראלי: נערב אותך.

<יורם ישראלי: אני גם אומר לך, יש לנו שם עוד שתי תב"עות של 250 דונם.

<שולמית כהן: אני הפסדתי ככה את IBM.

איתן כבל: שולה, תודה.

איתן כבל: איל בן ראובן ואחריו עבד אל חכים חאג' יחיא.

איתן כבל: לאחר מכן יורם מלול, חבר מועצת העיר קריית שמונה ושני האחרונים חנין ואיילת.

איל בן ראובן: תודה לחבריי בשדולה בצפון.

איל בן ראובן: תודה לך, איתן היושב-ראש על הדיון החשוב הזה.

איל בן ראובן: קודם כול צריך לומר שיש דברים טובים שקורים.

איל בן ראובן: בצבא מתחילים קודם כול בדברים הטובים כדי לפתוח את העניין.

איל בן ראובן: אבל – ואבל הוא גדול – מול חגיגת התוכנית הגדולה שהיינו במעלות לפני שנה או שנתיים, המרחק במעשים הוא עדיין גדול מדי ממה שקורה בשטח, ולזמן יש משמעות.

איל בן ראובן: השאלה שכולנו מסביב לשולחן שואלים את עצמנו היום היא איך אנחנו משאירים את הבנים שלנו בצפון; איך אלה שגומרים את מכללת תל-חי וכרמיאל, החברים הנפלאים האלה, הבנים והבנות שלנו – ערבים, יהודים, דרוזים – איך אנחנו משאירים אותם אצלנו בבית בצפון?

איל בן ראובן: זאת שאלת המפתח של כל הדיונים הללו שאנחנו עושים פה.

איל בן ראובן: הסיפור של שולה היה בדיוק לב העניין – איך אנחנו לוקחים את החבר'ה מנתניה ושמים אותם בכרמיאל; איך אנחנו לוקחים את פארק בר-לב.

איל בן ראובן: פארק בר לב זאת דוגמה קלאסית למה אנחנו מרגישים כל כך לא טוב.

איל בן ראובן: לפארק בר-לב הגיע דרום אפריקני יהודי, שם 100 מיליון דולר.

איל בן ראובן: נבנה שם בניין ענק, והשטח מחכה לעוד שישה בניינים.

איל בן ראובן: הכול מוכן, ורק צריך לשים אותו.

איל בן ראובן: הבן אדם אומר בצדק, אם מדינת ישראל לא מצליחה להביא למקום הזה עוד קטר – אני מדבר על קטר.

איל בן ראובן: מה זה קטר?

איל בן ראובן: קטר זה IBM, קטר זה "אלביט" – זה ענק.

איל בן ראובן: אם הקטר הזה יבוא הוא יפתח – תראו מה קורה בדרום.

איל בן ראובן: זה בדיוק הדוגמה.

איל בן ראובן: צריך להביא קטרים.

איל בן ראובן: בעניין הזה מדינה, אם היא רוצה להביא קטר היא יכולה להביא קטר.

איל בן ראובן: אז אני מתאמץ, ואנחנו רצים לסין ולכל מיני מקומות.

איל בן ראובן: אמר לי שר הכלכלה – ואני מכבד את זה – אבל צריך להבין שבשביל להביא קטר צריך תוכנית ייחודית.

איל בן ראובן: אי אפשר להגיד "כמו כולם".

איל בן ראובן: הפריפריה היא פריפריה לכולם.

איל בן ראובן: אנחנו צריכים לצפון היום.

איל בן ראובן: ולמה לצפון היום, כבוד היושב-ראש?

איל בן ראובן: כי צריך לומר את האמת – הצפון פתח פער ענק.

איל בן ראובן: אנחנו נשארנו מאחור.

איתן כבל: אפילו מהדרום.

איל בן ראובן: כן, אפילו מהדרום.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: הדרום יותר קרוב גאוגרפית.

איל בן ראובן: רבותיי, אני הייתי במסוק של האלופים שירדנו לשים את אבן הפינה בירוחם לעיר הבה"דים.

איל בן ראובן: תראו מה קרה מאז בדרום.

איל בן ראובן: זה הסיפור של עיר הבה"דים.

איל בן ראובן: לשם צריך לכוון.

איל בן ראובן: ואת זה מדינה צריכה לעשות.

איל בן ראובן: שר הכלכלה הבטיח לי – תביאו קטר, אני אתן.

איל בן ראובן: אבל צריך לתת לו - -

איתן ברושי: את זה הוא צריך להביא.

איל בן ראובן: בדיוק.

איל בן ראובן: אבל צריך למצוא את הקטר.

<שולמית כהן: בשביל מה ביבי נוסע לכל הטיולים שלו?

<שולמית כהן: שיביא משהו.

איל בן ראובן: רבותיי, יש לי עכשיו ביד חברה ביטחונית ענקית.

איל בן ראובן: אני לא יכול להגיד את השמות.

איל בן ראובן: אנחנו עכשיו במשא ומתן- -

איתן כבל: משפט אחרון.

איל בן ראובן: - - אבל אם החברה הביטחונית הזאת בישראל – לא חשוב כרגע מי – אם היא לא תקבל הטבה אמיתית היא לא תבוא לצפון.

איתן כבל: תודה, איל.

איל בן ראובן: לסיום, הדבר האחרון שאני מסכים איתו לגמרי.

איל בן ראובן: המדינה מתפתחת.

איל בן ראובן: הקווים שסימנו פעם לצפון, לשמחתנו – אני אומר כל הכבוד למה שקרה ליוקנעם – צמודים כבר לחדרה.

איל בן ראובן: עכשיו אנחנו צריכים לסמן קווים חדשים.

איל בן ראובן: הקווים החדשים זה קו כרמיאל, עכו, רמת הגולן, מעיינות – זה הקו החדש - -

איתן כבל: תודה.

איל בן ראובן: - - שלשם צריך לכוון כי בסוף סדר עדיפות זה - - -

איתן ברושי: הייתה ממשלה שעשתה את יוקנעם.

איתן כבל: נכון, ממשלת רבין.

איתן כבל: הייתי שם וגם אתה היית.

איתן ברושי: נכון.

איתן ברושי: זה לא קרה מעצמו.

איתן כבל: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, תוכנית הגליל ברור שלא לוקחת בחשבון את היישובים הערביים ואת האזרחים הערבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אי אפשר לא להביא בחשבון בפיתוח הכלכלי את הערבים שהם 50% מהגליל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא אתלונן אלא אגיד ישר את מה שאני מציע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מציע להרחיב את אזורי התעשייה, אבל שיהיו אזורי תעשייה משותפים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרת אנחנו נראה גם בתוך הגליל את הפער בין היישובים הערביים ליישובים היהודיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אזורי התעשייה המשותפים צריכים להיות מושתתים על צדק חלוקתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המשמעות היא חלוקה לפי מספר התושבים בכל היישובים שמשותפים לאותו אזור תעשייה גם בהכנסות וגם בהוצאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית, במדינת ישראל הלכו על הותמ"ל כדי לפתור את הבעיה של המגורים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיע הזמן גם לאזורי תעשייה משותפים שיבואו בדרך תכנונית מקוצרת בדומה לותמ"ל כי אם אנחנו נדבר על אזור תעשייה משותף – אם נתכנן אותו ובעוד 15 שנים הוא יהיה מאושר ונתחיל לפתח אותו, הוא לא יתאים לצרכים באותה תקופה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף המדינה צריכה לדאוג לתת הטבות למפעלים ולאנשים שהולכים להשקיע שם ולהקים את המפעלים שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפיתוח של הכבישים הוא בסדר, אבל כנראה, כל עוד לא מביאים את התעסוקה ואת התעשייה לשם הוא יהיה טוב כדי להגיע לאזור המרכז מהר יותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא רוצים שהכבישים שמפתחים יהיו כדי להעביר אנשים לעבודה באזור המרכז.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רוצים מקומות עבודה בתוך הגליל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נקודה אחרונה – צריכה להיות תוכנית ולא מבצע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריכה להיות תוכנית רבת שנים כדי שמי שהולך להשקיע יידע כמה הטבות יקבל, תקופת ההטבות, כמה זמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריכה להיות תוכנית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא שישקיעו, ואחרי שמתחילים את הביצוע של העבודה במפעל שלך כבר אכלת אותה כי כל ההטבות הלכו לך.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יורם מלול, חבר מועצת העיר קריית שמונה ואחריו חברת הכנסת חנין זועבי.

<יורם מלול: צוהריים טובים לכולם.

<יורם מלול: אני חבר מועצת העיר קריית שמונה.

<יורם מלול: אני שמח על הזכות להיות כאן, ומודה ליושב-ראש על הזכות להציג את התוכנית שהכנתי.

<יורם מלול: לפני שאני מתחיל את ההצגה של התוכנית אני רוצה להתייחס לחברי, ראש המועצה האזורית גליל עליון שבצדק מדבר על כך שיש יישובים – אותן הרחבות קהילתיות בקיבוצים – שהם אבן שואבת להרבה מאוד אנשים שמגיעים ויש להם איכות החיים הטובה ביותר בעולם.

<יורם מלול: לידן יש ערי הספר שנמצאות בקרבתן אבל התהליך שקורה שם הוא בדיוק התהליך ההפוך.

<יורם מלול: תושבים רבים מקריית שמונה, לדוגמה, כמוני כבר 59 שנים, נטשו.

<יורם מלול: את קריית שמונה נטשו מאות משפחות להרחבות הקהילתיות.

<יורם מלול: המשפחות הכי חזקות והכי מבוססות עזבו.

<יורם מלול: אני מברך את יורם, אבל אני כואב את העיר שלי.

<יורם מלול: על דבר אחד אנחנו מסכימים גיורא ואני, שאם קריית שמונה תהיה חזקה וערי הספר יהיו חזקות סביב הערים האלה בהחלט ניתן לראות את כל היישובים שרואים בהם עוגן מרכזי שיחזק בסוף את כל הגליל.

<יורם מלול: תהיה פריסה של כל הגליל לכל רוחבו, וכולם בסוף ייהנו מהעיקרון הזה.

<יורם מלול: כרגע לצערי, אנחנו מדברים על ערים זקנות, חלשות.

<יורם מלול: לדוגמה, בקריית שמונה יש בשלוש השנים האחרונות עלייה של 10% בתמותה.

<יורם מלול: לא השתנה שום דבר.

<יורם מלול: זאת אותה עיר.

<יורם מלול: העיר הולכת ומזדקנת, והילודה הולכת ומתמעטת.

<יורם מלול: אלה נתונים בדוקים.

<יורם מלול: אני מדבר על שני פרמטרים בנושא העזיבה.

<יורם מלול: הצעירים שלנו נוטשים למרכז בחפשם אחר מקורות תעסוקה הולמים; המשפחות המבוססות אצלנו שכבר עובדות בקריית שמונה או במעלות או במקומות אחרים מחפשות את איכות החיים.

<יורם מלול: כך נוצר מצב שיש כאן הגירה חיובית – ואני מברך – אבל אני רוצה לראות איך פותרים ומחזקים גם את ערי הספר שבסופו של דבר יחזקו גם את היישובים מסביב.

איתן כבל: משפט אחרון.

<יורם מלול: אני מברך את התוכנית לצפון.

<יורם מלול: יחד עם זאת צריך לחזק את ערי הספר.

<יורם מלול: העיקרון הוא שחוזר השרשרת נמדד בסופו של דבר לפי החולייה החלשה.

<יורם מלול: תזכרו שאם הגליל חזק תל-אביב ומדינת ישראל חזקים, וההיפך הוא הנכון.

<יורם מלול: תודה רבה.

איתן כבל: תודה רבה, יורם.

איתן כבל: חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני צריכה להילחם בהרגשת הניכור שלי בדיון הזה.

חנין זועבי: לא צריכים חברי כנסת ערבים כדי להביא את הקול של הערבים כשערבים מהווים 60% מהתושבים, 60% מהאחריות על העוני בצפון ובגליל.

חנין זועבי: 60% מהעניים.

חנין זועבי: אני לא חושבת שאם לא היו חברי כנסת יהודים לא היה בא האינטרס היהודים לידי ביטוי.

חנין זועבי: שולה, הנערים היהודים מוצאים פתרון אינדיבידואלי כשהם עוברים למרכז.

חנין זועבי: את הפתרון הזה אין אפילו בנמצא לנערים הערבים.

חנין זועבי: אין פתרון כזה.

חנין זועבי: אני הייתי רוצה להחליף את הבעיות; אני גם הייתי רוצה לראות את הנער הערבי עובר למרכז.

חנין זועבי: הוא לא עובר למרכז.

חנין זועבי: הוא נשאר בצפון, הוא נשאר במקום.

חנין זועבי: הם נשארים בגלל שאין להם אופציה בשום אזור.

חנין זועבי: אז אין הגירה ערבית אולי, אבל יש יותר עוני, יותר סבל ויותר הדרה.

חנין זועבי: כלומר כהערת אגב מה מצבם של הערבים בדיון של שעתיים בוועדת הכלכלה כשהם חלק הארי מהעוני ומהתושבים, זה מדהים, זה קשה לעיכול, זה לא רציני.

חנין זועבי: אני לא יודעת איזה תארים להוסיף.

חנין זועבי: אתם מדברים על כלכלה יהודית.

חנין זועבי: אתם לא מדברים על הצפון, אתם לא מדברים על הגליל - -

<שולמית כהן: ערבים לא עובדים באזור התעשייה כרמיאל?

איילת נחמיאס ורבין: למה זה כלכלה יהודית?

איילת נחמיאס ורבין: איזה מין כינוי זה?

איילת נחמיאס ורבין: למה כלכלה יהודית?

<שולמית כהן: חצי אזור התעשייה זה ערבים.

חנין זועבי: אני אגיד לך למה - -

איילת נחמיאס ורבין: פגשת את אימאג' אל-חמי?

איילת נחמיאס ורבין: את ג'ולייט ארז?

איילת נחמיאס ורבין: באמת.

איתן כבל: איילת, תסכמי את זה.

<יורם ישראלי: - - -

חנין זועבי: אני כועסת על זה - -

איילת נחמיאס ורבין: על מה?

איתן כבל: יורם, חברי, היא לבדה כמעט כאן.

איתן כבל: היא תגיד את מה שהיא רוצה גם אם זה לא מוצא חן בעינינו.

חנין זועבי: מה שאמר ראש מועצת חורפיש, לערבים מפתחים תוכניות כלכליות רק בשבילם ורק בשביל המצוקה שלהם - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: באף תוכנית אין פיתוח כלכלי – מגורים, מבני ציבור, תחבורה - -

חנין זועבי: בדיוק.

<יורם ישראלי: אתה יודע שלבר-לב הם הצטרפו?

איתן כבל: יורם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: באיזה אחוז מדובר פה?

<שולמית כהן: באחוזים שלהם.

<יורם ישראלי: - - -

איתן כבל: יורם, בבקשה.

איתן כבל: אני רוצה להתכנס ולסיים, ואני עוד רוצה לשמוע את משרד הכלכלה ואת - - -

חנין זועבי: אני לא הפרעתי לאף אחד, ואני יודעת למה הדברים שלי מפריעים.

חנין זועבי: אם תקשיבו אני מבינה ראייה כללית.

חנין זועבי: יש בעיה שדיבר עליו ראש מועצת חורפיש.

חנין זועבי: התכנון של הערבים הוא תכנון רק של הערבים, ואנחנו לא נמצאים בראייה הכוללת.

חנין זועבי: כאשר אומרים, אזורי תעשייה אזוריים זה תיאור מרוקן מתוכן כי הם לא אזוריים - -

איילת נחמיאס ורבין: את מכירה את מבוא כרמל?

חנין זועבי: - - אני מכירה את נצרת, ונצרת עילית.

חנין זועבי: אני מכירה את האזור של נצרת, והארנונה הולכת רק לנצרת עילית ורוב העסקים הם של נצרת.

חנין זועבי: אני מביאה לך עובדה - -

איילת נחמיאס ורבין: את לא מכירה את מבוא כרמל.

איילת נחמיאס ורבין: מצטערת.

איתן כבל: איילת, תני לה.

איילת נחמיאס ורבין: זה חשוב.

איתן כבל: אני יכול לתת דוגמה מאזור התעשייה של כפר-קאסם.

איתן כבל: כולם היו רוצים שזה יהיה כמו - -

חנין זועבי: יש דוגמות טובות, אני לא אומרת.

חנין זועבי: אני חותרת לדוגמה הנכונה.

חנין זועבי: אני אומרת לכם שאולי אזור התעשייה בכפר קאסם הוא הדוגמה הנכונה.

חנין זועבי: יש שם הרבה בעיות, ואין לי האינפורמציה להגיד לכם, אבל אני אומרת את הפרינציפ.

איתן כבל: גם הרשויות היהודיות היו רוצות להיות כמו אזור התעשייה של כפר קאסם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשיש מקום אחד לערבים זה כבר גדול עליהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רוצים שיישאר שם.

איתן כבל: כולם רוצים עכשיו להיות כמוהם.

חנין זועבי: אזורי התעשייה האזוריים אינם באמת אזוריים.

חנין זועבי: הם לא מועילים לערבים, והערבים אינם מרוויחים בהם כמו שהיהודים מרוויחים.

איתן כבל: משפט אחרון.

חנין זועבי: יש לכם הסטטיסטיקה.

חנין זועבי: הסטטיסטיקה זה עוני של 60%.

חנין זועבי: משפט אחרון – אני הייתי רוצה לראות שיח שבאמת מתמקד על פיתוח אזורי.

חנין זועבי: בלי הפילוח הלאומי אנחנו לא נגיע לשום מקום.

חנין זועבי: לא שאני רוצה להפוך את הדיון לסקטוריאלי.

חנין זועבי: בלי הפילוח הלאומי אתה לא תגיע למסקנה שאנחנו הערבים אחראים על העוני בגלל המדיניות של המדינה.

חנין זועבי: אנחנו 50%-40% - -

איתן כבל: תודה.

חנין זועבי: - - אז הדיון הזה היה דיון - - -

איתן כבל: חנין, נתתי לך יותר מ-60%.

חנין זועבי: אני לא רוצה דיון סקטוריאלי - -

איתן כבל: תודה.

חנין זועבי: - - אני רוצה לראות דיון אזורי באמת - -

איתן כבל: תודה.

חנין זועבי: - - והדיון לא יהיה אזורי אלא אם הערבים אינם שקופים, אלא במרכז הדיון - -

איתן כבל: תודה.

חנין זועבי: - - לא הערת אגב של חבר כנסת ערבי; אלא במרכז הדיון - -

איתן כבל: תודה.

חנין זועבי: - - במרכז הדאגה של יושב-ראש הוועדה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיב לדברים של חברת הכנסת זועבי - -

חנין זועבי: את לא חייבת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיב כי אני חושבת שזה עניין חשוב, לא מתוך זלזול.

איילת נחמיאס ורבין: להפך, מתוך התייחסות מאוד רצינית למה שאמרת כי לדעתי, המגזר הערבי חייב להיות שותף בחיזוק הכלכלה הישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי את זה בכנס של התאחדות התעשיינים מעל הבמה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי שחסרים לי ערבים בכנס הזה.

איילת נחמיאס ורבין: קודם חבר הכנסת חיים ילין בתחילת הדיון התייחס לסיבה שבגינה אנשים באים לגור במקום מסוים.

איילת נחמיאס ורבין: אנשים בדרך כלל באים בגלל פרנסה.

איילת נחמיאס ורבין: אנשים באים באמת בגלל ארבע סיבות: פרנסה, חינוך, בריאות וקהילה.

איילת נחמיאס ורבין: מה מעניין בדברים האלה?

איילת נחמיאס ורבין: גם חינוך יכול להיות כלכלה; בריאות חד משמעית יכול להיות כלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: למה לא יכול להיות בית חולים ייחודי לתחומים מסוימים שיוקם דווקא בצפון?

איילת נחמיאס ורבין: הדברים האלה ממש מתבקשים.

איילת נחמיאס ורבין: בינתיים מערכת הבריאות שם רק קורסת.

איילת נחמיאס ורבין: עידו, אני יודעת שהיום לא נתבקשת להתייחס ואתה גם לא- רפרנט בריאות, אתה הרפרנט שלי, אבל הבריאות בצפון קורסת.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה לדבר מההיבט הכלכלי.

איילת נחמיאס ורבין: יש הזדמנויות כלכליות בתחום הבריאות.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לדבר על מנוף שכמעט לא נשמע כאן – המילה מלונאות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל המילה מלונאות לא משקפת שום דבר מעולם שלם של מנוף כלכלי שנכון למגזר היהודי, הערבי והדרוזי וכל מגזר שרוצים – מגזר התיירות.

איילת נחמיאס ורבין: זה המנוף הכי מוחמץ של מדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אני יושבת-ראש שדולת התעשייה, אני לא יושבת ראש שדולת התיירות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אם יש תחום מוחמץ באופן שיטתי שסובל מהיעדר פיתוח תשתיות קיצוני מטבריה ועד הגליל הערבי – לא משנה לאן הולכים.

איילת נחמיאס ורבין: הרי אנחנו כולנו יודעים שטבריה נהרסת.

איילת נחמיאס ורבין: זהו.

איילת נחמיאס ורבין: נכס לאומי נהרס.

איילת נחמיאס ורבין: אחת מארבע הערים הקדושות לעם היהודי נהרסת.

איילת נחמיאס ורבין: אבל היא גם לא זוכה לטיפול.

איילת נחמיאס ורבין: גם התוכניות שכבר עושים התיירות זוכה להתייחסות.

איילת נחמיאס ורבין: אז תמריצים למלונאות זה חשוב, אבל יש תשתיות תיירותיות.

איילת נחמיאס ורבין: אתם רוצים שאני אתן לכם כדוגמה את בית שאן?

איילת נחמיאס ורבין: אני יכולה לתת לכם עוד מיליון דוגמאות למקומות שיכולים להיות תשתית אמיתית גם לכלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: אי אפשר בלי מילה על תעשייה – בסוף, חבר הכנסת כבל, אנחנו מתעסקים פה בכנסת בפיקוח על המפעלים שנסגרים.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד את האמת.

איילת נחמיאס ורבין: אפשר לדבר כאן כמה שאנחנו רוצים על מפעלי העוגן – להביא עוגן לפה ולשם – תסלחו לי, זה שטויות.

איילת נחמיאס ורבין: אין הרבה "אינטל" בעולם אז אתם רוצים שיהיו הרבה "אינטל" בארץ?

איילת נחמיאס ורבין: זה לא יכול לקרות, זה לא ריאלי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רואים איך אנחנו מתמודדים עם הקריסה ב"טבע" ועם זה שבירושלים הולכים לסגור שני מפעלים.

איילת נחמיאס ורבין: שלא תטעו – גם בירושלים אין תשתית תעסוקתית רלוונטית למציאות שעיר בירה צריכה לייצר.

איילת נחמיאס ורבין: אז רוצים בצפון?

איילת נחמיאס ורבין: קודם דיברו על בר-לב.

איילת נחמיאס ורבין: שולה צודקת – ואגב, אם יש בן אדם שצריך ללמוד ממנו איך עושים תעשייה בעיר פריפריאלית כמו כרמיאל אני מבקשת ללכת לשולה כהן.

איילת נחמיאס ורבין: היא מבחינתי בית ספר.

<שולמית כהן: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לכם, אנחנו חייבים ללכת למקומות אחרים כדי לראות איך אנחנו מייצרים את האינקובטור לפיתוח התעשייה באותם מקומות.

איילת נחמיאס ורבין: אי אפשר יהיה להישען עוד הרבה זמן על התקווה הזאת שנצליח להביא מפעלי עוגן גדולים כאלה.

איילת נחמיאס ורבין: ככה הכלכלה לא תתפתח.

איילת נחמיאס ורבין: דבר קריטי זה נושא התחבורה.

איילת נחמיאס ורבין: אם היה יושב כאן שר התחבורה הוא היה מדבר על הכבישים, על המחלפים ועל הצמתים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אף אחד לא מדבר מספיק על הפקקים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת האמת.

איילת נחמיאס ורבין: אז עכשיו בצפון – זה ממש מדהים – אני לא רוצה להגיד מי מחברות או מחברי הכנסת סיפר לי שהוא היה צריך לנסוע אור ליום חמישי שעבר מבן-גוריון לעיר מסוימת בצפון בחלק הדרומי של הצפון.

איילת נחמיאס ורבין: הוא נסע ב-45 דקות כי זה היה ב-5:00 בבוקר.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אם הוא היה צריך לעשות את זה כמה שעות אחר כך זה היה לוקח שלוש שעות לפחות.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו שמוטרדים פה מנושא הפקקים לא מבינים מה זה אומר במקום כמו הצפון.

איילת נחמיאס ורבין: פלא שהצפון בפיגור אחרי הדרום?

איילת נחמיאס ורבין: הדרום הרבה יותר קרוב למרכז, צריך להגיד את האמת.

איילת נחמיאס ורבין: בצפון יש גליל מזרחי, גליל מערבי ואת העמקים - -

איתן כבל: משפט אחרון, ברשותך.

איילת נחמיאס ורבין: בסוף צריך להבין, עידו – ואני אומרת את זה לך – כדי באמת לפתח כלכלית את הצפון, כדי שכל הגורמים האלה יחברו יחד – הפרנסה, החינוך, הבריאות והקהילה – ובאמת ייצרו איכות חיים שתשאיר אנשים שם – אם הדברים האלה לא יטופלו שהם בסיסיים ואמיתיים אז עם כל הכבוד לתוכנית – ואני מעריכה את מה שאתם עושים, שלא תטעו – בסוף זה לא יהיה שווה באמת כי זאת תהיה השקעה שקועה - -

איתן כבל: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: - - וזה אסור לנו שיקרה בתוכנית הזאת.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה שתדברו בקצרה.

איתן כבל: בועז יוסף, בבקשה.

<בועז יוסף: אני ממונה מחוז הצפון במשרד הפנים.

<בועז יוסף: בהמשך לישיבה הקודמת היושב-ראש ביקש עדכון של החלק של משרד הפנים בתוכנית.

איתן כבל: נכון.

<בועז יוסף: החלק של משרד הפנים הוא 110 מיליון שקל לשנת 2017 ו-110 מיליון שקל לשנת 2018.

<בועז יוסף: בשנת 2017 נוצל כל התקציב ו-84 מיליון שקל חולקו לרשויות מקומיות לתגבור פרויקטים כלכליים, ביצוע של פרויקטים כלכליים כך שיניבו הכנסה בעתיד; המשרד משקיע 19 מיליון שקל בכל שנה בפיתוח ארגוני של כוח האדם בתוך הרשויות המקומיות והקמת שני אשכולות חדשים כך שבכל מחוז הצפון יהיו חמישה אשכולות שתקציבם 8 מיליון שקל בשנה.

איתן ברושי: בועז, תן נתון אוכלוסייה, אם אתה יכול.

<בועז יוסף: תכף.

<בועז יוסף: עוד נקודה אחת שהרבה שאלו כאן

<בועז יוסף: כל הזמן – אנחנו מדברים על כסף תוספתי בלבד.

<בועז יוסף: זה לא כסף שהיה אמור להינתן לרשויות המקומיות האלה.

<בועז יוסף: אנחנו מדברים על שנים 2018-2017, ומבקשים מאוד שהנושא הזה יימשך גם ב-2020-2019 כי לא מספיק מה שנעשה, ויש הרבה מה לעשות.

<בועז יוסף: נקודה נוספת שאולי לא קשורה למשרד הפנים - -

איתן כבל: ואחרונה.

<בועז יוסף: כן.

<בועז יוסף: אני תושב הצפון ואני יודע שאחד מהפרויקטים החשובים זה הקמת מרכז שיקום בבית חולים "פורייה".

<בועז יוסף: לפי מה שאני רואה, הוא לא יקום מפני שמדובר פה על סכום של 150 מיליון שקל.

<בועז יוסף: 110 מיליון שקל מתוקצבים כבר על-ידי התוכנית ורוצים עוד 40 מיליון שקל שבית חולים יביא מתרומות, אבל זה לא 40 מיליון שקל, אלא זה יהיה 100 מיליון שקל מפני שהתקצוב הוא לא 150 אלא 200 מיליון שקל.

<בועז יוסף: זאת עלות הפרויקט.

<בועז יוסף: כלומר 210 מיליון שקל זה העלות של הפרויקט, 110 מיליון יש ביד בתוכנית הזאת וחסרים 100 מיליון שקל.

<בועז יוסף: אם נמשיך ככה לא יקום מרכז שיקום.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: שאדי קבלן, בבקשה.

איתן ברושי: לא אמרת כמה זה עלה.

<בועז יוסף: אין לי נתון כמה זה עלה.

<קריאה: זה לא הגיוני ששניים מבית ג'אן ידברו באותו דיון.

איתן כבל: זה על הרובריקה של חבר שלי.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה רגע, אני שכחתי להגיד משהו על מבוא כרמל.

איילת נחמיאס ורבין: חנין, מבוא כרמל הוא דווקא דוגמה לאזור תעשייה שקם בשילוב של יוקנעם, מועצה אזורית מגידו ודליה ועוספייה.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת עם קצת רצון טוב זה יכול לעבוד.

חנין זועבי: - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל לא יכול להיות שציפורי יעקוף את כפר-כנא, את אל משהד, את ריינה כדי להעביר לנצרת עילית.

איתן ברושי: אבל קוראים לזה ציפורית ולא ציפורי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היישובים הערביים סובלים מרעש ומזיהום, והארנונה וההכנסות לנצרת עילית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא יכול להיות.

איתן כבל: חאג' יחיא, תודה.

איתן כבל: שאדי קבלן מבין ג'אן, בבקשה.

<שאדי קבלן: שלום לכולם.

<שאדי קבלן: אני שאדי קבלן מבית ג'אן, צעיר דרוזי.

<שאדי קבלן: אנחנו שייכים לחברה הישראלית ונושא הפריפריה חשוב לכולם.

<שאדי קבלן: הכלכלה היא המנוע של הפריפריה, ואני רוצה להגיד לכם שאנחנו חיים באזור כמעט הכי יפה בארץ – אזור הצפון.

<שאדי קבלן: לא לשכוח את זה.

<שאדי קבלן: ללא תעסוקה איכותית תושבי היישובים בפריפריה יעזבו למרכז הארץ.

<שאדי קבלן: יש לנו בעיה במיוחד מכיוון שמדובר בחברה קטנה כמו הדרוזים.

<שאדי קבלן: אנחנו מיעוט בארץ, וחייבים לשמר את המסגרת הכפרית.

<שאדי קבלן: אם הצעירים שלנו יתחילו ללמוד במרכז זה גם הפחד שלנו מהתבוללות.

<שאדי קבלן: אנחנו בסך הכול 140 אלף, זה לא הרבה.

<שאדי קבלן: אנחנו חלק מהחברה הישראלית, ואנחנו חושבים שפיתוח הכלכלה המקומית באזור הפריפריה יאפשר צמיחה בכל התחומים.

איתן כבל: תודה, חברי.

איתן כבל: רצית משפט?

איתן כבל: בבקשה.

<יוסי גרשון: אני גמלאי של משרד מבקר המדינה.

<יוסי גרשון: אני רוצה לתרום לכם - - - הארגוני של דוחות מבקר המדינה.

<יוסי גרשון: הוזכר פה שיש החלטות ולא מבצעים אותן כל כך.

<יוסי גרשון: לאורך השנים אנחנו בדקנו את הנושא הזה.

<יוסי גרשון: 66% מההחלטות לא מבוצעות, ואני אגיד לכם מה הפתרון שנמצא לכך.

<יוסי גרשון: כשהחלטת ממשלה לא מבוצעת אז מקבלים עוד החלטה.

<יוסי גרשון: אני יכול לספר לכם על המון נושאים שזה פתרון הקסם – מקבלים עוד ועוד החלטות.

<יוסי גרשון: לצבוע תקציב וכדומה, יש עם זה בעיה מאוד רצינית, ואני שמעתי את נציג האוצר אומר שבינואר 2018 אנחנו עדיין בתהליך של מיפוי.

<יוסי גרשון: התרופה היא פשוטה וכלולה בדוחות שלנו – צריך תקצוב גם בחתך גאוגרפי.

<יוסי גרשון: זה נגזר מעיקרון השקיפות.

<יוסי גרשון: שיהיה תקצוב בחתך גאוגרפי, נוכל כל אחד להסתכל, כמו שדיווח הנציג של משרד הפנים – נוכל להסתכל היטב ולא שיהיה כמו שאומר חבר הכנסת פרי ששר אחד ייתן יותר ואחד ייתן פחות כי זה לא שקוף בתקציב.

<יוסי גרשון: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

מופיד מרעי: בדיונים כאלה אי אפשר לשים את כל הצרות ואת כל התסכול של כולם.

מופיד מרעי: ויש תסכול.

מופיד מרעי: ב-2003 בעבודת מחקר של תואר שני במכללה לביטחון לאומי עשיתי עבודה על התפתחות התעשייה ביישובים הדרוזיים מול התפתחות התעשייה במדינה.

מופיד מרעי: אחת המסקנות היא מה שנאמר גם קודם שצריך לשלב את היישובים הלא יהודיים, הדרוזיים והערביים באזורי תעשייה קיימים ולהקים אזורי תעשייה כי אי אפשר לבנות אזורי תעשייה לכל יישוב.

מופיד מרעי: בתי מלאכה – מצוין, אזור תעסוקה ומסחר – משרד הכלכלה מקדם את זה כמעט בכל היישובים – אצלי הוא מקדם את זה מצוין.

מופיד מרעי: אבל אני חוזר למה שהצעתי, אדוני, לקחת את הגליל כמקשה אחת ולהשקיע בתכנון.

מופיד מרעי: ככל שאנחנו מתכננים טוב יותר אנחנו נוכל לבצע טוב יותר.

איתן כבל: תודה, יקירי.

איתן כבל: נדב, בבקשה.

<נדב שרון: שמי נדב שרון, אני דובר מטעמן של ארבע מועצות בצפון: עמק יזרעאל, מגידו, טבעון ורמת ישי.

<נדב שרון: אני רוצה להגיד כמה דברים בנושא שדה התעופה שעלה פה.

<נדב שרון: כמו שאדוני זוכר בדיון שקיימת פה לפני כמה חודשים הבנו שיש כאן אחידות דעים לאומית בנושא שדה התעופה שבצפון הוא יהיה מנוע צמיחה מינימלי מאוד ולא יתרום לתיירות ויביא לנזק אדיר בעמק יזרעאל.

<נדב שרון: כל זה בזמן שבנגב משוועים לשדה הזה, ושם הסבל הזה יהיה מאוד מינימלי.

<נדב שרון: יש כאן הזדמנות היסטורית גם למנוע את הרס עמק יזרעאל של כולנו שהוא גם של תושבי הגליל ושל הצפון וגם להפריח את הנגב עם מנוע צמיחה מאוד יעיל.

<נדב שרון: רק לצטט את דבריו של אייל בצר מעמק יזרעאל – השדה ברמת דוד פשוט לא יקום.

<נדב שרון: חבל שהמדינה משקיעה כספים בדבר הזה.

<נדב שרון: דבר אחרון – אם הצפון באמת צריך שדה תעופה מוגבל שישרת אותו יש בחיפה היום שדה תעופה שאנחנו רואים - -

<שולמית כהן: גם הגליל צריך.

<נדב שרון: גם הגליל צריך.

<נדב שרון: נכון.

<נדב שרון: השדה בחיפה יכול לשרת, ויש היתכנות לשדה הזה - -

איתן כבל: תודה.

<נדב שרון: - - ואני אשמח אם הוועדה תמשיך לקדם את הנושא הזה ואת הבדיקה של - - - חיפה.

<קריאה: אין לי בעיה שתעשו את זה בחורפיש.

איתן כבל: נציגי האוצר והכלכלה, נא סכמו את העניין, בבקשה.

<עידו סופר: אני רוצה להגיד בקצרה גם לחברת הכנסת ורבין וגם לשולה כמה נקודות: א', יש כמה כלים ייחודיים עבור הצפון בפיתוח כלכלי.

<עידו סופר: אחד זה אותו מענק צפון – 10% נוספים שמיועדים למפעלים.

<עידו סופר: יש 27 מפעלים רק משנת 2017 שיהיו זכאים בסוף הדרך, ואנחנו כן חושבים שזה השפיע על החלטתם.

<עידו סופר: סוגייה של שכר גבוה – גם המסלול הזה תוכנן עבור הצפון בלבד, עבור משיכת מפעלים מחברות קטנות - -

<שולמית כהן: לא מתאים לפריפריה.

<עידו סופר: - - הסף ירד לחמישה עובדים בלבד.

<עידו סופר: אגב, אנחנו תמיד שמחים לשמוע אם יש הצעות לשיפור.

<עידו סופר: זה בשמחה.

<עידו סופר: אבל גם תוספת כל המנגנון על שני עובדים – גם כאן יש טרייד-אוף בעייתי.

<עידו סופר: מסלול פריון – הפיילוט הוא רק בצפון.

<עידו סופר: 15 מיליון כבר הושקעו בסוף 2017- -

<שולמית כהן: איפה?

<עידו סופר: בשורה של מפעלים.

<עידו סופר: אני לא יכול להגיד את שמם, אבל לבנה שיושבת לידך תוכל לפרט לך.

<עידו סופר: גם המכון לייצור מתקדם ומכון מזון הם שני דברים שהוקמו ב-2018, ויש להם תוספת תקציבית.

<עידו סופר: יש הרבה צעדים שלוקחים זמן – צעדים שהולכים לייצר שינוי מגמה ושינוי חיובי אבל זה לוקח זמן.

<עידו סופר: פארק צבאים, כפי שאדוני מכיר, היה פיל לבן שלא הצליחו להכניס אותו.

<עידו סופר: יושבת כאן נציגה של אזורי תעשייה ואומרת שזה מעל 1,000 דונם, שווק במלואו ועוד 57 מפעלים אמורים לעלות על הקרקע, ועכשיו עושים סקר לראות אם אפשר לעשות הרחבה.

<עידו סופר: זה בין היתר בגלל פעולות שנעשו במשרד הכלכלה.

איתן כבל: אגב, אני כתבתי את החלטת הממשלה עוד כשהייתי עוזרו של שר החקלאות לפני הרבה מאוד שנים.

איילת נחמיאס ורבין: הרבה יותר שנים ממה שאתה מוכן להודות.

<עידו סופר: לכן נדרש להקים את המפעלים האלה, נדרש להביא את אותן חברות, אבל הדבר הזה קורה.

<עידו סופר: האם זה מספיק?

<עידו סופר: האם צריך עוד?

<עידו סופר: האם אפשר לעשות אחרת?

<עידו סופר: כל הדיונים האלה, כמובן - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא, רק צריך לעשות את זה נכון.

<עידו סופר: - - - צריך לדעת את העובדות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מיכל, בקצרה.

<מיכל פינק: אני לא אחזור על דברי חברי עידו, אני רק אדגיש שהמסלולים שהוא דיבר עליהם הם ייעודיים.

<מיכל פינק: הם מסתכמים ב-300 מיליון שקלים בתוך ההחלטה.

<מיכל פינק: זה חדש לגמרי ולא היה קודם לכן.

<מיכל פינק: נוצר כאן קו חדש – הקו של פריפריאליות 4-1 שהוא קו כרמיאל צפונה ומזרחה, ואנחנו אכן מתייחסים אליו ברצינות כקו של עומק פריפריה והוא מקבל תעדופים החל ממענק נוסף וכלה בכלים הנוספים.

<מיכל פינק: לגבי המגזר הערבי שעלה כאן מספר פעמים: כאשר השקענו במשרד הכלכלה בצפון 90 מיליון שקלים בקירוב מחצית – למעלה מ-40% - הושקעו באזורי תעשייה במגזר הערבי.

<מיכל פינק: כשאנחנו יוצאים עם 60 מיליון במסלול 4(17) סבסוד שכר ברובו זה הולך לאוכלוסייה הערבית ולשילובה הרבה פעמים במקומות עבודה "יהודיים" וגם "ערביים" – מכיוון שכל הנושא של האינטגרציה הוא מאוד משמעותי, ואנחנו רוצים ליצור פה כלכלה משותפת מעבר לשורה שלמה של פעולות שלא נרחיב עליהן כאן.

<מיכל פינק: יש לי מענה ללא מעט דברים, אבל נציגת הרשות להשקעות רצתה לתת דוגמה.

<מיכל פינק: ביקשתם גם הקמות והרחבות וגם עוד - - -

איתן כבל: ממש בקצרה.

איתן כבל: אני חייב לסיים.

<מיכל פינק: משפט אחרון לגבי השירות – עלה פה מספר פעמים נושא המקצים.

<מיכל פינק: נושא של הקצאה תחרותית – אנחנו מוכרחים לעשות הקצאה תחרותית כדי שההשקעות הטובות תיכנסנה.

<מיכל פינק: אנחנו עושים את זה מספר פעמים בשנה, לא רק ב-1 בינואר.

<מיכל פינק: אנחנו קשובים, וזה שינויים שנעשים כל הזמן.

<מיכל פינק: אנחנו עם השטח גם לפני וגם תוך כדי.

<מיכל פינק: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: לבנה זגורה, בבקשה.

<לבנה זגורי: שולה, אני רוצה להשיב לך.

<לבנה זגורי: מתוך 63 מיליון שקל במסלול מענקים אושרו בשנת 2017 250 מיליון שקל לצפון.

<לבנה זגורי: 55 תוכניות מתוך פחות מ-90 תוכניות לצפון.

<לבנה זגורי: בכרמיאל – ארבע תוכניות.

<לבנה זגורי: לו היו מוגשות יותר, כמובן היו מקבלות מענה.

<לבנה זגורי: לגבי הבירוקרטיה – אנחנו בשיתוף התאחדות התעשיינים מקיימים סדנאות וכנסים.

<לבנה זגורי: קיימנו גם בצפון השנה ונקיים עוד אחד במרס.

<לבנה זגורי: אנחנו רוצים להביא את התעשייה להכיר את הכלים שלנו.

<לבנה זגורי: עשינו עבודה נהדרת בראשותו של נחום איצקוביץ' בחמש השנים הקרובות גם בנושא שקיפות, גם בנושא של נהלים חדשים ופישוט תהליכים.

<לבנה זגורי: בסך הכול מתוך 55 דיברתם על זה שלא הוקמו מפעלים.

<לבנה זגורי: הוקמו 13 מפעלים בצפון - -

איתן ברושי: כמה נסגרו?

<לבנה זגורי: אתה שאלת אותי על הקמות, אז אני עונה.

<לבנה זגורי: שמונה מפעלים חדשים לגמרי הוקמו וחמש העתקות ממרכז הארץ לאזור פיתוח א'.

<לבנה זגורי: אני מדברת רק על הצפון.

<לבנה זגורי: יש לי כאן דוגמאות נהדרות לתת לכם.

<לבנה זגורי: אני מבינה שאתם בלחץ.

<לבנה זגורי: יש סולרג' – שאושרו לו 117 מיליון שקל ב-2017.

<לבנה זגורי: סולרג' אושר לציפורית.

<לבנה זגורי: מדובר בהתייעלות אנרגטית; מפעל "ארד" בע"מ בדליה – השקעה בסך 85 מיליון שקל - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: לא צריך לפרט את הכול.

איתן כבל: תודה.

<לבנה זגורי: יש כמה מפעלים גדולים כמו גם מפעלים קטנים מצוינים חדשים שהוקמו.

איתן כבל: תודה, יקירה.

<שולמית כהן: אני רוצה לומר משפט.

איתן כבל: בבקשה.

<שולמית כהן: רבותיי, זה לא יעזור לאף אחד.

<שולמית כהן: כל התוכניות של מרכז ההשקעות החדשות לא מתאימות לפריפריה.

<שולמית כהן: לא קולטים בפריפריה 20 עובדים בבת אחת.

<שולמית כהן: זה לא עובד - -

<לבנה זגורי: 55 מפעלים עברו לשם - - -

<שולמית כהן: זה לא שייך ל-55 מפעלים.

<שולמית כהן: אני מדברת על מפעלים שרוצים להתפתח.

<שולמית כהן: כשסטודנט מסיים ללמוד הוא צריך למצוא מקום עבודה כדי להישאר בגליל.

<שולמית כהן: אם את לא נותנת לו שום כלי בשביל זה מהתעשייה אז למה שהוא יקלוט - - - תפסיקו לעבוד על עצמכם בעיניים.

איתן כבל: תודה, שולה.

איתן כבל: תוספת חשובה.

איתן כבל: אבישי בר אושר ממשרד התיירות, בבקשה.

<אבישי בר אושר: אני ממשרד התיירות.

<אבישי בר אושר: אני אתן עדכון מהיר על התוצר שעשינו ב-2017.

<אבישי בר אושר: היעד של המשרד היה לעמוד בתקצוב של 55 מיליון שקל מתוקף ההחלטה.

<אבישי בר אושר: לתשתיות הוקצו 55 מיליון שקל.

<אבישי בר אושר: הפלח השני שהמשרד עסק בו זה האכסון המלונאי על רובדיו ומרכיביו שזה בתי המלון באופנים השונים.

<אבישי בר אושר: גם שם קיבלו 25 מיליון שקל.

<אבישי בר אושר: החלק השלישי זה התיירות הכפרית.

<אבישי בר אושר: סך הכול מול יעדי המשרד לשנת 2017 מתוך החלטת הממשלה המשרד עמד בזה ואף מעבר לזה.

איתן כבל: תודה.

<אבישי בר אושר: אני מאוד מתחבר לדברים של לבנה.

<אבישי בר אושר: צריכים להיות מאוד קשובים ולבדוק את הנהלים, לבוא אלינו.

<אבישי בר אושר: אנחנו לא יכולים.

<אבישי בר אושר: אלה תוצרים שבאים מהשטח.

<אבישי בר אושר: הקול קורא שלנו פונה.

<אבישי בר אושר: דבר אחרון – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין אמרה דבר נכון – התיירות חותכת מגזרים, היא שוויונית ומגדרית, ואנחנו רואים את זה בכל המגזרים.

<אבישי בר אושר: אנחנו צריכים לחזק את התיירות שהיא כלי כלכלי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: אני יודע שחלק מראשי המועצות כבר התפנו לדיונים אחרים במקומות אחרים.

איתן כבל: אז שוב, תודה לאיתן ברושי ולשדולה שארגנה את היום הזה.

איתן כבל: הדיונים האלה הם חלק מתמשך ממעקב שאנחנו מבצעים.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם כמה דברים: העובדה שהממשלה מנסה לעשות – גם אם אתה איש אופוזיציה אי אפשר להתעלם מהניסיון שלהם לעשות.

איתן כבל: אבל אני אומר לנציגי הממשלה כאן ב-3-2 רמות.

איתן כבל: אנחנו עוסקים כאן בצפון, אני מזכיר.

איתן כבל: הצפון היום הוא המוחלש היום ביותר במדינת ישראל.

איתן כבל: זאת עובדה.

איתן כבל: הוא מוחלש, והוא גם מהיקרים ביותר.

איתן כבל: אני אומר את זה גם מהתנסות אישית.

איתן כבל: לא הרבה יודעים את זה.

איתן כבל: מנהלת הוועדה שמעה אותי כבר אומר את זה בעבר – רעייתי ואני שקלנו לעבור לאחד מיישובי הגליל.

איתן כבל: עשינו בדיקה וכמעט לא השארנו יישוב.

איתן כבל: אבל בשורה התחתונה, אם אתה בא ממרכז הארץ ואתה מוצא את עצמך שאתה לא יודע להתקזז עם הסכום הזה – כי אתה אומר, נכון, אתה נוסע לגור באיכות חיים, אבל צריך שיהיה פער.

איתן כבל: לא דומה אזור תל-אביב או ראש העין שאני בא ממנו שבסוף אני צריך להוסיף באיזשהו יישוב.

איתן כבל: זה לא משנה באיזה יישוב.

איתן כבל: האמת – זה היכה בי וברעייתי כאגרוף.

איתן כבל: הדימוי הוא מצד אחד שאין בעיה, מי שרוצה שיבוא – רק מחכים לך ותבוא.

איתן כבל: אבל המציאות היא לא כזאת.

איתן כבל: הראינו גם בדיונים הקודמים שבצפון הרבה יותר יקר לחיות כמעט בכל פרמטר, ואינני מתייחס רק לעלות הדלק כדי להגיע מפה לשם או משם לפה.

איתן כבל: אז קודם כול צריך פעם אחת ולתמיד לשבור את הדימוי הזה שהוא פחות לא נכון.

איתן כבל: זאת אומרת מה שקורה זה שזאת גם אוכלוסייה שהיא לא החזקה ביותר, ואתה גם מעמיס עליה יוקר מחיה - -

<קריאה: תוחלת חיים נמוכה.

איתן כבל: תוחלת החיים היא כבר תוצר של כל אשר אמרתי.

איתן כבל: יש פחות משאבים, וכשיש פחות משאבים הכול מתחבר יחד.

איתן כבל: לכן צריך לשים את הדברים האלה.

איתן כבל: אינני מנסה לקחת כל מה שכל אחד מכם תיאר, אבל בשורה התחתונה עדיין מתקיימת הגירה שלילית בצפון.

איתן כבל: זאת עובדה.

איתן כבל: העובדה היא שיש גם הקבוצה החלשה ביותר – האוכלוסייה הערבית שנמצאת באזור הזה.

איתן כבל: חייבים גם לתפוס את הצפון בראייה מרחבית משתפת.

איתן כבל: אני חי את הדבר הזה שקרה לראש העין וכפר קאסם שהבינו שצריכים להפסיק לריב.

איתן כבל: שיתוף פעולה רק מייצר רווח כפול ומכופל לכולם.

איתן כבל: זה מה שקרה באזור התעשייה של ראש העין.

איתן כבל: האבסורד הוא שהוא הוקם באזור התעשייה של כפר-קאסם, ואזור התעשייה של כפר-קאסם הוקם בתוך ראש העין.

איתן כבל: אבל לא משנה – שני הצדדים היום נהנים וחיים בשלום יחד.

איתן כבל: לא זה לצד זה, אלא יחד.

איתן כבל: זה מה שצריך לראות.

איתן כבל: אתה שמעת כאן את כל ראשי הרשויות.

איתן כבל: העניין של השיתוף ושל הראייה - -

<עידו סופר: - - -

איתן כבל: אז אני אומר – אלה החלטות שחייבות לבוא לידי ביטוי.

איתן כבל: זה לא כל אחד במקום שלו.

איתן כבל: זה לא יכול להיות, וזה גם לא יקרה.

איתן כבל: כולם רוצים אזורי תעשייה, והיום ברור שלא לכולם יהיו וגם לא צריך – לא במרכז הארץ ולא באזורים האלה.

איתן כבל: לכן גם אתם – אני רוצה להזכיר לך שלמסיבת העיתונאים במעלות הגיע גם ראש הממשלה, ועדיין מתקיים הפער.

איתן כבל: כי אני אגיד לך, ואני אומר לכם – גם כל מה שעשיתם, כמה שהוא מבורך, מראה עוד כמה אתם צריכים לעשות וכמה לא נעשה.

איתן כבל: זה העניין.

איתן כבל: כך צריך להסתכל על הדברים.

איתן כבל: אינני מקל ראש כהוא זה כי מלוא האחריות מונחת לפתחכם אתם, אבל בסוף זה גם עניין של תפיסה.

איתן כבל: כי חלק ממה שנעשה זה על משקל "אבנים שחקו מים".

איתן כבל: היום כבר לא אומרים לאנשים לחפור בארות ליד הבית.

איתן כבל: זה יותר יקר מאשר להעביר צינור.

איתן כבל: בסוף לקחנו את מה שאמור להיות הפשיטא בלשון הגמרא, הפכנו אותו להיות מה שאנחנו מתהדרים בו.

איתן כבל: אני אומר, חברים, בואו נרגיע.

איתן כבל: כל הכבוד על מה שנעשה, אבל זה הפשיטא.

איתן כבל: זה הדבר הברור מאליו.

איתן כבל: גם בברור מאליו עדיין צריך לעשות מעל ומעבר.

איתן כבל: אני מקווה שבדיון הבא נראה בתקציב 19, סליחה – בתקציב 18'- -

איתן ברושי: לא, אתה צודק, בתקציב 19'.

<עידו סופר: 18'.

איתן כבל: 18'.

איתן כבל: שניכם צודקים.

איתן ברושי: לא.

איתן ברושי: הם לא שמו כלום ב-19'.

איתן ברושי: אתה תראה את זה עוד מעט.

איתן כבל: אני מבקש שבאמת תילחמו על השינוי של הגישה שהרבה שנים גם תקעה את כל העסק.

איתן ברושי: כבל, בשם השדולה אנחנו מודים לך.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.