הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים תיקון - אסדרת ערוצים ייעודיים), כנסת 20, פרוטוקול מספר 12, 2018-01-30 13:00

יואב קיש: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת בנושא הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 44) (אסדרת רישיונות לשידורי טלוויזיה), התשע"ח-2018.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס לנושא שהיה קצת בכותרות בימים האחרונים העונה לקריטריון תוכן שיווקי.

יואב קיש: בעיני, קמפיין מוטעה ומטעה, שנעשה אפילו בלי לדבר אתי ולנסות להבין ממני מה נעשה פה בוועדה.

יואב קיש: מדובר באיזשהו מקבץ של אינטרסים שקשה לי להבין אותם כי משתמע ממנו שהוועדה אישרה לעשות תוכן שיווקי בתחקירי דוקו, כאילו זה מה שאנחנו אמרנו.

יואב קיש: מה שאנחנו אמרנו – ואני אומר את זה בצורה הכי ברורה – שאנחנו חושבים שיש רשות שניה שתקבל את מלוא הסמכות והיא תקבע כללים, בלי שהיא תקבע כללים גם לא יתחילו.

יואב קיש: שאלנו לגבי הנושא הזה: מה יקרה אם יתחילו לפני שזה יהיה?

יואב קיש: ואמרנו שלא, לא יהיה תוכן שיווקי לפני שהרשות השנייה תקבע את הכללים.

יואב קיש: אני אומר לכם את זה ואם צריך גם נכניס את זה לחוק.

יואב קיש: יגידו: נכנסו ללחץ – זה הרי טיפשות - - -

<אתי בנדלר: את מה להכניס לחוק, אדוני?

יואב קיש: אם צריך ואני אשמע מהחברים שיש ספק שכאילו בתחקירי דוקו רצינו להכניס תוכן שיווקי, אני בהחלט מוכן להתעסק עם זה.

יואב קיש: אין ספק.

יואב קיש: יש רשות שניה, יש רגולטור.

יואב קיש: זו גם שאלה עקרונית עד כמה כמחוקקים צריכים להיכנס ולהכתיב לרשות השנייה את המדיניות שלה.

יואב קיש: אני חושב שאנחנו צריכים לתת קווים מנחים.

יואב קיש: דרך אגב, ראיתי גם בחוק ההסדרים, כשהעלו את הנושא הזה, שדובר אך ורק על תוכניות חדשות וילדים.

יואב קיש: את זה אמרו בהגדרה, זה ברור.

יואב קיש: אני אומר לכם שגם אני כמובן מצטרף לעמדה שבתחקירי דוקו לא צריך שיהיה תוכן שיווקי וזה ברור לכולם, אבל לעשות על הראש של הוועדה הזאת ועל הראש שלי קמפיין מכוער בעניין הזה – יש גבול לכל דבר.

<אתי בנדלר: אדוני, אני רוצה לומר שקיבלנו בקשה לדיון מחדש של חבר הכנסת רוזנטל והבקשה הזאת תהיה על סדר-היום בישיבה האחרונה של הוועדה, כך שאני מניחה שהנושא הזה יפתח.

יואב קיש: או שלא.

<אתי בנדלר: או שלא.

איתן כבל: העניין של תוכן שיווקי – אני לא מתנגד לו, אבל אני רוצה שלא תיפול שגגה תחת ידינו כשאנחנו עושים מעשה, כשבאים לברך ונמצא את עצמנו מקללים.

איתן כבל: יש דברים חד-משמעיים – שאני גם העליתי אותם באותו ערב – שנוגעים בוודאי לתחקירים ודברים נוספים, נבהיר אותם, נחדד אותם, נדון בהם, זה הכול.

איתן כבל: אף אחד פה לא אינטרסנט, כל אחד מוציא את מה שנוח לו וזה בסדר גמור.

איתן כבל: אני יודע להריח את האפטר-שייב ואת הבושם של כל אחד ואחד בכתבה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר בשורה התחתונה, שבעניין הזה אנחנו נוציא תוצאה טובה תחת ידינו.

יואב קיש: אני חושב שיש תוצאה טובה, ואמרתי, מי שהסיק מסקנות בלי לדבר אתי או עם חבר הכנסת כבל ובלי להקשיב למה שהיה פה בוועדה וחשב שהוועדה אישרה תוכן שיווקי בדוקו, אז זה שקר.

יואב קיש: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: יש רשות שנייה ואף ערוץ לא יתחיל עם תוכן שיווקי לפני שהרשות השנייה תגדיר את כל הכללים ובמפורט בדיוק איך ומה.

יואב קיש: יותר מכך, השאלה מה תפקידנו כמחוקקים בעניין הזה זו שאלה עקרונית ואם נחליט שהמסר לא מספיק ברור לגבי תחקירי דוקו אז נחדד, אבל לבוא ולהסיק מדברינו כאילו באנו ואמרנו: יאללה, עליהום, זה שקר ופשוט פוליטיקה זולה של התקשורת.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: התקיים כאן דיון, היה ויכוח, עמדה בתווך עו"ד נגה, היא הציגה את הדברים מהצד שלהם, מהאינטרס שלהם והתקיים דיון.

איתן כבל: זה לא היה כלאחר יד.

יואב קיש: ממש לא.

עודד פורר: זה גם התקבל פה אחד, היתה הסכמה של שלושתנו.

<נגה רובינשטיין: ברור מאליו.

<נגה רובינשטיין: אמרנו, תחקירים – חס וחלילה, לא יכנס לשום תחקיר.

<נגה רובינשטיין: גם לחלק מדברי התעודה שהם לא תחקירים לא ראוי שזה ייכנס.

יואב קיש: אבל הנה, אנחנו רואים מה קורה כשיש כתבה מגמתית, אין לי משהו אחר לומר על זה.

איתן כבל: בכל מקרה נפתח את זה ונראה.

יואב קיש: לא נפתח.

יואב קיש: יש רביזיה של מיקי רוזנטל.

איתן כבל: רביזיה זה נקרא לפתוח.

יואב קיש: אם מאשרים אותה.

איתן כבל: נקיים על זה דיון.

חי שגב: אני רק רוצה ליידע את חברי הוועדה הנכבדים שהמועצה לשידורי כבלים ולוויין כבר אסדרה כללים לתוכן שיווקי בעקבות עבודה נרחבת שערכנו גם אל מול מה שקורה בעולם וגם שימוע ציבורי רחב בשוק, ובמסגרת הכללים הללו לא ניתן לשלב תוכן שיווקי בתוכניות תעודה חדשות.

יואב קיש: אוקיי, אז הנה יש לנו רגולטור שכבר טיפל בזה.

איתן כבל: נדמה לי שהיא אמרה את זה גם בפעם הקודמת.

<מיכל גרוס: גם אנחנו אמרנו בפעם הקודמת.

יואב קיש: אמרנו את זה בצורה הכי ברורה והיה פה ספין תקשורתי על הראש שלי בעניין הזה ולזה אני לא מוכן, לכן פתחתי את הדיון בעניין הזה.

יואב קיש: בזה סיכמתי את הנושא.

יואב קיש: חברים, אני רוצה לעשות סדר בלוחות-הזמנים ולהגיד מה קורה: היום אנחנו נתייחס אך ורק לערוצים הזעירים – משימה שניסינו לעשות במספר הפגישות האחרונות, הצלחנו חלקית, נעצרנו ודנו בנושאים אחרים.

יואב קיש: אני לא מעלה לדיון שום דבר מעבר לסעיפים בחוק הרשות השנייה שיחולו על ערוץ זעיר.

<נגה רובינשטיין: אלא אם כן יש השלכה על ערוצים מסחריים, אם נשכנע אתכם.

יואב קיש: אנחנו נעשה את זה בתמצית כי חשוב לנו להסדיר את הנושא הזה.

יואב קיש: מעבר לזה יהיו עוד נושאים.

יואב קיש: אני אגיד לכם מה לוחות הזמנים.

יואב קיש: היועצת המשפטית עובדת לילות כימים.

<אתי בנדלר: יחד כמובן עם עו"ד נעמה דניאל.

יואב קיש: אנחנו מעריכים את העבודה הקשה של הצוות המשפטי שלנו.

יואב קיש: אנחנו היום נמצאים ב-30 בינואר, אנחנו נתכנן – ושלא ישתמע שזו התחייבות ברזל אלא זה התכנון שלנו ללוחות הזמנים – עד סוף שבוע הבא, יום רביעי או חמישי הבא, 7-8 לחודש, במקרה הכי מאוחר זה גם יכול להיות ב-9 לחודש, ייצא נוסח - - -

<אתי בנדלר: התכנון שלי הוא שזה יהיה או ב-6 או ב-7.

יואב קיש: נתתי לנו כמה ימים גרייס כדי שאם נקדים יגידו: איזה יופי, אז למה את מקלקלת לי את התוכנית?

<אתי בנדלר: אני אגיד לך למה זה מאוד חשוב – בגלל המשפט הבא שתאמר ואז אני אשלים.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אז אנחנו נשתדל לעשות את זה הכי מוקדם שאנחנו יכולים, זה בטוח.

יואב קיש: בכל מקרה, לא יאוחר מה-8 לחודש, וכמו ששמעתם את היועצת המשפטית, זה בשאיפה יהיה גם ב-9-7.

יואב קיש: אנחנו נצפה לקבל את התייחסות הגורמים השונים, גם מהציבור, גם הערוצים הייעודיים הזעירים והמסחריים, הרשויות - - -

עודד פורר: ההסתייגויות שאמרנו בעל פה יופיעו בתוך זה?

<אתי בנדלר: לא.

אמיר אוחנה: אתה צריך להגיש בכתב.

יואב קיש: תכף אני אגיד על ההסתייגויות, תנו לי לסיים את לוחות הזמנים.

יואב קיש: אתי, עד איזה יום בשבוע לאחר מכן תכננו?

<אתי בנדלר: הישיבה מתוכננת ל-13 לחודש.

<לאה ורון: כן, אבל עד מתי אתם רוצים התייחסויות של כל הגורמים לנוסח שאנחנו נפיץ, שזה הכי קריטי?

<אתי בנדלר: לכן אמרתי, המשפט הבא שאומר מתי תהיה הישיבה המסכמת של הוועדה המשותפת – שזו בעצם ישיבת הצבעות, ישיבת הסתייגויות, ועדה שבה יהיו רביזיות, כל ההצבעות – בישיבה האחרונה ב-13 בחודש.

<אתי בנדלר: כדי שכולם יוכלו להתכונן כראוי לישיבה הזאת, ללמוד את ההצעה לעומק, אני שואפת להקדים ככל האפשר את פרסומה של ההצעה לחברי הכנסת ולמוזמנים, לגופים שזה נוגע אליהם ולכלל הציבור.

<אתי בנדלר: ההצעה הזאת תפורסם באתר האינטרנט של ועדת הכלכלה ולכן אני מבקשת לעקוב החל מה-6 ואילך באתר הוועדה לראות אם הנוסח פורסם או לא.

<אתי בנדלר: ככל שיהיו הערות שיגיעו מוקדם יותר - - -

יואב קיש: אם זה יהיה ב-6 לחודש אז אפשר כבר להגיד שב-11 זה מספיק זמן, יצטרכו להגיש את ההערות עד ה-11.

<אתי בנדלר: אם זה יהיה ב-6 לחודש זה יהיה בערב, ממש בשעות הערב המאוחרות.

<לאה ורון: בכל מקרה צריך עד ה-11 לחודש בערב לקבל את כל ההערות.

<אתי בנדלר: חוץ מחברי כנסת, שרשאים להעלות הסתייגויות גם במהלך הדיון, אלא אם כן – ואני אדגיש את זה שוב בפני חברי הכנסת – אנחנו נפרט בנוסח על איזה סעיפים היתה כבר הצבעה.

<אתי בנדלר: אם רוצים להגיש הסתייגות על סעיף שכבר הוצבע, ניתן לעשות את זה רק אם תוגש בקשה לדיון מחדש והבקשה תתקבל ויתקיים דיון מחודש באותו סעיף.

<אתי בנדלר: זו אגב הערה לכל המוזמנים שרוצים לשלוח הערות לגבי סעיפים שכבר הוצבעו, ניתן יהיה לדון בכלל בהערות רק אם חבר כנסת אן שר, בחתימה מקורית כמובן, הגיש בקשה לדיון מחדש.

עודד פורר: אני מציע, אדוני, שתעשה מועד גם לחברי כנסת להגשת הסתייגויות בכתב, שעד המועד הזה אפשר להגיש הסתייגויות.

<אתי בנדלר: אני לא יכולה למנוע זכות תקנונית.

יואב קיש: המועד הוא בעיקרון, כמו שאמרנו, עד סוף יום ה-11 לחודש וזה לכולם.

יואב קיש: אנחנו נשתדל להקדים ל-6 לחודש את הנוסח.

יואב קיש: בכל מקרה ה-11 יישאר דד-ליין קשיח ואנחנו מתכנסים ביום שלישי ה-13 בפברואר, בשעה 10:00, לישיבה אחרונה.

<לאה ורון: יכול שנתכנס שוב ביום רביעי ב-9:00 בבוקר.

יואב קיש: כן, במידה ולא נסיים ביום שלישי, תהיה התכנסות נוספת ביום רביעי.

יואב קיש: הישיבה ביום שלישי, ה-13 בפברואר, תהיה מ-10:00 ועד 16:00, פתיחת המליאה.

יואב קיש: כרגע אנחנו קצת מדברים רחוק מדי, תשאירו את היום הזה פנוי כדי שאם נחליט לקראת הערות להתכנס אני לא רוצה לקבע, אני שומר על הגמישות הזו, בטח לחברי הכנסת.

יואב קיש: שלישי ורביעי ימי מליאה, אנחנו נעשה את זה לא בשעות המליאה כמובן ואני אומר את זה לחברי הכנסת לטובת ההצבעות.

יואב קיש: בישיבה הזו כל הנושאים שעדיין לדיון, כולל נושא ה-capacity שדיברנו עליו, כולל נושאים נוספים, נושא ההפקות בשפה האמהרית שרצינו.

<מיכל רפאלי כדוי: נושא ה- capacityלא יהיה בנוסח שנקבל?

יואב קיש: יכול להיות שכן כי דיברנו עליו אז יהיה משהו בנוסח.

<מיכל רפאלי כדוי: אבל הצבעתם עליו?

יואב קיש: נכון, מה שהוצבע יהיה.

יואב קיש: בעקבות ההחלטות של הישיבה האחרונה, בעקבות פניות של הערוצים המזעריים ובעקבות גם שיחה עם הרגולטורים אני רוצה להגיד שני נושאים שעלו שאני אגיש עליהם רביזיה ואפתח אותם בישיבה הבאה לדיון: אחד, אמרו לי הערוצים הייעודים: תשמע, אם אנחנו עושים 51% תוכן ייעודי אז לא יכול להיות שיש עלינו גם את המגבלה של ה-20% כמו שיש לכל זעיר של תוכן ישראלי.

יואב קיש: זאת אומרת, יש כאן איזושהי חפיפה ובהחלט זה נראה הגיוני, לכן הכיוון - - -

<דנה נויפלד: לא הבנתי את הטענה.

יואב קיש: יש היום מגבלה לערוץ זעיר – 20% הפקה של תוכן ישראלי.

עודד פורר: תוכן בישראל.

<איתמר אביטן: הפקה ישראלית.

<נחשון אקסלרד: יש הגדרה של הפקה ישראלית.

יואב קיש: ההגדרה היא 20% הפקה ישראלית, זה מה שאני זוכר.

יואב קיש: יש לערוץ הזעיר הייעודי מגבלה של 51% בייעוד שלו.

יואב קיש: אני אומר שלא יכול להיות שהזעיר הייעודי יחויב גם בזה וגם בזה.

עודד פורר: למה?

יואב קיש: תכף אני אגיד מה אני חושב אבל אני אומר לכם, זה לא בא ממני, זה בא מהזעירים.

יואב קיש: נושא נוסף שעלה – כל המהלך שלנו ברגולציה הוא לנסות לצמצם את הבחינה של מהו תוכן ייעודי, אמנם בחלק מהמקומות זה יותר קל אבל בחלק מהמקומות זה יותר מורכב, שמעתי גם ממשרדי הממשלה שמנסים אולי לבחון אלמנט של השקעה כספית שתמיר את נושא התוכן הייעודי כדי להקל על המבחן הרגולטורי.

יואב קיש: אנחנו נבחן את הנושאים וניתן הצעה שתשקלל את כל הנושאים שאמרתי.

יואב קיש: המסלול של זעיר רגיל שיפתח, חדש – אני לא משנה, מה שהגדרנו זה מה שיהיה, אבל כן בהסתכלות של הזעיר הייעודי, איך אנחנו נותנים לו לחיות תחת מגבלות שהוא יוכל להמשיך ולשדר בהן.

<אתי בנדלר: ומצד שני, עם כל ההטבות שהוא מקבל.

יואב קיש: נכון.

עודד פורר: אבל איך אתה אוכף את העניין, יואב?

עודד פורר: כי בסוף הוא יהיה בישראל ויפיק בישראל.

עודד פורר: הרי ממה נפשך?

עודד פורר: הוא יכול את התוכן הייעודי שלו גם להפיק בחוף המערבי.

<אתי בנדלר: והשאלה מה יפיק גם – האם בשפה הרוסית או לא בשפה הרוסית.

<אתי בנדלר: זאת השאלה בין היתר.

יואב קיש: את כל השאלות האלה נעלה בדיון, אני אומר בדיוק את הנושאים שעלו.

יואב קיש: הערוצים גם התייחסו למגבלות שלהם.

יואב קיש: אני רוצה לעבור לנושא השני – הגיע אלי מכתב שדיבר על הנושא של הערוצים המסחריים הגדולים.

איתן כבל: ממי הגיע מכתב?

יואב קיש: מרשת, דיברתי אתם.

איתן כבל: סליחה, חשבתי שאזרח כתב.

יואב קיש: בהמשך הדיון, מכיוון שלא יהיו לנו זמן עד 16:00 ואני כן רוצה לסיים היום את הדיון ב-16:00, אני לא הולך להמשיך להקריא את החוק כמו שעשינו, אלא באמת להתעסק בסעיפי ליבה שבהם נצטרך להחליט, וזה ימצה לצורך העניין את השינויים בין זעיר למסחרי רגיל.

איתן כבל: מה שהוצע בפעם הראשונה.

יואב קיש: מה שהוצע בפעם הראשונה.

יואב קיש: לכן יש נושא שאני רוצה להתייחס אליו עכשיו ונגע בו כשנגיע לסעיף, והוא כל הנושא שקשור לכללים לתשדירי פרסומות.

יואב קיש: הנושא של כללים לתשדירי פרסומות – אנחנו לא רוצים שזה יחול על ערוץ זעיר, מצד שני, גם בערוצים המסחריים יש גישות שונות האם נכון שזה יחול או לא יחול.

יואב קיש: היתה הכוונה גם בחול ההסדרים להכניס את זה לדעתי.

יואב קיש: לגבי הכללים לתשדירי פרסומות לערוצים המסחריים הגדולים – לשאלתך, עו"ד נגה רובינשטיין – אני לא הולך לעסוק.

יואב קיש: אנחנו נגיע לסעיף הזה, נעסוק בזה כלפי הזעירים, האם חל על זעירים כן או לא.

יואב קיש: לגבי המסחריים הגדולים – אני לא הולך לעסוק בזה.

יואב קיש: יגיע חוק ההסדרים, הממשלה רוצה לקדם את זה דרך ועדת הכלכלה?

יואב קיש: בבקשה.

<נגה רובינשטיין: אני רק אגיד באופן עקרוני שהרבה דברים שנאמר לנו שיהיו בחוק ההסדרים או שהשר יקדם בנפרד, כמו הרישיון, בסוף אנחנו מוצאים את עצמנו בפני - - -

יואב קיש: אז אני לא אומר כלום על חוק ההסדרים ולא אומר כלום על השר.

יואב קיש: אני רק אומר – וזה משהו שאני כן יכול להתחייב אליו – שאני לא הולך לעסוק בזה.

<נגה רובינשטיין: אפרופו שוויון – זה פשוט לא נמצא שם.

יואב קיש: אז זה לא נמצא.

יואב קיש: אנחנו דנים עכשיו רק במגבלות של הערוצים הזעירים.

יואב קיש: נושא נוסף שחשוב לי להבהיר אותו – וקשת, זה לכם – מכיוון שלכם יש את ערוץ 24, שנשאר בבעלות צולבת באישור, ויהיו כל מיני סעיפים שאנחנו פה מחריגים ערוצים זעירים, ולצורך העניין גם ערוץ 24 יוחרג, אני מבקש לומר פה גם לפרוטוקול וגם שחברי ישימו לב, אני אתן לכם סעיף לדוגמה שכן היינו רוצים לשקול להקל אותו לזעירים, 62א, שמדבר על התקשרות עם בעל רישיון אחר לצורכי שידור.

יואב קיש: יכול להיות שאחד הזעירים ירצה להתקשר עם בעל רישיון אחר לצורכי שידור, נראה לי שבין זעיר למסחרי זה בסדר, אבל לא בין 24 בבעלות קשת עם קשת.

איתן כבל: בדיוק, רציתי להעלות את העניין הזה.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: המשמעות שלנו – ואני אומר את זה לפרוטוקול, וגם כשנגיע לסעיף נחריג אם יש את המקרה של קשת, אבל אני אומר לכם את זה כסעיף אב, שלא ישתמע שמזה שאנחנו פותחים לזעירים משהו, הכוונה אוטומטית שזה נפתח גם למצב הרגיש, המיוחד, שנתנו לו אישור מיוחד, והוא החזקת ערוץ 24 בהחזקה צולבת.

איתן כבל: כדי להגיד את זה בצורה יותר ברורה – אתה מגדיל את נפח הפרסומות ואז זה מייצר חוסר הוגנות כי יש לך ערוץ ועוד - - -

יואב קיש: היום יש להם את זה.

יואב קיש: היום הם יכולים לפרסם ברשות כבלים ולוויין ללא מגבלה, אבל עדיין אני אומר, כל מה שקשור ביחסי גומלין שאולי יתכנו במסגרת ערוץ זעיר וערוץ מסחרי גדול, שיכול להיות שנמצאים, ברור שברגע שזה נוגע לערוץ 24 וקשת, יש פה בעיה.

יואב קיש: זה נושא שרציתי להבהיר ונתייחס לזה גם כשנגיע לסעיף 62א.

<מיכל רפאלי כדוי: במסגרת הדיונים המאוד עמוקים שהיו פה בהרבה מאוד נושאים שעלו התבטא היושב-ראש, ונדמה לי גם השר, שהרבה מאוד מהתיקונים, הקלות ושינויים לא יעלו כאן, גם בנושאים של הכבלים של הלוויין, וגם בנושאים אחרים, יעלו בחוק ההסדרים.

<מיכל רפאלי כדוי: אנחנו כמובן לאורך כל הדרך משתפים פעולה עם הוועדה הזאת בהנחה שאכן דברים שנוגעים לנו יעלו בחוק ההסדרים.

<מיכל רפאלי כדוי: אנחנו רואים כאן אסדרה מאוד מרחיקה של הורדת רגולציה מבעלי הרישיונות מתוקף חוק הרשות השנייה, מהערוצים הייעודיים, אנחנו מברכים על זה כי אנחנו נגד עודף רגולציה, והנה אנחנו קוראים בעיתון שככל הנראה השר החליט לא לתמוך בתיקונים בחוק ההסדרים.

<מיכל רפאלי כדוי: כל מה שאני רוצה זו הבהרה.

חי שגב: זה ממש לא מדויק.

חי שגב: אל תאמיני לכל מה שכתוב בעיתון.

יואב קיש: כמו שאמרתי בפתח דברי, לא צריך להאמין לכל מה שקוראים בעיתון, אבל השאלה שלך היא טובה.

<מיכל רפאלי כדוי: אני עושה גם שניים-שלושה טלפונים אחרי שאני קוראת את העיתון.

איתן כבל: היא בסך הכול האזרחית המודאגת מיכל.

<מיכל רפאלי כדוי: לא, אני ממש לא האזרחית המודאגת, אני הסמנכ"לית המודאגת, ועשיתי עוד כמה טלפונים, לא רק קראתי את העיתון.

יואב קיש: שירלי, אומרת פה סמנכ"ל הרגולציה של יס, ובצדק לדעתי, שבדיונים פה, מכיוון שרוב הרפורמה באופן כמעט מוחלט חלה על חוק הרשות השנייה, אז היא לא היתה מעורבת אבל היא ציפתה לכך שבחוק ההסדרים נראה רפורמה של הקלת רגולציה במועצה של הכבלים ולוויין, ואז פתאום היא רואה בתקשורת שאין כוונה לעשות זאת.

יואב קיש: היא רוצה להבין ולשמוע את ההתייחסות השר והמשרד, ואולי גם של יושב-ראש הרשות לכבלים ולוויין.

<מיכל רפאלי כדוי: לא, של משרד האוצר, משרד האוצר מוביל את חוק ההסדרים.

יואב קיש: אני רוצה את משרד התקשורת.

יואב קיש: משרד האוצר זה גורם תומך, אני חושב שמי שצריך להחליט פה זה משרד התקשורת.

יואב קיש: בבקשה.

<דנה נויפלד: היו אכן פרסומים, הפרסומים הם על אחריותו של המפרסם.

<דנה נויפלד: היום בבוקר היתה ועדת שרים לענייני חקיקה בנושא חוק ההסדרים, בפרק של השידורים.

<דנה נויפלד: אכן תהיה דה-רגולציה בסמכויות של המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין.

<דנה נויפלד: נעשו תיקונים בעקבות הערות של המועצה אבל ההערות היו נקודתיות וממוקדות והכול יוצג בפניכם כאשר ההצעה תופיע בכחול בשבוע הבאה.

<מיכל רפאלי כדוי: היו תיקונים רק של המועצה, או גם של הציבור ושל הזכיינים, שלנו?

<שירלי שיף: האמת שזה לא ראוי שנגיב כרגע לכתבות מהעיתונים.

יואב קיש: את המסר העיקרי קיבלת, אם תרצו תמשיכו את הדיון אחר כך, תודה.

יואב קיש: אני חוזר לדיון.

יואב קיש: אני מתחיל ברשימה של כ-8 סעיפים אבל היא לא תיקח הרבה זמן כי היא צריכה להיות מובנת מכול החקיקה שעשינו פה, זה מהרשימה שלי ואנחנו נצביע על כל סעיף וסעיף.

יואב קיש: יש לנו את התוספת הראשונה והתוספת השנייה לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו שמדבר על הפקות מקומיות בתוספת הראשונה, ועל כל מיני מחויבויות של מימון ורכישה בתוספת השנייה, שאנחנו הגדרנו בצורה מפורטת מה המחויבות של ערוץ זעיר וזעיר ייעודי, ולכן, מלבד אולי הגדרה של הפקה מקומית – שאם אנחנו צריכים להשתמש בה נשתמש בה – מבחינת כל המחויבויות שכתוב שם: סוגה עילית וכל היוצא בזה, כמובן שערוץ זעיר פטור מהן.

<אתי בנדלר: אדוני, טכניקה של החקיקה היא כזאת: קודם כל, התוספת הראשונה לא חלה על בעלי רישיונות לפי חוק התקשורת אלא רק ההגדרות שבה.

<אתי בנדלר: לכן צריך לפנות בעצם לתוספת השנייה.

<אתי בנדלר: התוספת השנייה, אכן חלה, מגדירה מחויבויות שונות לגבי בעלי רישיונות, אבל ככל שמדובר בערוצים זעירים אנחנו כתבנו מה יחול עליהם במפורש, אז אנחנו לא צריכים לכתוב שההוראות האלה לא יחלו עליהם.

יואב קיש: אבל אני צודק שהם לא חלים עליהם?

<אתי בנדלר: תלוי מה.

<אתי בנדלר: אנחנו הגדרנו מפורשת מה כן חל.

יואב קיש: התוספת הראשונה היא הגדרות – אוקיי, לא רלוונטי, נשאיר אותה.

יואב קיש: התוספת השנייה, כמו שאמרת, הן מחויבויות שלא חלות על ערוץ זעיר.

יואב קיש: יש לנו סעיף מיוחד שנועד למען הסר ספק – הרי אנחנו שם, אני לא זוכר את המספר שלו, כל מה שאנחנו עושים עכשיו זה בסעיף ההוא וכותבים מה לא חל על ערוץ זעיר.

<אתי בנדלר: נכון.

יואב קיש: אז מה הבעיה לכתוב תוספת שניה?

יואב קיש: אין עם זה שום בעיה.

<אתי בנדלר: כי אם אני זוכרת נכון כתבנו: "על אף הוראות כך וכך", על התוספת השנייה – איך ניסחנו את זה?

<נחשון אקסלרד: זה גם לא מדויק כי בתוספת הראשונה יש חובות, לא רק הגדרות.

יואב קיש: אני רוצה להוסיף שם את התוספת השנייה.

<אתי בנדלר: אני אכתוב כך שזו תהיה תוצאה, שיחול רק מה שנאמר מפורשות.

יואב קיש: אוקיי, תודה.

<נגה רובינשטיין: אבל ההגדרות של התוספת הראשונה הן הגדרות שהולכות גם לתוספת השנייה.

<אתי בנדלר: ודאי, לכן אני לא יכולה לכתוב שהתוספת השנייה לא תחול.

יואב קיש: אמרתי, אין בעיה עם התוספת הראשונה כי זה רק הגדרות - - -

<נחשון אקסלרד: לא, היא לא רק הגדרות.

יואב קיש: למה לא רק הגדרות?

יואב קיש: איפה יש מחויבות?

<נחשון אקסלרד: סעיף 2 קובע: "מתוך כלל ההפקות המקומיות ישדר בעל זיכיון בכל שנה תכניות סוגה עילית בהיקף" וכו' וכו'.

<נחשון אקסלרד: ואחר כך, בסעיף 3, יש גם חובות, ובסעיף 4 יש גם חובות.

יואב קיש: נכון, אז למה אמרתם שזה רק הגדרות?

<אתי בנדלר: כי יש סעיף אחר בחוק, אני לא זוכרת כרגע מה מספרו, שאומר שעל בעל הרישיון תחול התוספת השנייה ולא התוספת הראשונה, מה לעשות?

יואב קיש: אז התוספת הראשונה לא רלוונטית.

יואב קיש: התוספת השנייה תנוסח כך שלא תחול על ערוץ זעיר, כפי שאמרנו.

<נחשון אקסלרד: התוספת השנייה, אם הבנתי נכון את אתי, תנוסח כך שיהיה ברור מה כן חל על בעל רישיון זעיר.

<אתי בנדלר: אני לא אמרתי את זה.

יואב קיש: אתה לא הבנת.

יואב קיש: היא אמרה בצורה הכי ברורה שהתוספת השנייה לא חלה על ערוץ זעיר וכך זה ינוסח, ומה שינוסח חוץ מזה זה החובות שחלים על ערוץ זעיר, זה הכול.

<נחשון אקסלרד: מצוין, עוד יותר טוב.

יואב קיש: חברי הכנסת, אני רוצה להצביע על כך, על הניסוח שכך התוספת השנייה לא חלה על ערוץ זעיר.

<אתי בנדלר: אני לא יכולה לומר באופן גורף שהיא לא חלה, אדוני.

<אתי בנדלר: אני אמרתי שאני אנסח כך שיהיה ברור מה כן חל על הערוצים הזעירים.

יואב קיש: אוקיי, מקובל, בהתאם למה שהיא אמרה.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את ההחלטה כפי שניסחה אותה עכשיו היועצת המשפטית.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: התקבל פה אחד.

יואב קיש: אני ממשיך.

יואב קיש: אתי, יכול להיות שתחסכי לי את ההצבעות האלה כי הן באמת אמורות להיות טריוויאליות אבל בכל זאת אני רוצה להגיד אותן לפרוטוקול.

יואב קיש: סעיף 59 מתייחס ל-40% הפקות מקומיות, כאשר אנחנו החלטנו על מתווה אחר לערוץ זעיר – האם יש צורך להחריג או שזה מוחרג בהגדרה?

<אתי בנדלר: לא, אין צורך, אדוני, כי אנחנו תמיד נכתוב בצורה כזאת שזה יהיה ברור מה כן חל.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: הלאה.

יואב קיש: סעיף 60.

<נגה רובינשטיין: רגע, אנחנו רוצים להבין את המשמעות של השינויים.

יואב קיש: אין, זה לא שינוי.

<נגה רובינשטיין: מה זאת אומרת?

<נגה רובינשטיין: אתה מחריג את סעיף 59.

יואב קיש: לא.

<נגה רובינשטיין: אז אפשר להבין מה השינוי?

יואב קיש: השינוי הוא כזה: ראשית אנחנו מדברים על הערוצים הזעירים, ההחלטה לגבי הפקות מקומיות כבר נלקחה, אנחנו בסעיף 59 - - -

<נגה רובינשטיין: ההחלטה לגבי סוגה עילית נדחתה.

יואב קיש: גם הפקות מקומיות, אמרנו שלא מחויב בהפקות מקומיות, ואמרנו, אם את שואלת ספציפית איפה היה הפקות מקומיות, רק לגבי החזר החוב.

יואב קיש: ההחלטה כבר נלקחה ולכן אנחנו אומרים שסעיף 59 לא חל על ערוץ זעיר ואני מוודא את זה עם היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: אדוני, אני יכולה לומר לך מה יש בטיוטה הראשונית שכתבתי, כפוף כמובן לתיקוני נוסח ולהערות: "בעל רישיון זעיר יהיה פטור מהחובות המפורטות להלן, לרבות בשנה שלאחר השנה שבה חדל להיות בעל רישיון זעיר: (1) שידור חדשות בכפוף להוראות סעיף קטן (ג); (2) שידור הפקות מקומיות לפי סעיפים 59 ו-60; (3) הוצאה לשם הפקת סוגה עילית לפי סעיף 5 לתוספת השנייה; (4) השקעה בסרטים ישראליים לפי סעיף 62ג או סעיף 5א לתוספת הראשונה".

<אתי בנדלר: אנחנו כותבים את הדברים.

יואב קיש: יפה, אני ממשיך.

יואב קיש: סעיף 60 – שמענו.

יואב קיש: סעיף 61 זה משך השידורים בערבית, צריך להחריג אותו גם כן.

עודד פורר: מה זאת אומרת?

יואב קיש: יש חובה על ערוץ מסחרי לשדר בערבית משך מסוים מהשידורים ולא על הזעיר, זה מה שאנחנו אומרים עכשיו.

<שירלי שיף: אבל זה ירד קודם, יואב, לא ערבית ולא רוסית.

יואב קיש: לא ירד, עכשיו אנחנו מורידים את זה.

<נגה רובינשטיין: אם כרגע יש שינוי במצב הקיים, שיש ערוץ מסחרי שיהיה לדוברי השפה הערבית, למה - - -

יואב קיש: מסחרי זעיר?

יואב קיש: זעיר ייעודי.

<נגה רובינשטיין: מה זה משנה?

יואב קיש: לא, הוא לא מסחרי, הוא זעיר ייעודי.

<נגה רובינשטיין: הוא מסחרי, הוא יהיה מוגדר כערוץ מסחרי תחת חוק הרשות השנייה, אז למה הערוצים המסחריים צריכים לשאת בנטל של - - -

יואב קיש: את יכולה לשאול את מי שאת רוצה, אני היום עונה רק לערוצים הזעירים, אני לא אתחיל דיון.

<נגה רובינשטיין: אבל זה המקום, אתה משנה את החוק.

יואב קיש: ראשית, אני לא הולך להתייחס עכשיו לערוצים המסחריים, אני מטפל – את רוצה לקרוא לזה הגנת שחקן חדש?

יואב קיש: שחקן קטן?

<נגה רובינשטיין: לא, אתה משנה מצב קיים.

<נגה רובינשטיין: אתה מכניס ערוץ לדוברי השפה הערבית פנימה, לתוך חוק הרשות השנייה.

<נגה רובינשטיין: שינית מצב קיים, בלי קשר לשאלה אם הוא זעיר או לא זעיר.

יואב קיש: אז מה הקשר?

<נגה רובינשטיין: אז אני אומרת שהצורך לשידור לכלל האוכלוסייה שנמצא בחוק הרשות השנייה כבר לא קיים בגלל השינוי שעשית.

עודד פורר: לא בהכרח.

עודד פורר: היא לא מכריחה אותו להישאר.

עודד פורר: אנחנו לא מכריחים אותו להישאר ייעודי.

עודד פורר: חבר'ה, לכאורה זה נשמע נכון, אבל אם זה נכון אז בואו תכריחו שיהיה ערוץ בשפה הערבית.

עודד פורר: לא הכרחנו את זה.

עודד פורר: לא הכרחנו אותו.

עודד פורר: מחר בבוקר יכול ערוץ "הלא" להחליט שהוא הופך את כל השידורים שלו לשידורים בעברית.

<דנה נויפלד: הכוונה היתה להוריד את זה לכולם כי עשינו הרי תיקונים בסעיף של הסמכויות והמטרות.

<דנה נויפלד: מה שאני באה לומר הוא שההערה הזאת היא הערה נכונה במובן הזה שהכוונה היתה להוריד את זה לכולם ולא רק לזעירים ולכן נכון למחוק את זה לגבי כולם.

יואב קיש: זו הבנה שלך מכך ששינוי הסמכות של 5 ו-24 למעשה גם מייתר את הסעיף הזה, זו בעצם המשמעות, אבל אני לא רוצה להתייחס לזה כי יש לזה השלכות.

יואב קיש: אני אומר, יש את הרשות השנייה, אתם מוזמנים, כמו הזעירים, לשלוח בקשת הבהרה האם סעיף 61 - - -

<דנה נויפלד: זו לא הבהרה, אני חושבת שמשפטית זה נכון.

יואב קיש: זה צריך להיות מבוטל?

<דנה נויפלד: כן.

יואב קיש: אז מה שאת אומרת לי הוא שכשיחזרו ההערות שלכם סעיף 61 לא יהיה.

יואב קיש: אוקיי, אז אתם תראו את זה בנוסח שיופץ.

<קריאה: לא, לא.

יואב קיש: זה מה שהיא אומרת.

איתן כבל: זה כאילו הדיון הראשון פתאום.

יואב קיש: אני אגיד את זה עוד פעם – זה סעיף שנקבע מתוקף סמכות הרשות השנייה לפי נוסח 5 ו-24 הישנים.

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: זה סעיף שמותאם ל-5 ו-24 הישנים.

<דנה נויפלד: עכשיו אני מתפתה לומר משהו ואתה לא תתנפל עלי – כשעושים מהר-מהר זה מה שקורה, אנחנו שוכחים את הקצוות.

יואב קיש: למה שוכחים?

יואב קיש: הנה, הגענו לזה.

<דנה נויפלד: אז הגענו לקצה.

<דנה נויפלד: כשהוועדה שינתה את סעיפי ההסמכה היא ביטלה בין היתר את ההתייחסות לשידורים בשפות האלה ולכן יש את ההוראה הזאת.

<דנה נויפלד: לדעתי - - -

עודד פורר: אין סמכות למועצה בשפות לצורך העניין, זה מה שאת אומרת?

<דנה נויפלד: זו לא חובה, במובן הזה - - -

עודד פורר: למועצה, מכוח סעיף 24, אין סמכות?

<דנה נויפלד: נכון.

עודד פורר: אני אישית חושב שדווקא בעניין הזה אפשר להשאיר סמכות למועצה ככל שהיא תחליט שיש מקום.

יואב קיש: אבל אז אתה צריך להיכנס לסעיפי 5 ו-24.

עודד פורר: לא נכון.

עודד פורר: למה?

יואב קיש: בסעיף 5 היה סעיף שדיבר על פריפריה, על שפות, על ציונות ועל אלף ואחד דברים.

יואב קיש: בסופו של דבר זה סעיף 61, זה סעיף בפני עצמו.

יואב קיש: קשה לי להבין את מה שאת אומרת כי בעניין הזה צודק חבר הכנסת פורר ואומר: לצורך העניין אני יכול להשאיר עכשיו את סעיף 61, בניגוד למה שאת חושבת, ולהחליט שזה סעיף שאני רוצה שיישאר.

<נגה רובינשטיין: זה לא נכון כשמדובר בתאגיד ציבורי, תאגיד ציבורי חי מכוח סעיפי המטרות שלו ואם זה לא חלק מהמטרות זה לא יכול להיות - - -

יואב קיש: יש פה חוק, זה לא קשור.

<דנה נויפלד: להוריד את זה יהיה קוהרנטי עם מה שהיתה הכוונה של סעיפי החוק.

יואב קיש: זו אמירה נכונה.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, אם הוועדה רוצה, כמו שחבר הכנסת פורר הציע, אפשר להשאיר את החובות.

<דנה נויפלד: הכוונה היתה בנוסח שהובא בפניכם ושהוועדה חוקקה בשינויים - - -

עודד פורר: זו לא חובה, אני רוצה להשאיר למועצה את הרשות לקבוע.

עודד פורר: היום יכול להיות שהיא תחשוב שאין צורך בזה, יכול להיות שבעוד שנה המצב של הערוצים יהיה כזה שאין שפה ערבית.

יואב קיש: בבקשה, היועצת המשפטית אתי בנדלר.

<אתי בנדלר: לנושא השידורים בערבית לא של ערוץ ייעודי בשפה ערבית – שבכלל לא פעל מכוח חוק הרשות השנייה אלא מחוק התקשורת – היו מספר התייחסויות בחוק: קודם כל, בסעיף 5, שדיבר על תפקידי הרשות, היה בין היתר: "תפקידיה של הרשות יהיו...

<אתי בנדלר: לקיום שידורים בשפה הערבית לצרכיה של האוכלוסייה הדוברת ערבית, ולקידום ההבנה והשלום עם המדינות השכנות בהתאם למגמות היסוד של המדינה".

<אתי בנדלר: זה היה במסגרת התפקידים הכלליים.

עודד פורר: זה סעיף קצת יותר רחב מסעיף 61.

<דנה נויפלד: נכון.

<אתי בנדלר: בנוסף, סעיף 24, שהוא סעיף שמסמיך את המועצה לקבוע כללים, שם מפורט באיזה נושאים היא מוסמכת לקבוע כללים, ובסעיף 24(א)(8) זה היה: "מספר התכניות והיחס הכמותי ביניהן, לפי אלה:... (ה) שידורים בערבית ובשפות אחרות".

<אתי בנדלר: זאת אומרת, שכאן היא הוסכמה מפורשות לקבוע כללים שיחייבו שידור בערבית, וכפי שאמרתי, בשפות אחרות.

יואב קיש: וזה ירד.

<אתי בנדלר: וזה ירד.

<אתי בנדלר: סעיף 61 הוא סעיף השלמה לסעיפים האלה.

<אתי בנדלר: משהוענקה סמכות למועצה בסעיף 24 לקבוע כללים בנושא הזה, בא סעיף 61 ואומר: "המועצה תקבע את משך זמן השידורים בשפה הערבית" – כי כבר יוצאים מתוך הנחה שהיא קבעה כללים שמחייבים שידורים בשפה הערבית, אז כאן היא תקבע את משך הזמן – "וכן תקבע כללים לענין שידורים אלה, לרבות בדבר הקרנת תרגום תכנם של שידורים".

<אתי בנדלר: לכאורה, אפשר להסמיך את המועצה לקבוע בלי שהדבר יבוא לידי ביטוי בסעיף 24, אבל אז זה מחייב אולי איזה תיקון נוסח כדי לעשות קצת אסתטיקה לסעיף הזה, שהמועצה תקבע חובת שידורים בערבית, לרבות משך הזמן וכו'.

עודד פורר: המועצה רשאית.

<דנה נויפלד: כרגע זה סעיף חובה.

<אתי בנדלר: אז אפשר: המועצה רשאית לקבוע.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני עוצר את הדיון ואני אומר בצורה הכי פשוטה – ואני אומר את זה גם לך, חבר הכנסת פורר – להבנתי, צריך ראשית להחריג את זה מערוצים זעירים, זה ברור ועל זה נצביע בשביל לאשר סופית.

יואב קיש: שנית, לגבי העניין, מכיוון שאנחנו נחכה לקבל את הנוסח להצבעה, אם בנוסח להצבעה המשרדים והיועצת המשפטית יחליטו, בלי שאנחנו כרגע נקטנו עמדה בסעיף הזה, שהסעיף הזה ירד, רשאי חבר הכנסת עודד פורר להוסיף את זה כסעיף נפרד שייכנס.

יואב קיש: אני לא הולך להיכנס לכם לעבודה, אתם תעשו מה שאתם רוצים.

<אתי בנדלר: לא, אדוני, אני רוצה להסביר מה יהיה אם כך בנוסח שהפצתי ושאפיץ למשרדים ואיזה נוסח יהיה כאן.

<אתי בנדלר: אני מכניסה לנוסח הזה אך ורק דברים שדובר עליהם בוועדה, או שניתנה הנחיה לכלול אותם, או שהוועדה החליטה, הצביעה, לכלול אותם.

<אתי בנדלר: אני לא מכניסה בשום פנים ואופן דברים שאני חושבת שראוי לנכון, או שהמשרדים חושבים לנכון, כי אז לא יהיה לזה סוף.

יואב קיש: יושבים המשרדים, ישלחו לך את הנוסח: סעיף 61 נמחק למשל, אז אתם תעשו את זה, מן הסתם.

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: מכוח מה?

יואב קיש: הרגע היא אמרה שזה מה שהם חושבים.

<דנה נויפלד: אני אשמח לעשות את זה.

<אתי בנדלר: אבל הם יכולים אם כך לתת לי אינספור הערות על סעיפים שלדעתם צריך – אני רוצה רק דברים שנובעים מהחלטות הוועדה, לא הצעות.

<אתי בנדלר: אם ישלחו לנו הצעות חדשות אז נצטרך עוד שבוע דיונים.

איתן כבל: אולי כל סעיף כזה שנפתח מחדש, תגדיר מה התכלית הראויה במשפט ואז נראה אם זה מתכתב עם מה שצריך שייעשה או לא.

יואב קיש: התכלית הראויה לתפיסתי בעניין הזה היא קודם כל להחריג את הזעירים, ושנית כן לתת למועצה את האפשרות להחליט אם היא רוצה.

יואב קיש: יפה, אז עכשיו השאלה היא האם הסעיפים האלה יודעים להתכתב עם הרצון שלך.

יואב קיש: אחד מן השניים – או להוסיף ולתקן לעניין זה, או שהנוסח הקיים יודע לתת את המענה.

<אתי בנדלר: אם רוצים להחריג את הערוצים הזעירים כך שחובה כזאת לא תחול עליהם אז בכל מקרה צריכים להוסיף אותם לרשימה של הסעיפים שלא יחולו, כפי שקראתי קודם טיוטה.

<אתי בנדלר: אז כל מה שאני צריכה לומר הוא שסעיף 61 לא יחול על ערוצים זעירים.

<אתי בנדלר: אם רוצים להרחיב את זה כך שזה לא יחול על אף ערוץ מסחרי אז צריכים להתייחס לזה בצורה אחרת.

<אתי בנדלר: אבל אני רוצה לומר, אני חושבת שזה מחייב דיון כי אומרת דנה שהכוונה היתה לבטל לגמרי את הסעיף הזה כך שלא תהיה בכלל חובה.

<אתי בנדלר: סליחה שאני אומרת את זה אבל לא נוכח כאן אף חבר כנסת שמייצג את האוכלוסייה הערבית, אחד.

<אתי בנדלר: שניים, יכול להיות שתהיה חובה לתרגם שידורים מסוימים לשפה הערבית, אינני יודעת.

<דנה נויפלד: אבל בדיון שבו סעיף 24 שונה כן נכחו חברי הכנסת.

עודד פורר: אני ממליץ לשנות את הנוסח של סעיף 61 כך שייקבע שהמועצה רשאית לקבוע משך זמן שידורים בשפה הערבית - - -

<אתי בנדלר: שהיא רשאית לקבוע חובת שידור בערבית, משדרים בערבית.

עודד פורר: לרבות הקרנת תרגום של תוכנם של שידורים.

<אתי בנדלר: רשאית לקבוע הוראות לעניין שידורים בשפה הערבית, לרבות משכם וכן כללים לעניין שידורים אלה, לרבות הקרנת תרגום תוכנם של שידורים.

עודד פורר: וסעיף זה לא יחול על הערוצים הזעירים.

יואב קיש: מאה אחוז.

<דנה נויפלד: יש עוד סעיף שמתעורר בהקשר הזה ותצטרכו לדון בו והוא סעיף 7 לתוספת השנייה.

יואב קיש: התוספת השנייה לא חלה על הזעירים.

<אתי בנדלר: אין אי החלה גורפת, יש אי החלה של סעיפים שדיברתי עליהם.

יואב קיש: אז תני לנו, דנה, לסיים את זה ואחרי זה תעירי.

<דנה נויפלד: אבל זה באותו נושא, יש פה חובה ועכשיו נתתם רשות.

יואב קיש: לזעירים?

<דנה נויפלד: לגדולים נתתם רשות.

יואב קיש: למועצה אפשרות לקבוע.

<דנה נויפלד: נכון, זה לכולם, זה שיקול דעת.

<דנה נויפלד: בסעיף 7 בתוספת השנייה יש סעיף נוסף שהוא סעיף חובה אז צריך לבחור מה עושים, אבל אם הולכים עם הקו של חבר הכנסת פורר והופכים את זה לרשות אז גם סעיף 7 בתוספת מדבר על תוכניות בשפה הערבית והרוסית והוא מדבר על זה בלשון ציווי: "בעל זיכיון ובעל רישיון לשידורי טלוויזיה ישדרו תכניות מגוונות בסוגיהן ובנושאיהן, הדוברות בשפה הערבית או הרוסית, או המתורגמות - - -

יואב קיש: ולתפיסתם חשבתם שזה יבוטל?

<דנה נויפלד: ההצעה שדובר בה היא לצמצם את תחומי הרגולציה ולהוריד את כל הדברים הללו.

<אתי בנדלר: זה אמור להופיע בחוק ההסדרים?

<דנה נויפלד: חוק ההסדרים – כבר תלשנו לו את היד והודבק פה, אז אני לא יודעת מה יהיה בהסדרים.

<דנה נויפלד: מה שאני מנסה להגיד - - -

<אתי בנדלר: בהסדרים – כל מה שרציתם פחות מה שיש בהצעת החוק הזאת.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת עדיין להגיד מה יהיה בהסדרים.

<דנה נויפלד: מה שאני מנסה להגיד, שאם רוצים להיות קוהרנטיים, מה שהציע חבר הכנסת פורר, אז גם הסעיף הזה צריך להיות רשות.

יואב קיש: שהרשות יכולה לקבוע לבעל זיכיון, אותו דבר?

<דנה נויפלד: כן.

<אתי בנדלר: "בעל זיכיון ובעל רישיון לשידורי טלוויזיה ישדרו תכניות מגוונות" – זה לא סעיף אבל שמסמיך את המועצה, אני לא יכולה לעשות את זה.

<דנה נויפלד: צריך למצוא דרך לעשות את זה אם רוצים להיות קוהרנטיים, אחרת זה לא קוהרנטי, מה נעשה?

<אתי בנדלר: בוודאי שאנחנו לא יכולים להשאיר את ה"בהיקף" כי יש כאן היקף של 5% - - -

<דנה נויפלד: נכון, זה סעיפי חובה.

<רעיה עדני: רק שתהיה התמונה הכוללת – בסעיפי 5, כשמחקנו את הסמכות הזאת, חד-משמעית כללנו גם את סעיף 61 וגם את 7 לתוספת.

<אתי בנדלר: אני מציעה לבטל את כל סעיף 7 וככל שהמועצה תרצה היא תקבע את זה בכללים.

יואב קיש: אני מסכים, המועצה תכתיב את הכללים בעניין.

<אתי בנדלר: לבטל לגמרי את סעיף 7.

יואב קיש: אני בעד.

יואב קיש: 7 בתוספת השנייה יבוטל.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את ביטול סעיף 7 בתוספת השנייה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: פה אחד.

יואב קיש: תרשמי שביטלנו את סעיף 7.

<אתי בנדלר: אני מבקשת עוד שתי הצבעות בעניין הזה: אחת, לתקן את סעיף 61 בנוסח שהקראתי קודם, ולהחריג אותו לעניין ערוצים זעירים.

יואב קיש: מי שבעד שירים את ידו.

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: התקבל פה אחד.

<זיו מאור: אני יכול להעיר הערה לגבי הנושא הזה?

יואב קיש: הצבענו.

<זיו מאור: ביקשתי שלוש פעמים להעיר לפני ההצבעה.

יואב קיש: זיו, תן לי להתקדם, אני אתן לך זמן לדבר, לא עכשיו.

יואב קיש: יש לנו את סעיף 62ג אבל זה הוחרג, ההוצאה למימון חברת חדשות, אין צורך.

יואב קיש: סעיף 62ו(ד)(2) חובת שידור תוכניות ממומנות – האם גם זה הוחרג?

<אתי בנדלר: זה לא קשור בכלל, זה לא רלוונטי כי זה סכומים שהתקבלו מתשלומים לפי סעיפים קודמים.

<נחשון אקסלרד: למה הגעת ל-62ו לפני שאנחנו ב-62ג?

יואב קיש: כי על מימון חדשות כבר דיברנו אלף פעמים.

<נחשון אקסלרד: מאה אחוז.

<אתי בנדלר: כל הסעיף הזה לא רלוונטי, רלוונטי רק לערוצים הגדולים.

<רעיה עדני: אתי, זה גם לא רלוונטי כי הורדנו - - -

יואב קיש: אני לא מנהל את הדיון הזה עכשיו.

יואב קיש: אחרי זה, אם אתם רוצים, נעשה דיון על הערוצים הגדולים מתי שתרצו.

<רעיה עדני: זה לא קשור, זה לא - - -

<נגה רובינשטיין: אנחנו לא מבינים על מה מדברים.

<רעיה עדני: זה ההמשך, זה כללים לעניין שיבוץ תוכניות, אין להם יותר את הסמכות לקבוע כללים לעניין שיבוץ תוכניות.

יואב קיש: יופי, אז זה בוטל, אז מה אני צריך לדבר על זה?

<נגה רובינשטיין: אז צריך לומר את זה.

<אתי בנדלר: אז תעבירו את זה בחוק ההסדרים.

<רעיה עדני: זה לא עניין של להגדיר.

<אתי בנדלר: אי אפשר בצורה כזאת, בלי לדון במשמעות של הביטול הזה.

<דנה נויפלד: סליחה, זו הצעה חוק פרטית שנדונה פה, אנחנו הבאנו נוסח בשביל לסייע לוועדה, אי אפשר לעשות את זה - - -

יואב קיש: דנה, ביטלנו הרי את הצגת התוכניות למועצה, נכון?

<רעיה עדני: את השיבוץ, בגלל זה אנחנו אומרים שצריך למחוק את המילים האלה כי המילים האלה מתייחסות למשהו שבוטל.

יואב קיש: אני לא יודע על מה אתן מדברות.

יואב קיש: אנחנו לא נוגעים בעניין הזה.

יואב קיש: הדיון עכשיו הוא מאוד פשוט – הוא על מה מחריגים מערוצים זעירים.

יואב קיש: יש לכם בקשות על סעיפים שצריך להחריג ערוצים מסחריים כי יש לזה משמעות?

יואב קיש: תגישו את זה.

יואב קיש: אני לא עושה על זה עכשיו דיון.

<רעיה עדני: זו לא המהות, זו לא הערה אבל.

<רעיה עדני: ההערה מתייחסת לקוהרנטיות של החקיקה.

יואב קיש: טוב, תודה.

יואב קיש: אני לא אכנס לזה עכשיו.

יואב קיש: אני אומר את זה אלף פעמים – יש הרבה הערות שבעקבות השינויים שעשינו בסעיפים 5 ו-24 ישפיעו על סעיפים אחרים, אני לא נכנס לזה כרגע.

<דנה נויפלד: אז מעבירים חוק לא ברור.

יואב קיש: אני ממשיך הלאה, סעיף 72.

<נגה רובינשטיין: שניה, יש לי הערה מוקדמת שרלוונטית לערוצים הזעירים.

יואב קיש: בבקשה.

<נגה רובינשטיין: 62ו, שימוש בסכומים שהתקבלו בשל שימוש באפיק או בנכסים לא מוחשיים.

יואב קיש: זה הכספים של הביד?

<נגה רובינשטיין: כן.

<נגה רובינשטיין: אני מניחה שברור לכולם שאין שום היגיון שערוצים מסחריים זעירים, שלא השתתפו בכלל בהליך של הביד, לא שמו שם כסף ולא היו צריכים לעבור אפיק ולעשות את כל השינוי, יוכלו לזכות ולו בשקל מהתהליך הזה.

יואב קיש: אני חושב שאת צודקת, אין שום סיבה.

יואב קיש: זה הגיוני לחלוטין כי הדברים האלה למעשה כבר קרו.

יואב קיש: לצורך העניין, אם זה היה קורה אולי עוד 10 שנים אז היינו יכולים לדבר אחרת, אבל בסיטואציה שהם מצטרפים אחרי שהמהלך הושלם אני חושב שזה נכון.

יואב קיש: מישהו מהערוצים הזעירים חושב אחרת?

<נחשון אקסלרד: לא.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אז אתם רוצים להוסיף תיקון שכספי הביד לא - - -

<נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שהם יחולקו - - -

יואב קיש: לא, לא חלוקה חדשה.

יואב קיש: הדבר היחידי שאני רוצה – לא שעכשיו תוציאו לי משם אחרים, רק להוציא את הערוצים הזעירים מהסיפור.

<נגה רובינשטיין: אנחנו לא נוציא, אנחנו רק נגיד שאנחנו חושבים שאין היגיון בזה שאין עלויות נוספות שהיו להוט ויס בהליך הזה ורק אנחנו הוצאנו את הכסף, שרק אנחנו לא - - -

יואב קיש: עו"ד נגה רובינשטיין, בשביל מה עשית את זה?

<מיכל רפאלי כדוי: סליחה, המחוקק כלל אותנו שם לא במקרה.

<מיכל רפאלי כדוי: אנחנו לא מסכימים.

יואב קיש: סליחה, הנושא האחרון לא רלוונטי בכלל לדיון הנוכחי, אנחנו דנים רק בערוצים זעירים, כך התחלת ורק לזה אני מתייחס.

<מיכל רפאלי כדוי: זה לא נקבע להחזר העלויות שלנו.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, זה על משקל אבנים שחקו מים – זאת עוד טיפה, עוד טיפה, עוד טיפה, בסוף נגיע לדיון.

<אתי בנדלר: האם יספק אתכם אם בסעיף קטן (ד)(2): "בעל רישיון לשידורי טלוויזיה למעט בעל רישיון זעיר"?

<נגה רובינשטיין: או למי שהיה בתוקף ביום 1 בנובמבר 2017, ערב התיקון.

<נגה רובינשטיין: מי שהיה בעל רישיון ביום 1 בנובמבר.

<אתי בנדלר: בסדר.

איתן כבל: זו יותר הבהרה שלא תיפול שגגה.

<נגה רובינשטיין: אנחנו נעביר ליועצות המשפטיות נוסח.

<מיכל רפאלי כדוי: אבל זה לא כולל את הערוצים הייעודיים, הם כן היו בעלי רישיון.

<אתי בנדלר: זה לא כולל את הערוצים הייעודיים.

<מיכל רפאלי כדוי: והם כן היו בעלי רישיון.

<נגה רובינשטיין: הנוסח שלנו מתייחס לחלק של חוק הרשות השנייה.

<מיכל רפאלי כדוי: האמת היא שאולי זו הזדמנות לקרוא למשרד התקשורת להתקין כבר את התקנות בעניין.

יואב קיש: לא, זו לא ההזדמנות לקרוא למשרד התקשורת, ממש לא.

<אתי בנדלר: הרעיון הוא בסעיף 62ו(ד)(2) – הסעיף הזה לא יחול על מי שלא היה בעל רישיון לשידורי טלוויזיה לפי אותו חוק, ביום תחילת החוק המתקן.

יואב קיש: רק להבנה, זה מחריג רק את הערוצים הזעירים לצורך העניין?

יואב קיש: זה לא פוגע בתמונת המצב שהיתה לפני כן?

<אתי בנדלר: לא, גם אם יהיה בעל רישיון חדש שייכנס.

יואב קיש: גם בסדר.

יואב קיש: אבל זה לא פוגע בוויכוח בין יס, הוט וערוצים?

<אתי בנדלר: לא, זה לא פוגע.

יואב קיש: זה בסדר.

יואב קיש: אז אם כך הוויכוח יישאר.

יואב קיש: חברים, אני מעלה להצבעה את הסעיף כפי שהקריאה היועצת המשפטית, שמשמעותו שכספי הביד לא יחולקו למי שלא היה רלוונטי לפני כן לסעיף.

יואב קיש: מי שבעד שירים את ידו.

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההצעה התקבלה, תודה.

יואב קיש: הסעיף האחרון, שהוא מבחינתי goes without saying , סעיף 100.

<נגה רובינשטיין: יש לנו עוד הערה אחת.

יואב קיש: רק על ערוצים זעירים, נכון?

יואב קיש: אם זה לא זעירים אני לא רוצה לשמוע.

<נגה רובינשטיין: אז רק שאלה – מתי נוכל להעביר את ההערות - - -

יואב קיש: עו"ד נגה רובינשטיין, האם יש לך בעיה לגבי הערוצים המסחריים?

<נגה רובינשטיין: לא.

יואב קיש: אז מה?

<נגה רובינשטיין: מתי נוכל להעביר את ההתייחסות שלנו לסעיפים שלדעתנו בטלים מכוח ביטול 5 ו-24?

יואב קיש: את זה, א', את יכולה לעשות מול הרשות השנייה לדעתי.

<נגה רובינשטיין: לא, זה תיקון חקיקה, זה חייב לעבור אצלך.

יואב קיש: למה?

<נגה רובינשטיין: כמו שהדיון הקודם, 63(ב) למשל, שמתייחס לאורך המהדורה, מכיוון שעכשיו המועצה לא קובעת את לוח השידורים זה סעיף שצריך להתבטל.

יואב קיש: יש לנו נוסח שהתקבל אחרי הערות המשרדים, אחרי שהנוסח הזה יהיה בידך תוכלי להתייחס אליו ולשלוח הערות, שם זה יהיה המקום.

<נגה רובינשטיין: אם נוכל נעביר ליועצת המשפטית - - -

<אתי בנדלר: מה אני אעשה עם ההערות האלה, אדוני?

<אתי בנדלר: אני אומרת בכנות.

<נגה רובינשטיין: חייב דיון.

יואב קיש: חברי הכנסת ידונו בישיבה האחרונה על רשימה של סעיפים שלטענתם בטלים.

יואב קיש: נדון בזה.

יואב קיש: זה נובע מהליכי החקיקה.

יואב קיש: תגישו את זה אחרי שהם יראו נוסח ואנחנו נדון בזה.

יואב קיש: לא עכשיו, תודה.

יואב קיש: אני ממשיך.

יואב קיש: סעיף 100, חובת תשלום תמלוגים, להבנתי גם כן לא צריך לחול על ערוץ זעיר.

<רעיה עדני: לא, למה?

<רעיה עדני: זה לא קשור.

<נגה רובינשטיין: זה לא קשור לערוץ זעיר, היום אין בכלל.

<רעיה עדני: זה צריך להישאר כמו שזה, זה סמכות שר אוצר.

יואב קיש: אין בכלל, אוקיי.

יואב קיש: אני רק מוודא שהוא לא חל על זעיר.

<רעיה עדני: לא, אין תמלוגים.

<רעיה עדני: ככל שיהיו תמלוגים זו סמכות.

<אתי בנדלר: אז לא מחריגים שום דבר, נשאר כפי שהוא.

יואב קיש: לא מחריגים.

יואב קיש: אין בו שום משמעות.

יואב קיש: עכשיו נתחיל בדברים יותר מהותיים, שעליהם נקיים דיון יותר מעמיק.

יואב קיש: גם עליהם אני חושב שבסך הכול יש הסכמה בוועדה ודנו בהם לא מעט לאורך הדיונים.

יואב קיש: לפני כן, זיו, רצית להעיר הערה?

<זיו מאור: לגבי הסוגיה של הערבית אבל אולי זה גם ינחה את יתר הדיונים בהמשך.

<זיו מאור: סעיפים 5 ו-24, כפי שנוסחו על ידי המחוקק לפני 28 שנים, לא יצרו הבדלה מספיק בין שידור ציבורי לשידור מסחרי.

<זיו מאור: השינוי שהוועדה העבירה לגבי הסעיפים האלה בעצם אומר:

<זיו מאור: המדינה לא אומרת יותר לערוצים האלה מה לשדר ובכלל זה גם שידור בשפה הערבית.

<זיו מאור: אם המדינה חושבת ומאמינה שיש צורך באינטרס ציבורי בשידור בשפה הערבית, בשביל זה קיים חוק השידור הציבורי והתאגיד שפועל מכוחו.

<זיו מאור: זו ההערה שהיתה לי.

<זיו מאור: לכן עצם החובה לשדר בערבית לדעתי דינה להתבטל, אבד עליה הכלח.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני עובר על הסעיפים שהם בעיני לדיונים טיפה יותר מהותיים.

יואב קיש: בואו נעבור לסעיף 41, זה דבר שהסכמנו עליו אבל חשוב לנהל בו דיון.

יואב קיש: סעיף 41 מדבר על נושא בעלויות צולבות ובעלויות בכלל.

יואב קיש: כל מה שאני אומר כרגע זה לערוץ זעיר, חברים, אני מבקש להתמקד בדיון בערוץ זעיר.

יואב קיש: אנחנו אמרנו שאת המגבלה למשל של בעל מניות יחיד, שהיום למעשה בערוצים המסחריים הגדולים מדברת על עד 51% ואנחנו רוצים להוריד אותה ל-26 – זה מה שאמרנו בחוק כפי שהחלטנו – ולגבי ערוץ זעיר, אמרנו שיוכל להיות - - -

<אתי בנדלר: לא, עד 74.

יואב קיש: כן, בצד השני.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: בעל מניות יחיד היה 51% – זה עוד לא הוצבע – אמרנו שזה יהיה 74%, ואמרנו שלגבי בעל מניות זעיר הוא יוכל להיות ב-100% מוחזק על ידי גורם אחד, כאשר במידה והוא חוצה את קו הזעיר מעבר למגבלת 80 מיליון יש לו שנתיים למכור 26% מאחזקותיו.

<אתי בנדלר: זה מעורר בעיה, אדוני, אני כבר אומר את זה בהערת אגב.

<אתי בנדלר: זה לא מסתדר להבנתי עם ההוראות בקשר למערך החדשות הנפרד, אני אעלה את זה בישיבה הגדולה שתהיה.

<אתי בנדלר: כתבתי את זה היום גם למשרדים שיבחנו אם אני צודקת בתפיסה שלי.

<אתי בנדלר: יש עניין של דח"צ, שאי אפשר לפטר אותו אלא באסיפה כללית, אסיפה כללית נבחרת כולה אם יש לי בעל מניות אחד עם 100% של בעל המניות.

<אתי בנדלר: אין דרך במבנה הזה להבנתי, כפי שהוא אושר, להבטיח את אובייקטיביות החדשות.

<נגה רובינשטיין: את מדברת על סיטואציה של 74-26 למעלה, או רק על 100?

יואב קיש: היא מדברת על 100%.

<אתי בנדלר: על 100, וביקשתי לבחון את ה-74.

<אתי בנדלר: 100 זה מאוד ברור שלא.

<זיו מאור: התחרות תבטיח את אובייקטיביות החדשות.

<אתי בנדלר: ממש לא.

<נחשון אקסלרד: להבנתי, עשית כאן איזשהו בלבול בין ה-24, 74 ו-51.

<נחשון אקסלרד: אם אני הבנתי נכון את מה שאדוני קבע עד עכשיו, העניין של 74%-26% יהיה לבעלות ישראלית - - -

יואב קיש: לא, אני אגיד לך בדיוק למה התכוונתי, אני לא צריך שתפרשן אותי בחיי.

יואב קיש: אני אגיד עוד פעם, המגבלה תשונה לכך שבעל מניות יחיד בערוץ מסחרי גדול יעלה ל-74%.

יואב קיש: זו המגבלה שבכוונת הוועדה לשנות לערוץ מסחרי גדול.

יואב קיש: לערוץ זעיר אנחנו מאפשרים גם בעלות של 100% על ידי גורם אחד, זה הכול.

יואב קיש: דיברנו על כך בערך 500 פעמים ואתה עדיין לא הבנת אותי?

<נחשון אקסלרד: הבנתי מצוין אבל אני חושב שאם אתה תבדוק שוב אחורה אתה תראה שדובר דווקא לא על עניין של בעל מניות יחיד עם ה-74% אלא על בעלות ישראלית של 26%.

יואב קיש: גם זה.

יואב קיש: זה שני דברים שונים שאת שניהם אנחנו עושים.

יואב קיש: שני הדברים האלה, דרך אגב, לא הוצבעו ועל שניהם נעשה דיון בישיבה הבאה – אחד מהם מדבר להוריד את מגבלת הבעלות הישראלית מ-51% ל-26%, והשני, לאתר מגבלה של בעל מניות יחיד מ-51% ל-74%.

יואב קיש: שני דברים שונים.

יואב קיש: מדברים באחוזים, מדברים בבעלות אבל יש להם משמעות שונה.

יואב קיש: בבקשה, איתן.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני כבר אומר לך שתצטרך לעבוד עלי קשה כדי שנבוא בעניין הזה עם הסכמה מלאה.

איתן כבל: אני לא מאלה שמזלזלים, אני באמת אומר את זה בצורה רצינית, אני חושב שנדרש שינוי של כל התפיסה ולגבי האחוזים וכו'.

איתן כבל: אני אומר את זה כאן לך, כמי שבאמת כבר לקח את החוק הזה, ואנחנו לקחנו אותו, באקסטרים הרבה מעבר למה שהתכוונו – אולי אתה התכוונת, אולי לפחות אנחנו התכוונו, בטח לא שרן, שרן כבר יצאה ללמוד את החוק, החוק כבר קיבל כזה נפח.

איתן כבל: ברצינות, כשאני בא ואומר כמי שמלווה את העניין הזה מתחילת הדרך, אחד הנושאים המרכזיים והלא פשוטים היה עניין הבעלויות הצולבות ואחוזי בעלות השליטה, ישראלית וגם לא.

איתן כבל: למה אני אומר את זה?

איתן כבל: אינני רוצה שאדוני יחשוב לרגע שאני בא ממקום של התנגדות לעניין הזה.

איתן כבל: אני חושב שבנסיבות הכלכליות שהמשק נמצא בהן נדרשת מחשבה.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, עקב המורכבות – זה אחד הפרקים היותר מורכבים שמתקיימים שבו אתה יכול למצוא את עצמך שלא קיימת דיון בעוד עניין, בעוד נושא, ואתה נמצא תחת לחץ של זמן – אנחנו באים לברך אבל עלולים למצוא את עצמנו מקללים כמאמר חז"ל.

איתן כבל: בשורה התחתונה, אני מבין מאיפה זה בא.

איתן כבל: אני גם אומר שאינני מתנגד עקרונית לתפיסה.

איתן כבל: אני רק אומר את זה לך ולחבר הכנסת עודד פורר – שלושתנו מלווים מקרוב את החוק – אני רוצה שנחשוב על זה טוב, אני רוצה שגם ניפגש על העניין הזה, ואני לא בא ממקום של לא.

איתן כבל: אני אומר את זה.

איתן כבל: אני סבור שכן צריך לבצע שינויים בעניין הזה, אבל הלו"ז הזה יגרום לנו למצב שבו אנחנו יכולים להכניס את עצמנו לכאוס ולא לזה התכוונו.

עודד פורר: אני מסכים אתך.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רק רוצה לחדד לגבי סעיף 41, גברתי היועצת המשפטית אתי בנדלר, אין כוונה שעכשיו אנחנו ניכנס - - - כן יוכל או דברים כאלה, לא.

יואב קיש: הדבר היחידי שחשוב לנו, שתהיה החזקה של 100% אפשרית בסעיף 41, ולא תהיה סיטואציה בערוץ זעיר שבגלל זה אנחנו - - -

<אתי בנדלר: אדוני, לא דובר על כל זעיר, והוועדה כבר הצביעה על כך, מראה לי עכשיו נעמה, זה דבר אחד.

<אתי בנדלר: דבר שני, היא הצביעה על כך שמדובר, האפשרות להחזיק 100%, רק על ערוץ זעיר שהיה קודם לכן ערוץ ייעודי, לא על כל זעיר.

<דנה נויפלד: והוועדה אמרה כל עוד הוא נשאר במבנה בעלות הזה, נכון?

<אתי בנדלר: וכל עוד הוא נשאר - - -

עודד פורר: לא, זה לא מדויק.

<אתי בנדלר: כן, לדעתי כן, אנחנו כתבנו את זה.

עודד פורר: כי בדיוק עלה העניין של איזה שינוי מבנה.

עודד פורר: מחר יבוא משקיע - - -

יואב קיש: הוא יכול.

<אתי בנדלר: לא, מבנה הבעלות זה משהו אחר.

<דנה נויפלד: אם הוא רוצה למכור את זה למישהו אחר אז למה שלא יעמוד בכללים של הבעלויות?

<דנה נויפלד: הרעיון הוא שעכשיו אתה לא תעשה אותו מפר.

<דנה נויפלד: הם באו ואמרו אז בדיון: רגע, יש לי מחזיק שהוא 100%, אם אני נכנס להוראות החוק יוצא כאילו אני מפר, אבל אם מחר הוא רוצה להעביר בעלות למישהו אחר, למה לא?

עודד פורר: ו-100% אז הוא יוכל?

<דנה נויפלד: לא, הוא יצטרך לעמוד בכללי הבעלות, כמו כל - - -

<אתי בנדלר: אומרת דנה שצריכים לראות אותם במקרה כזה כערוץ זר, חדש.

יואב קיש: ערוץ 9, בבקשה.

<דב אברמוביץ: אני לא בטוח שזה מקרי שהערוצים הייעודיים כיום מועסקים על ידי גורם יחיד.

<דב אברמוביץ: יש בעיה כלכלית למישהו שירכוש מניות מיעוט בחברה כזאת.

<דב אברמוביץ: האפסייד לא מספיק גדול כדי שמי שירצה לקנות 24% או 17% - - -

יואב קיש: אבל אנחנו בונים מלכתחילה מנגנון של זעיר, הבא בתור מתחיל ככה.

<דב אברמוביץ: לכן נדמה לי שהרעיון הזה נכון לגבי ערוצים זעירים בכלל, זה לא הייעוד של הוראת מעבר - - -

עודד פורר: כל עוד הוא שומר על הייעוד שלו.

עודד פורר: כל עוד הוא שומר על הייעוד שלו ולא מעביר בעלות, זה מה שדיברנו אז.

עודד פורר: כי מה אמרנו?

עודד פורר: אמרנו: תראו, זה נכון, אם הוא לא שומר על הייעוד שלו והוא נכנס לשחק במשחק הכללי אז אין בעיה, אבל כל עוד - - -

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר לך מה הבעיה, חבר הכנסת פורר.

<אתי בנדלר: קודם כל, מתגבשת כאן הצעה, שאינני יודעת אם היא תתקבל או לא, אבל לשנות בכלל את ההגדרה כך שלא ידובר בכלל על שמירת ייעוד, אז אני לא יודעת - - -

עודד פורר: אז על מה אנחנו מדברים פה?

יואב קיש: איפה משרד האוצר פה?

יואב קיש: זה משהו ששמעתי מכם במקור.

עודד פורר: דיברנו על זה פה.

יואב קיש: אני רוצה להקל רגולציה, אני רוצה שבעניין הזה יהיה חד וחלק ברור שלא נצטרך להיכנס ולפשפש בקרביים של הערוצים, גם מבחינת רגולטור בעניין הזה.

יואב קיש: לדעתי זו היתה מטרת החוק ועל זה אני הולך להציע הצעה מסודרת.

יואב קיש: לגבי הנושא הזה, אמרנו שלאותם ארבעה שחקנים אנחנו מאפשרים להיכנס ב-100%, זה נאמר בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: הנושא השני שעלה פה - - -

<דב אברמוביץ: נדמה לי גם לזעירים - - -

יואב קיש: אבל אז אני אומר, בצדק:

יואב קיש: למה אני עושה לעצמי בעיה עם זעיר – וזה לאמירתך – שאם אני מתחיל אותו - - -

<דב אברמוביץ: השאלה אם זאת בעיה.

עודד פורר: אבל, יואב, אתה הולך צעד קדימה שניים אחורה.

עודד פורר: הרי דיברנו על זה שנתנו פה הקלות משמעותיות - - -

<דב אברמוביץ: אדוני, הבעיה היא מה אחרי חמש השנים.

<דב אברמוביץ: זאת הבעיה.

עודד פורר: תראה, נתנו פה כל מיני הקלות לערוצים הזעירים הייעודיים, שההקלות האלה גם נתקפו כאן בוועדה, נתקפו על ידי חלק מהיושבים כאן, נתקפו גם על ידי משרד האוצר, על ידי משרד המשפטים: מה פתאום אתם נותנים להם פטור כזה או פטור אחר, ואמרנו שהפטור הזה ניתן, חלק מהעניין, מתוקף הייעוד שלהם ומתוקף היותם ייעודיים.

<דנה נויפלד: אבל ההקלה הספציפית הזאת היתה בגלל שנאמר - - -

עודד פורר: אני לא מדבר על ההקלה, אבל היו גם הקלות אחרות.

עודד פורר: אם אתם עכשיו מורידים את הייעוד אז - - -

יואב קיש: אבל לא מורידים את הייעוד.

<אבי שמידט: לא מורידים את הייעוד, רק מגדירים אותו מחדש.

יואב קיש: עודד, ברור שלא.

עודד פורר: חבר'ה, אני לא יודע, רצים פה כל מיני דברים באוויר.

יואב קיש: אני רוצה לחתוך את זה.

<מירי נאור אליאס: אני רוצה לחדד את השאלה של דב כי אם הוא הבין נכון אז יש פה בעיה.

<מירי נאור אליאס: אתה אומר שזה יחול רק על הערוצים שהיו ייעודיים בעבר, ועכשיו, גם אם הם יחליטו להיות זעירים או גם כשתסתיים הוראת המעבר, עדיין עליהם זה יחול?

יואב קיש: נכון.

<מירי נאור אליאס: בסדר, זה מה שהוא אמר ורצינו לוודא.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: השאלה היתה כזו: אם אתם מעבירים בעלות, האם אתם יכולים למכור את ה-100% לגורם אחר?

יואב קיש: זו השאלה.

<דנה נויפלד: לא, האם זה נכון לתת להם את ההחרגה, כי ההחרגה נולדה בגלל המצב שהם מצויים בו היום.

יואב קיש: כל עוד הרי לא שיניתם את מבנה הבעלות אין בעיה, בין אתם בקטגוריה של זעיר ייעודי או עברתם לקטגוריה של זעיר, פה אין בעיה.

יואב קיש: הנושא שפה עכשיו לדיון – ופה, עודד, תסתנכרן אתי – גם אם הם מוכרים 50% אין בעיה, אבל מחר רוצה לצאת מהעסק בעל העסק והוא רוצה למכור את ה-100%, הם אומרים, בצדק: בעסק כזה אי אפשר להישאר בעל מניות מיעוט.

יואב קיש: אז השאלה אם אנחנו מאפשרים עדיין.

יואב קיש: אפשר להגיד: כל עוד הם עדיין במסגרת זעיר ייעודי.

עודד פורר: זה מה שאמרתי מהתחלה ואז אמרתם לי שאתם חושבים לבטל את הייעוד.

יואב קיש: נכון, צודק.

<זיו מאור: התשובה לשאלה שהיושב-ראש שואל תלויה בשאלה למה מלכתחילה קיימת הרגולציה הזו והתשובה היא שבעבר ערוצי הטלוויזיה היו משאב מוגבל והמטרה היתה לחלק אותם לכמה שיותר גורמים.

<זיו מאור: כרגע ערוצי טלוויזיה כבר לא משאב מוגבל - - -

יואב קיש: לכן אין בעיה שזה יהיה 100% פתוח לכולם.

<זיו מאור: בוודאי.

יואב קיש: זיו, אני יכול להגיד לך שאולי גם אני הייתי רוצה כך אבל אנחנו חיים בעולם מדורג, ממצב שהיינו ב-51 אנחנו עולים ל-74.

<זיו מאור: אוקיי, אני רק מצביע על הרציונל.

<אתי בנדלר: זה לא הרציונל היחיד, אני מצטערת, זיו.

<אתי בנדלר: זה לא הרציונל היחיד.

<זיו מאור: אני חייב להגיד שקראתי פרוטוקולים משנות ה-90' וזה הרציונל שהופיע שם.

חי שגב: אני רק מבקשת להבהיר לחברי הוועדה ולנוכחים, תראו, הערוצים הייעודיים פועלים מזה מספר שנים והם פועלים מתכונת אחרת.

חי שגב: אין שם מגבלת בעלות כמו שיש בברודקאסט.

חי שגב: גם הנושא של שידור חדשות מאוסדר בצורה קלה יותר, למה?

חי שגב: בגלל שהתפיסה היא שמדובר בערוצי נישה.

חי שגב: כלומר, כל עוד ערוץ שומר על ייעודו, ההנחה היא שהוא לא ברודקאסט.

יואב קיש: נכון, אני מסכים.

יואב קיש: הסיכום שלי הוא כזה – הצבענו על זה כבר או לא הצבענו?

<אתי בנדלר: הצבענו.

יואב קיש: אני אגיד לך מה הסיכום.

<אתי בנדלר: אם הסיכום שלך שונה עכשיו אז צריכים לעשות בקשה לדיון מחדש.

יואב קיש: רביזיה, מאה אחוז.

<דנה נויפלד: אני מצטערת שאני מקשה אבל הטענה היתה שיש קושי כיוון שהם עוברים לחוק הרשות השנייה והם לא עומדים בתנאי הסף ולכן מוצדק שלא לפגוע באופן פעולתם כיום.

<דנה נויפלד: אם הבעלים מוכר את הבעלות בחברה שלו ומעביר את זה לידיים אחרות, אני לא מצליחה להבין גם מה ההצדקה לעניין הזה.

<דנה נויפלד: ואני רוצה להגיד עוד משהו, אחר כך זה נהיה קשה יותר בגלל שאם הערוץ ישגשג – ויכולה להיות אופציה כזאת – ויהפוך להיות ערוץ ברודקאסט רגיל אז הוא פחות ירצה עוד להיפרד מהבעלויות שלו.

<דנה נויפלד: לכן, אם מעבירים בעלות זה הגיוני - - -

יואב קיש: דנה, הסיכום הוא כזה – ואני מבקש מהיועצת המשפטית לבדוק - - -

עודד פורר: צריך לשמור על הייעוד שלו.

יואב קיש: חבר הכנסת פורר, זה זורם עם קו המחשבה שלך.

יואב קיש: כל עוד הוא זעיר ייעודי הוא יכול לשמור על 100%, הוא גם יכול למכור ל-100%.

יואב קיש: כל עוד הוא זעיר ייעודי.

יואב קיש: ברגע שעברו חמש השנים, או שהוא בחר לעבור להיות זעיר, אז הזכות שלו למכור ל-100% נגמרה.

יואב קיש: זה הכול.

איתן כבל: או לתקן חקיקה.

<אתי בנדלר: כל עוד הערוץ הוא זעיר ייעודי יכולה להיות החזקת יחיד בשיעור של 100%.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: גם אם הוא, ללא שינוי בעלות, הופך להיות זעיר, גם בסיטואציה של זעיר – הרי אנחנו מדברים על שני מצבים שונים:

יואב קיש: מצב אחד - - -

<אתי בנדלר: כל עוד הוא זעיר או זעיר ייעודי.

יואב קיש: אבל צריך להבחין דבר אחד, יבוא זעיר חדש, הוא לא יכול להיות ב-100% מוחזק.

<אתי בנדלר: ברור.

יואב קיש: אני מדבר רק עליהם.

<אתי בנדלר: כל עוד מי שהיה בעל רישיון ערוץ ייעודי והפך להיות ערוץ זעיר או זעיר ייעודי, יכולה להיות החזקת יחיד בו בשיעור של 100%.

יואב קיש: נכון.

<אתי בנדלר: מרגע שהוא חדל להיות זעיר - - -

יואב קיש: זה ברור, אבל גם מהרגע שהוא חדל להיות זעיר ייעודי, אם הוא מוכר את החזקותיו, יהיה חייב - - -

<אתי בנדלר: זה לא משנה אם הוא חדל להיות זעיר או זעיר ייעודי - - -

יואב קיש: זה כן משנה.

יואב קיש: הוא יכול להישאר זעיר, הוא לא גדל להיות מעל זעיר, ועכשיו הוא מוכר את ההחזקות שלו בתור זעיר.

יואב קיש: יש שני מצבים שהוא יכול למכור את ההחזקות שלו: בתור זעיר ייעודי או בתור זעיר.

יואב קיש: אם הוא מוכר את ההחזקות שלו בתור זעיר ייעודי, יכול למכור ב-100%, כי אז הייעוד נשאר והוא יכול למכור.

יואב קיש: אם הוא בתור זעיר הוא כבר לא יכול.

<אתי בנדלר: בסדר, הבנתי.

<נתנאל סימנטוב: אחרי חמש שנים הוא לא יכול?

יואב קיש: אחרי חמש שנים אתם הופכים להיות זעירים כולכם, אלא אם יהיה שינוי חקיקה.

יואב קיש: אתם נשארים כבעלות יחיד, לא מחייבים אתכם למכור.

יואב קיש: אם אתם באים למכור לגורם צד ג', לא תוכלו למכור 100%, תוכלו למכור רק 74%.

<דנה נויפלד: הם יכולים למכור רק לא לאותו גורם.

יואב קיש: או שני גורמים שונים, לא יודע מה.

<מירי נאור אליאס: זה קצת בעייתי כי למעשה אנחנו נותנים פה איזשהו מסלול לערוצים הייעודים במשך חמש שנים לעמוד על הרגליים עם רגולציה קלה יותר, ואז, כשהם סוף סוף יצליחו לעשות את זה ואולי יגיעו לאיזשהו ערוץ עם איזושהי היתכנות והבעלים שלהם ירצה גם להחזיר חלק מההשקעה או למכור, יהיה לו איזשהו מוצר שאפשר יהיה לעשות אתו משהו, אז בעצם שם יש איזושהי מגבלה שהוא כן יצטרך להישאר עם חלק מהערוץ - - -

יואב קיש: המגבלה חלה היום על כל ערוץ זעיר חדש שנפתח.

<מירי נאור אליאס: נכון, אבל הם מכניסים ראש בריא למיטה חולה ביודעין.

<מירי נאור אליאס: הערוצים הקיימים נקלעו למצב הזה.

<רעיה עדני: לא, הם זכו במכרז.

<מירי נאור אליאס: הם זכו במכרז לפני הרבה שנים והמצב היה אחר ממה שהוא היום.

<מירי נאור אליאס: הטענה החוזרת שהם זכו במכרז באמת מיצתה את עצמה.

<מירי נאור אליאס: הם זכו במכרז, שידרו כמה שנים, הבינו שהמכרז הזה לא מאפשר להם לחיות ולכן אנחנו כאן, ואני חושבת שזה די ממצה את הטענה: הם זכו במכרז, עשינו עליה "וי", היא נאמרה, עברנו הלאה.

<רעיה עדני: לא, זה ממש לא ממצה את הטענה: הם זכו במכרז.

<רעיה עדני: מדובר במכרז שנותן זכויות עודפות למי שזכה בו.

יואב קיש: חבר הכנסת כבל, בבקשה.

איתן כבל: מירי, אנחנו יוצאים פה מגדרנו לסייע לכם, לא השארתם מקום על החבל כבר ואני אסביר למה אני מתכוון.

איתן כבל: אתם לא יכולים לעמוד על הרגליים, אנחנו באים עכשיו ומעמידים אתכם על הרגליים, המדינה, את אומרת לנו שעכשיו המדינה לא יכולה גם לבוא ולקבוע לכם את הכללים ליום שאחרי, ברגע שתחליטו למכור בכלל?

איתן כבל: בנקודת המוצא הזאת, אני מביט בכם כמי שרוצה בטובת

איתן כבל: כם אבל כבר - - -

יואב קיש: זה בהחלט בלב המעטפת.

יואב קיש: חמש שנים מהיום, אם תהפכו להיות זעירים, מן הסתם יבואו עוד משקיעים שאולי ירצו להיות ותמכרו חלק.

יואב קיש: אתם תהיו ערוץ מסחרי, גם כמות ההכנסות תהיה אחרת, ואם תרצו למכור אז שיהיו שני גורמים שיקנו, כמו כל ערוץ זעיר אחר.

איתן כבל: או שיהיה חבר כנסת מהליכוד, תגידו לו לשנות את החוק.

יואב קיש: זה לא יעזור, כבל, אני כבר מתכנן קריירה אחרת.

יואב קיש: אנחנו צריכים להצביע על זה או שזו רביזיה?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת לומר לך.

<אתי בנדלר: רביזיה אי אפשר לעשות כרגע.

<אתי בנדלר: אנחנו נבדוק לישיבה הבאה, אם היתה הצבעה והיא תואמת למה שתוקן שם אז אין צורך לעשות שום דבר, אם יסתבר שהיתה הצבעה על חלק או על משהו אחר - - -

איתן כבל: העיקר שהבנו את העיקרון.

יואב קיש: חברים, הערוצים הזעירים ייעודיים, אני רואה שאתם מנהלים דיון פורה שם ביניכם, האם בזאת מיצינו את סעיף 41 או שיש שאלות לסעיף 41?

<נחשון אקסלרד: 41 מיצינו.

<מירי נאור אליאס: לא, לא מיצינו.

<מירי נאור אליאס: סעיף 41(ג).

<נחשון אקסלרד: מקבל זיכיון לשידורי רדיו וזה לא היה לנו תחת חוק התקשורת.

יואב קיש: נכון, אני רוצה להתייחס.

יואב קיש: יש מגבלה בחוק הזה למי שהיה ערוץ מסחרי להשתתף במכרז לזיכיון לשידורי רדיו.

יואב קיש: אני לא רואה את ההיגיון של המגבלה הזו, בטח לא הציבורי של השוק, כשמדובר בערוץ זעיר.

יואב קיש: אני דווקא חושב שערוץ זעיר יכול למנף את עצמו ולהיות שותף גם בערוצי רדיו בגודלו היחסי ולייצר איזושהי נוכחות שתאפשר לו להיות יעיל יותר.

יואב קיש: גם במצב הקיים הם מחזיקים בחלקם ברדיו.

<נגה רובינשטיין: המצב הקיים לפי חוק התקשורת.

<נגה רובינשטיין: חוק הרשות השנייה – מדובר בחקיקה נפרדת.

<נגה רובינשטיין: אם אין היגיון בתוך חוק הרשות השנייה למנוע - - -

יואב קיש: לא אמרתי אין היגיון, אמרתי: אין היגיון לערוץ זעיר.

<נגה רובינשטיין: ברור, הכלל שלי הוא ערוץ זעיר אלא אם אני אומרת במפורש: ערוץ מסחרי לא זעיר.

<נגה רובינשטיין: אבל, אי אפשר להגיד: זה מה שהיה ולכן זה מה שיהיה מכיוון שמדובר בדברי חקיקה אחרים ומדובר בערוץ שלא יהיה מיועד דווקא לפלח אוכלוסייה מסוים אלא לכלל הציבור, ולכן השפעתו היא משמעותית יותר.

<נגה רובינשטיין: אם ברדיו זה נראה לכם שולי וזניח אז זה שולי וזניח באופן רוחבי.

יואב קיש: לא אמרנו.

יואב קיש: קודם כל, אני מאוד שמח לשמוע את ההתנגדות של עו"ד נגה רובינשטיין כי יש פה תחרות, זה סימן שיש תחרות וזו המטרה שלנו.

יואב קיש: אני לא רואה שום סיבה למנוע מערוץ זעיר וגם זעיר ייעודי - - -

<נגה רובינשטיין: אגב, אנחנו הרי מכשירים מצב קיים.

<מירי נאור אליאס: בערוץ 24 התייחסנו לחוק התקשורת - - -

יואב קיש: סליחה, זה לא ויכוח ביניכן.

יואב קיש: אני מדבר על ערוץ זעיר בכללותו.

יואב קיש: מחר יבוא מישהו ויקים ערוץ זעיר, הוא יחליט שהוא רוצה להיכנס לשוק התקשורת, הוא הרי קטן – אני לא מדבר על מישהו גדול, קיים, כי אז הוא במקום אחר, ריכוזיות וכו' – הוא רוצה להיכנס לערוץ זעיר, לרדיו, אם עכשיו מישהו ממנף את זה, בעיני זה רק טוב, זה רק יחזק את התחרות ואני לא רואה פה שום בעיה.

<אלידור בליטנר: המגבלות של בעלויות צולבות מדברות על ריבוי במות.

<אלידור בליטנר: השוק שאנחנו מסתכלים עליו בעולם הבעלויות הצולבות הוא שוק הרעיונות.

<אלידור בליטנר: אנחנו לא מסתכלים באופן נפרד רק על טלוויזיה מסחרית, ורק על פלטפורמות רב ערוציות, ורק על עיתונים ורק על רדיו, אנחנו מסתכלים בדיוק על ההחזקה הצולבת גם בפלטפורמה וגם בערוץ מסחרי, גם בעיתון וגם בערוץ מסחרי, גם בערוץ מסחרי וגם ברדיו.

<אלידור בליטנר: הרעיון הוא שזה לא יגביר תחרות אלא בעצם אנחנו אומרים: אותו קול ישמע גם בפלטפורמה הזאת וגם בפלטפורמה הזאת.

יואב קיש: משרד האוצר, בבקשה.

<רעיה עדני: יותר מזה, אני חושבת שגם כלכלית זה נותן יתרון תחרותי משמעותי בגלל היכולת לעשות כל מיני הסדרים מול מפרסמים וכל מיני הסדרים מול טאלנטים ודברים כאלה.

<רעיה עדני: זה נותן יתרון תחרותי משמעותי לערוץ קטן ואני לא מבינה את ההצדקה ליתרון התחרותי הזה לעומת שאר הערוצים.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: הוא קטן ואני רוצה שהוא יגדל, זו בדיוק הסיבה.

<רעיה עדני: אבל הבעיה היא שהוא עושה שימוש בפלטפורמה אחרת לחלוטין, שהיא לא ערוץ טלוויזיה, שזה הרישיון שאתה נותן לה.

<אלידור בליטנר: שהיא גם יכולה להיות לא קטנה אלא חזקה.

איתן כבל: אני אגיד לך מה מפריע לי, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: הרי ממה נפשך?

איתן כבל: אנחנו פה כיוונו לעזור למי שנאנק ורוצה להתקדם.

איתן כבל: אם תחנת רדיו היתה ההוא שרץ עם המיקרופון ועושה לעצמו רמיקס - - -

יואב קיש: אבל זה מינוף, אתה לא יכול להתעלם מזה שזה ממנף.

איתן כבל: תראה מה אתה מבקש ממני – מצד אחד אתה בא ואומר לי: הוא חלשלוש, צריך לעזור לו, צריך ללכת לקראתו, אבל יש לו גם כסף להשקעה ברדיו, קטן, שעה ביום - - -

<בסאם ג'אבר: וזה רדיו אזורי.

<אתי בנדלר: רדיו אזורי זה דבר נורא חזק, נו, באמת.

איתן כבל: חברים, תסלחו לי.

איתן כבל: אני באמת, אמיתי, לא עושה הצגה, אני יוצא מגדרי ואמרתי שבמה שתלוי בי אעשה הכול, אפילו יותר ממה שאני מאמין, כדי לסייע לערוצים הקטנים האלה - - -

יואב קיש: לא רק אלה, דרך אגב.

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: בסדר גמור, אני מבין עניין.

איתן כבל: גם אלה – בשביל הפרוטוקול ולבג"ץ – גם אלה שירצו לבוא מבחוץ.

איתן כבל: עזוב את זה, אני לא במקום הזה, אני לא מדבר פוליטיקה.

איתן כבל: אני מדבר במאמץ הנפשי הענייני המקצועי שאני שם על השולחן כדי לגרום לאלה שאנחנו אומרים שהם בבעיה, עושים להם חקיקה מיוחדת.

איתן כבל: מצד שני, אתה בא ואומר לי בכובע השני: אני אעזור לו להתפתח יותר.

איתן כבל: אני אומר: סליחה, תתפתח במה שקיבלת ממנו את ההטבה, תנסה להיות מזעיר קטן זעיר גדול.

יואב קיש: אני לא מסכים.

איתן כבל: מותר לך לא להסכים אבל זה ממש בהתנגשות.

איתן כבל: אני אומר לך באמת, זה אפילו מעורר אצלי - - -

יואב קיש: אני רוצה לשאול לגבי המצב הקיים לערוצים הזעירים.

<נחשון אקסלרד: על זה אני רוצה לדבר.

<נחשון אקסלרד: איתן, זה באמת מכוון הרבה אליך מכיוון שבסוגיה הזאת אתה לא צריך לצאת מגדרך כדי לעזור.

<נחשון אקסלרד: כל מה שנאמר פה בוועדה מתחילת הדיונים זה שאנחנו רוצים להגיע למצב שלא יהיו על הערוצים הייעודיים שהיו תחת שוק התקשורת, בעוברם למועצת הרשות השנייה, מטלות או דברים שמכבידים עליהם לעומת מצבם הקיים תחת חוק התקשורת.

<נחשון אקסלרד: בחוק התקשורת - - -

יואב קיש: זה נאמר על ידי.

<נחשון אקסלרד: נאמר בפירוש, היושב-ראש אמר את זה ולא פעם אחת.

יואב קיש: נכון ולא נסוג מאמירתו.

<נחשון אקסלרד: תחת חוק התקשורת, תחת רישיון הערוץ הייעודי שהיה לערוצים הייעודיים בחוק התקשורת, לא היתה שום מניעה שבעלים של ערוץ ייעודי יוכל להתמודד גם על מכרז של רדיו אזורי מכוח מכרזים של הרשות השנייה.

יואב קיש: התמודדתם, מי שיש לו רישיון?

<נחשון אקסלרד: עוד לא יצא, אנחנו מחכים שיצא מכרז.

<נחשון אקסלרד: אבל כשאנחנו עוברים לחוק הרשות השנייה, הזכאות הזאת שהיתה לנו מכוח חוק התקשורת מבוטלת בגלל חוק הרשות השנייה.

יואב קיש: איתן, מה הקשר ל-100,000?

יואב קיש: יכול להיות גם עשרות מיליון השקעות בערוץ ולוקח זמן בשוק הזה לייצר לעצמך הכנסות ולגדול.

<דנה נויפלד: יש מישהו שיש לו בעלויות צולבות עכשיו?

יואב קיש: יש מישהו שיש לו היום בעלויות צולבות?

<שרית הכט: אני – 24.

יואב קיש: רדיו.

<שרית הכט: מה זה "רדיו"?

<שרית הכט: יש בעלויות צולבות ויש בעלויות צולבות.

<שרית הכט: אני, בשביל שיאשרו לי את הבעלויות הצולבות, הייתי צריכה לעשות פליק פלאק לאחור, ושיאשרו לי 75%, ועכשיו פותחים את זה לכולם ואני נשארת עם כל ההחרגות?

<שרית הכט: איך זה הגיוני.

<דנה נויפלד: היא צודקת.

יואב קיש: את רוצה, את יכולה למכור את "קשת" ולצאת מהבעיה, אין בעיה.

<שרית הכט: אבל אני אומרת שאם פותחים בעלויות צולבות והם נשארים עם כל היתרונות ואני צריכה בשביל הבעלויות הצולבות לקבל סט שלם של מגבלות אז אני לא מבינה את ההיגיון.

<שרית הכט: הם נתנו לנו את האפשרות להישאר עם הבעלות הצולבת שלנו משום שאמרנו שאנחנו נשארים - - -

יואב קיש: שומרים על הייעוד.

יואב קיש: אז לצורך העניין גם אם הם שומרים על הייעוד - - -

<קריאות: - - -

<שרית הכט: לא, לא שומרים על הייעוד, אתה מטיל עלי מלא מלא מגבלות אחרות.

<שרית הכט: איזה יעוד?

<שרית הכט: אני צריכה להשקיע בהפקות מקור 21 מיליון שקל בשנה.

איתן כבל: יש הבדל גדול כשאתה יוצא למשחק ואתה אומר: אוקיי, מי שרוצה להיות ערוץ זעיר בא ואומר: אני אקיים תחרות, יהיה מכרז, מי שייקח את זה יוכל גם לעשות רדיו, יוכל לעשות גם - - -

<שרית הכט: בבקשה, אם פותחים לכולם אז פותחים לכולם.

איתן כבל: פה נקודת המוצא היא אחרת, אנחנו מתכנסים כאן כ-SOS, כתוב על הגג: SOS.

יואב קיש: אבל אני יכול להגיד לך שדווקא בתפיסה שלי, בשביל שיבואו זעירים, אם יבוא איש עסקים ויאמר: אני רוצה להיות שחקן עכשיו, לפתוח ערוץ מסחרי זעיר, אם הוא יודע שהוא יכול במקביל גם להתמודד על הרדיו האזורי וגם ללכת לערוץ זעיר, הסיכוי שהוא יעשה את זה הוא יותר גבוה, מה לעשות.

איתן כבל: יסלחו לי גם הערוצים הזעירים-ייעודיים ואלה, אני אומר לכם, אנחנו גם מעמידים את עצמנו בחשיפה.

איתן כבל: אני מרגיש שזה מאוד מאוד בעייתי כיוון שזה נראה כאילו אתה תופרת, אתה תופר איפה שיש לך קצת בעיה, כי נקודת המוצא – אני רוצה להזכיר לך חברי – היתה קודם כל לתת להם את החמצן שיוכלו לעלות למגרש כדי לחיות.

איתן כבל: אתה לא יכול תוך כדי תנועה להגיד: לא רק שאני נותן להם לחיות, אני עושה עוד פעולות שיכולות ועלולות להתנגש.

<אתי בנדלר: גם אמרת שלא תיפתח את הבעלויות הצולבות, אני מזכירה לך.

<שרית הכט: אני רק רוצה להגיד שהמחויבויות שלנו – שלא תהיה כאן טעות – זה לא רק 75% מוסיקה, זה השקעות של 21 מיליון שקל בשנה בתוכן, בשנה.

<קריאה: - - -

<שרית הכט: מאיפה?

<שרית הכט: מהרישיון שלי.

<נחשון אקסלרד: ערוץ זעיר?

<שרית הכט: אני 24 ואני נשארת עם זה.

<שרית הכט: בשביל שיאשרו לקשת להחזיק ב-24, אם פותחים את הבעלויות הצולבות אני מבקשת שיוותרו לנו על כל המגבלות ששמו עלינו.

<שרית הכט: לי לא היו שום מגבלות כאלה במסגרת מועצת הכבלים.

יואב קיש: נתנאל, בבקשה.

<נתנאל סימנטוב: אני רוצה לענות לדבריו של חבר הכנסת איתן כבל.

<נתנאל סימנטוב: החוק הזה, כמו שנאמר כאן גם על ידי ערוץ "הלא", נועד להקל רגולציה על הערוצים הזעירים-ייעודיים, איך שלא יקראו בהמשך.

<נתנאל סימנטוב: החשש שלנו הגדול היה מתחילת הדיונים שהמעבר ממועצת הכבלים והלוויין לרשות השנייה רק יעמיס עוד רגולציה ולא יוריד, וזה מה שקורה עכשיו לנגד עינינו.

<נתנאל סימנטוב: זה כבר קורה בפעם החמישית או השישית, בסעיף אחר סעיף, שבסופו של דבר התוצר של כל הדיונים הארוכים האלה יהיה שהגדלתם את הרגולציה על הערוצים הזעירים.

<נתנאל סימנטוב: לעניין הצולבות, צריך להזכיר, בשונה מ-24, שכאן מדובר על שני גופים קטנים.

<נתנאל סימנטוב: לא על גוף גדול.

<נתנאל סימנטוב: שניהם, גם ערוץ זעיר וגם רדיו אזורי, מדובר על שני גופים קטנים.

<נתנאל סימנטוב: אם התירו כאן לגוף מסחרי גדול להחזיק גוף קטן אז ודאי שלגוף קטן יהיה מותר להחזיק עוד גוף קטן.

יואב קיש: אפשר לשמוע את ההתייחסות של ההגבלים?

<נגה רובינשטיין: אם זו לא בעיה קיימת אז מה העניין?

יואב קיש: כי זה כן בעיה קיימת.

<נתנאל סימנטוב: היא נוצרת מהמעבר לרשות השנייה.

יואב קיש: אנחנו מגדירים את המגבלות של ערוץ זעיר.

יואב קיש: לערוץ זעיר יש היום מגבלה – כמו שלכם, כמו לגדולים – להשקיע ולהתמודד על רדיו אזורי או רדיו בכלל, וזו שאלה אם אנחנו משאירים את זה.

<בסאם ג'אבר: חבר הכנסת קיש, אני פגשתי את הממונה על ההגבלים העסקיים ודנתי אתה על הנושא הזה והיא אמרה לי שאין לרשות להגבלים עסקיים שום מניעה מהדבר הזה, להפך, היא אמרה לי גם שאם תהיה בעיה אפנה אליה.

חי שגב: אני רוצה להשמיע איזושהי דעה שהיא אולי לא פופולרית אז כל מי שעומד לקפוץ שיספור עד שלוש בבקשה וייתן לי לסיים את הטיעון כי אני הולכת לשחוט פה פרה קדושה והיא הבעלויות הצולבות.

חי שגב: לעניות דעתי המקצועית, כמי שעומדת בראש המועצה, ודעתנו זו הובעה יותר מפעם אחת, יש מקום לשקול מחדש את כל האיסור על בעלויות צולבות במדינת ישראל, בעיקר לנוכח העובדה שהאיום המרכזי בשנים האחרונות הוא לא בין הגופים הגדולים לזעירים, לזעירים-ייעודיים, אלא בין הזעירים-הייעודים, הזעירים והגדולים שלנו, שהם גמדים לעומת הגדולים שפועלים מסביב.

חי שגב: אני רק אומר כדי להשלים את הטיעון בצורה רצינית, שיחד עם זאת אני סבורה שהיה מקום כן לקיים הבחנה בין החזקות ריאליות ופיננסיות.

חי שגב: כלומר, לא להתיר את המצב שמתקיים היום שמאפשר החזקות ריאליות ופיננסיות ולכן מאפשר להחזיק בבנק ובערוץ טלוויזיה ולהגביל את זה רק לאמצעי תקשורת.

חי שגב: אז אני חושבת שלא צריך להיבהל מהעניין הזה של בעלויות צולבות ואולי אתם יכולים לשאת פה ברכה לכל השוק.

איתן כבל: יכול להיות שיש כאן עניין של בעלויות צולבות, לא התעסקתי עם העניין הזה והיחס שלי לא ממקום של בעלויות צולבות אלא ממטרת החוק, מה שכיוונו בתוך החוק ולאן אנחנו הולכים.

איתן כבל: אני אומר שאם למשל יש היום לערוץ 20 תחנת רדיו, או שהם מושקעים בתחנת רדיו היום, אני הייתי בא ואומר:

איתן כבל: לא אפגע - - -

יואב קיש: הבנתי שאין היום.

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: אני מנסה למצוא את נקודת האיזון בה אני אומר:

איתן כבל: אני לא מבקש להרע את מצבכם.

איתן כבל: דהיינו, אם יש לכם תחנת רדיו ואתם זעיר קטן אני לא אקום - - -

יואב קיש: אבל אתה יודע איפה ההסתכלות שלהם שונה?

יואב קיש: הם אומרים: נכון שעכשיו אין לנו, אבל כשהיינו תחת החוק הקודם יכולנו.

איתן כבל: אתה לא יכול לאחוז בחבל משני קצותיו וזה מה שאדוני עושה.

איתן כבל: אתה לא יכול לבוא ולדרוש מאתנו לבוא ולקבל כאן חקיקה שהיא לא פשוטה, גם לך לא וגם לא לי, בנסיבות מסוימות, ואתה אומר: אני לוקח את זה כי המצב הנוכחי מחייב את זה, בגלל זה אפילו לא ממתין לחוק ההסדרים ולחקיקה מסודרת שעושה את הדברים בדרך המלך, ואנחנו כולנו נרתמים, ובחלק מהדברים אני הולך אתך גם בדברים שלא תמיד מסתדרים עם תפיסת עולמי מאה אחוז, ואני בא מצד אחד מציל אתם, מצד שני מצ'פר אותם.

יואב קיש: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: כמה דברים: קודם כל, אני ממש שמחה לשמוע את יושבת-ראש הרשות לכבלים ולוויין מבחינה מקצועית באה ואומרת דבר כזה.

שרן השכל: יואב, אנחנו יודעים שבכלל רוב השווקים במדינת ישראל, יש עליהם עודף של פיקוח ורגולציה ובירוקרטיה ובאים הרגולטורים שנמצאים פה – שתיהן, יושבות-הראש – ואומרות את זה גם מבחינה מקצועית.

שרן השכל: נכון, אי אפשר לגעת במשהו אחד בלי ליצור אחרי זה איזשהו איזון ושיווי משקל בדברים אחרים, אתה זורק אבן ויש הד מאוד גדול שצריך לבוא ולטפל בו.

שרן השכל: אין מה לעשות, שוק התקשורת במדינת ישראל הוא מהמורכבים שיש במדינות מערביות ולכן צריך לבוא ולבחון אותו לעומק, לכן אנחנו מקיימים את כל הדיונים הרבים האלו על הנושא הזה.

שרן השכל: האם לבוא ולהסיר את ההגבלה הזאת, על הסעיף עצמו שבא ואומר שערוץ זעיר – ואולי אפילו צריך לשקול ערוץ מסחרי בכלל, ערוץ מסחרי שתחת הרשות השנייה – לא יוכל להשתתף במכרז אחר או במכרז של גוף תקשורת אחר, כולל רדיו, כולל כל הדברים שמגבילים אותם.

שרן השכל: הגיע הזמן אולי לבטל אותו.

שרן השכל: אז בואו נוסיף סעיף לכולם נבטל את זה.

יואב קיש: אומר איתן שזה לא המקום, זה הכול.

איתן כבל: לא טענתי כלפי – ההפך, אני חושב יותר מכולם פה, ואמרתי את זה, שכל השוק צריך רביזיה וטלטלה מקצה לקצה.

איתן כבל: העניין שכל הזמן מסתובבים פה עם טלאי ועוד טלאי ועוד טלאי עושה יותר גרוע מהמצב.

יואב קיש: היועצת המשפטית, בבקשה.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר שחברי הכנסת ובעצם כל היושבים כאן מתכנסים תחת אמירה אחת מאוד ברורה – אנחנו רוצים להפחית את הרגולציה בין היתר כדי להרבות תחרות, כדי שיהיו הרבה קולות, שיהיה פלורליזם בתקשורת שיאפשר לגורמים חדשים להיכנס.

עודד פורר: ישלוט העם בשלט.

<מיכל רפאלי כדוי: ולהוריד מחירים כי הרגולציה עולה כסף.

<אתי בנדלר: אבל יש לי תחושה שאנחנו עושים כאן איזשהו ניסוי בלי לדעת מה המשמעות שלו.

<אתי בנדלר: מפחיתים רגולציה, וטוב שכך, וצריכים להמשיך בתהליך הזה במסגרת חוק ההסדרים ובמסגרת חוקים נוספים, דיברנו על זה לא אחת ואני ודאי אשמח על כך, אבל בפועל אנחנו לא יודעים אם מה שנעשה ומה שמוצע אכן יביא מתחרים חדשים או שבסך הכול יחזק את הקיימים ואולי יאפשר לחלק מהם להתאושש מהמצב שלהם.

<אתי בנדלר: מה בעצם אתם מציעים כאן?

<אתי בנדלר: לאפשר לאלה שכבר קיימים בשוק לעשות איזשהו איחוד כוחות ולנקודת המוצא - - -

יואב קיש: לא, לכל זעיר דיברנו, שזעיר יוכל להיות במכרז לרדיו.

<אתי בנדלר: יוכל להישמע גם על הפלטפורמה הזו וגם על הפלטפורמה הזאת.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, לחזק אותו ובעצם לצמצם את האפשרות לתחרות אמיתית בין קולות נוספים כי זה אותו קול שיהיה.

יואב קיש: זה לתפיסתך, זה לא מדויק.

<אתי בנדלר: ואני רוצה לומר עוד משהו בהקשר הזה.

<אתי בנדלר: מתייחסים לרדיו אזורי כאילו איזשהו קול קטן.

<אתי בנדלר: כולנו מכירים, כל היושבים כאן בחדר, תחנות רדיו אזוריות שהן בהחלט לא קטנות ובעלות השפעה ופוליטיקאים מרבים להתראיין ולדבר שם.

<אתי בנדלר: אי אפשר להתייחס אליהן כאל גורם שלא משפיע על הציבוריות.

<אתי בנדלר: אז אם אתם באמת רוצים פלורליזם בתקשורת ואתם רוצים לתת הזדמנויות לגורמים נוספים להיכנס אז אל תצמצמו את זה לגורמים שכבר קיימים.

יואב קיש: תודה.

שרן השכל: אני מבקשת להכניס את ההסתייגות שהסעיף יבוטל.

יואב קיש: יש לנו את סעיף 41(ג)(1), שזה הסעיף שאנחנו מדברים עליו, אנחנו כרגע לא נצביע ולא נחליט עליו, נמשיך את הדיון בנושא הזה בישיבה האחרונה שתתקיים ביום שלישי ה-13.

יואב קיש: אני היום חייב לגמור משהו אחר.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: אני רוצה ליתר ביטחון להוסיף הסתייגות לחקיקה של ביטול הסעיף בחוק התקשורת על כך שאסור לכל גוף להשתתף במכרז אחר.

שרן השכל: זה הכול.

שרן השכל: ליתר ביטחון להשאיר את זה.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: לערוץ זעיר או כל ערוץ, גם הערוצים הגדולים?

שרן השכל: כל הערוצים, כולל המסחריים.

שרן השכל: אני רציתי להסביר גם למה, רק אתה לא נותן לי זמן לנמק את זה.

יואב קיש: אין זמן, אנחנו חייבים לסיים עד 16:00.

<מיכל רפאלי כדוי: חבר הכנסת קיש, אתה ביקשת עבודה בנושא בעלויות צולבות, למיטב ידעתי.

יואב קיש: כן, אבל אני ביקשתי את העבודה הזאת בהקשר של בכלל החזקות בתוך הערוצים המסחריים בינם לבין עצמם.

<מיכל רפאלי כדוי: לא, אנחנו שאלנו את זה למשל על החזקה של הוט ויס.

יואב קיש: גם על הוט ויס, נכון, אבל פה יש נקודה מאוד ספציפית על הרדיו שמופיעה בצורה מפורשת בהסכם.

יואב קיש: אני עובר לסעיף הבא שנתייחס אליו, לדעתי הוא גם באופן ברור בוטל אבל אני רוצה פשוט לפרוטוקול לעבור עליו.

יואב קיש: מירי, את הגשת את זה.

יואב קיש: מה רצית שם, ב-47א?

<מירי נאור אליאס: לפי איזה סדר אנחנו הולכים?

<לאה ורון: לפי הרשימות שהפצנו.

<לאה ורון: הפצנו את הרשימות שהעבירו ערוץ 20 ו"הלא".

<מירי נאור אליאס: יש כמה סעיפים שאני מבינה שבגלל מדובר בהתאמות אז אתה לא מדבר עליהם?

יואב קיש: רק במהות.

<מירי נאור אליאס: אוקיי.

<מירי נאור אליאס: ב-47(א) דרישה למתן ביטול - - -

יואב קיש: ו-(ב) אבל צריך להישאר, כללים בדבר תגובה הולמת.

<מירי נאור אליאס: זה קיים כבר בכללי האתיקה ולכן זה מיותר.

יואב קיש: אם זה קיים אז עזבי.

<מירי נאור אליאס: בסדר.

<מירי נאור אליאס: ו-47(א).

יואב קיש: אני מקריא את 47(א): "47.

יואב קיש: (א) מורשה לשידורים יבטיח כי בשידור בעניני היום שלתכנו יש משמעות ציבורית, יהיה ביטוי נאות לדעות שונות הרווחות בציבור".

יואב קיש: לדעתי זה מיותר בעקבות השינוי גם ב-5 ו-24.

<דנה נויפלד: זה אתיקה, זה לגמרי אתיקה.

<אלידור בליטנר: למה זה מיותר?

<אלידור בליטנר: זה דבר חשוב?

יואב קיש: זה גם בכללי האתיקה?

<דנה נויפלד: זה כלל אתי.

<אתי בנדלר: זו הוראת אתיקה אם יש משהו שיש לו משמעות ציבורית גדולה.

יואב קיש: אז אם זה באתיקה שיישאר באתיקה.

יואב קיש: למה אני צריך - - -

<קריאה: אבל אין לזה משמעות כלכלית, למה שזה לא יהיה?

<אלידור בליטנר: זה מאוד מאוד בסיסי, זה כלל אתיקה בסיסי ולכן זה מתאים לחקיקה.

<אופיר ביתן: יש לנו פה סעיף מסמיך מכוחו אנחנו קובעים כללים גם, זכות תגובה, איזון בין שידורים, זה סעיפים מהותיים, חשוב שהם יהיו בחוק.

יואב קיש: זה ברמת האתיקה של שידורים.

<אתי בנדלר: מדובר כאן על שידורים בענייני היום, לא סתם.

<מירי נאור אליאס: אופיר מתייחס ל-(ב) ואין לנו בעיה שהוא יישאר, פשוט היתה חפיפה.

<מירי נאור אליאס: אבל לגבי (א)?

יואב קיש: ב-(א) מדובר על שידורי וענייני היום, זה לצורך העניין אקטואליה וחדשות.

<אתי בנדלר: שיש להם משמעות ציבורית.

<מירי נאור אליאס: אבל המשפט שאומר "להבטיח דעות שונות הרווחות בציבור" – אני חושבת שהמועצה תוכל לחזק את דברי שהעניין מה זה "דעות שונות הרווחות בציבור" פותח את זה מאוד.

<מירי נאור אליאס: אחר כך באים הקראים וכל מיני כאלה שחושבים שדעתם רווחת בציבור וטוענים שמגיעה להם גם כן במה.

<אתי בנדלר: כשמדובר בתשדיר בענייני היום שיש לו משמעות ציבורית?

<מירי נאור אליאס: כמו שהיום אנחנו נתקלים בבעיה שיש מחויבויות לתת במה לכל הדעות הרווחות בציבור, אנחנו יודעים היום שזה מאוד בעייתי כי יש הרבה גופים, עמותות וכל מיני – אני אקרא להם "מיעוטים" – שטוענים שמגיעה להם במה.

יואב קיש: הרשות השנייה, איך מתמודדים היום מול הערוצים המסחריים בעניין הזה?

יואב קיש: בוא נשמע איך זה בא לידי ביטוי מול הערוצים המסחריים.

<אופיר ביתן: אנחנו בודקים את האיזון.

<אופיר ביתן: ככל שהשידור בענייני היום באמת לא מאוזן אנחנו אומרים, אבל, שוב, זה סעיף שהוא מאוד משמעותי.

<מירי נאור אליאס: מה שקורה הוא שגם היום יש לנו כזו מחויבות בכללים ברישיון - - -

יואב קיש: לענייני היום?

<מירי נאור אליאס: לא רק לענייני היום.

<אתי בנדלר: מה שיש לכם היום זה משהו אחר.

<מירי נאור אליאס: יש לנו מחויבות לתת במה למגוון הדעות הרווחות בציבור.

<אתי בנדלר: נכון, בענייני מורשת.

<מירי נאור אליאס: והוגש נגדנו בג"ץ - - -

יואב קיש: בענייני מורשת, זה לא המצב.

יואב קיש: תראי, אני מבין את הרגישות שיש לכם וכל מה שחוויתם - - -

<מירי נאור אליאס: אני אשמח אם היועץ המשפטי של המועצה גם יחווה את דעתו בעניין כי אני חושבת שזה לא העניין של הרגולטור, הם הלכו מעל ראשו של הרגולטור בעניין הזה.

<מירי נאור אליאס: המועצה טיפלה בזה, לדעתי בצורה שדי יכולה היתה להשביע את רצונם, ובכל זאת הם הלכו לבג"ץ ואנחנו מתנהלים מול בג"ץ, לא מול הרגולטור.

יואב קיש: אבל אני לא זוכר שמישהו הלך לבג"ץ נגד מישהו מהערוצים המסחריים על ענייני היום.

יואב קיש: זה שונה מהנושא של המורשת שהייתם מחויבים לו.

יואב קיש: מדובר על ענייני היום עם משמעות ציבורית, זה משהו מאוד מצומצם.

יואב קיש: זה חלק מכללי האתיקה, אני לא חושב שאפשר וראוי לגעת בזה.

יואב קיש: אני ממשיך לסעיף 49(א): הרשות רשאית ליטול, במועדים שתקבע, ממורשה לשידורים שהפר בשידוריו כלל מכללי המועצה או ששידר שידורים אסורים: (1) עבור כל דקה של שידור תוך הפרה– דקה אחת של תשדיר פרסומת; (2) עבור שידור תוך הפרה שארכו פחות מדקה.

יואב קיש: בקיצור, סעיף 49 מדבר על נטילת זמני שידור.

יואב קיש: הוא לא חל היום על הערוצים הייעודיים למעשה.

<מירי נאור אליאס: נכון, מכיוון שהיום - - -

יואב קיש: יש קנסות אחרים?

<מירי נאור אליאס: היום לערוצים הייעודיים אין מגבלה על זמן פרסום שניתן לשדר בשעה ולכן הסנקציה הזו לא רלוונטית.

יואב קיש: אז זה גם לא אפקטיבי כי אין מאיפה להוריד ואם באמת נגיע למצב שנחליט שלא יהיו מגבלת פרסומות, כמו שאמרתי קודם, על ערוצים זעירים אז הסעיף הזה לא יהיה רלוונטי.

<נגה רובינשטיין: זה סעיף שהוא ממילא לא רלוונטי מאז שיש עיצומים כספיים אז אפשר להוריד אותו לגמרי.

יואב קיש: לגבי ערוצים זעירים אני מעלה להצבעה את ביטול - - -

שרן השכל: לגמרי, לא?

יואב קיש: לא, רק לערוצים זעירים, כרגע אני מטפל בזעירים.

<נגה רובינשטיין: אבל למה אם זה סעיף לא רלוונטי?

יואב קיש: כי הגדרתי עכשיו בדיון שהנושא שלי הוא ערוצים זעירים.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את סעיף 49, שלא יחול על ערוצים זעירים.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: אתם יכולים לרשום ש-49 לא רלוונטי.

<נגה רובינשטיין: אולי פשוט היה צריך לחוקק חוק הערוצים הייעודיים במקום חוק הרשות השנייה?

יואב קיש: עוד רגע אני אוציא אותך.

יואב קיש: את לא תפריעי יותר.

יואב קיש: פעם הבאה שאת מתפרצת את יוצאת.

יואב קיש: אני עובר לסעיף 62א(א).

יואב קיש: "62א.

יואב קיש: (א) בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה לא יתקשר, במישרין או בעקיפין, בהסכם עם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה אחר או עם בעל רישיון לשידורי טלוויזיה אחר לענין שידור, רכישה, או הפקה של תכניות או שידורים אחרים, לרבות תשדירי פרסומת".

יואב קיש: פה יש לנו שאלה שיכולה להיות עקרונית – האם אנחנו רוצים לאשר לערוץ זעיר וזעיר ייעודי כן להיות מסוגל להתקשר עם מי מהערוצים המסחריים האחרים לטובת שיתוף פעולה כזו או אחר?

יואב קיש: האם היום זה קורה?

יואב קיש: אתם נעזרים בהם?

יואב קיש: אתם עושים משהו אתם?

<בסאם ג'אבר: אנחנו, בגלל שאנחנו בערבית, אז מעט מאוד.

יואב קיש: אני לא רואה סיבה למה לא.

יואב קיש: כמובן שאני רוצה להגיד שערוץ 24 יהיה מוחרג מהעניין הזה.

<שרית הכט: אני רוצה להתנגד.

<שרית הכט: אני חושבת שכל הרעיון כאן, עיקרון היסוד, היה מלכתחילה לא לפגוע בערוצים הייעודים ולאפשר להם לפעול.

<שרית הכט: מה שקורה בפועל זה שאם אנחנו מחריגים את ערוץ 24 – שמלכתחילה אני לא כל כך מבינה איך אפשר לעשות את זה אבל נניח את זה רגע בצד – זה הלכה למעשה הורג את ערוץ 24.

<שרית הכט: ערוץ 24 נקנה על ידי קשת מתוך הבנה שהסינרגיה עם קשת תוכל להועיל לערוץ 24 לחלוטין, יש סדרה של החלטות של מועצת הכבלים והלוויין שמאפשרת שידורים חוזרים של קשת, הפקות של קשת - - -

יואב קיש: בנושא מוסיקה?

<שרית הכט: בוודאי.

<שרית הכט: יש שידורים חוזרים של כוכב נולד - - -

יואב קיש: את אומרת שכל עוד את בייעוד שלך את בעצם בסיטואציה שאת לא מפרה את זה?

<שרית הכט: בוודאי.

<שרית הכט: קשת מפיקה ל-24, חד-משמעית.

<שרית הכט: זה מופיע גם בסדרת החלטות.

<שרית הכט: סעיף 21 לרישיון שלנו מגביל אותנו בצורה ברורה מה מותר ומה אסור לנו לעשות עם 24.

<שרית הכט: צריכה להיות הפרדת תוכנית בין הגופים, צריכה להיות הפרדה בין התוכן למסחרי, בין המסחרי למסחרי, סדרה שלמה של הגבלות.

<שרית הכט: אם 24 לא יוכל להפיק אצל קשת – דבר שנותן לו יתרון משום שקשת לא גובה ממנו רווח הפקה ועושה את זה יותר בזול – הוא לא יוכל להתקיים.

<שרית הכט: יתר על כן, בשנה שעברה הלך מנכ"ל ערוץ 24, עבר אצל כל הערוצים הקיימים, ביקש לקנות תוכניות שהוא יוכל לשדר אותן בערוץ 24, הם לא מכרו לו משום שזה גוף מתחרה, אז ממי הוא יקנה תוכניות אם לא מקשת?

<שרית הכט: בוודאי שהסינרגיה עם קשת היא משהו שמחזיק את 24.

יואב קיש: בבקשה, רשת.

<אילאיל לבנת: חברתי מקשת מדברת על סינרגיה בתוכן.

<אילאיל לבנת: סעיף 62א, אם אפשר לקרוא את הסיפה שלו, מדבר גם על הפקה, גם על שידורים וגם על פרסומות.

<שרית הכט: פרסומות אסורות עלינו גם היום לפי מועצת הכבלים והלוויין.

יואב קיש: אבל זה ישתנה.

<שרית הכט: אז אין בעיה.

<שרית הכט: אין לי בעיה שיחריגו אותי בפרסומות, גם היום אסור לי לפי הרישיון שלי.

יואב קיש: אז בואו ננסה למצוא פתרון.

יואב קיש: קודם כל בואו נרגיע את הטונים, אין כוונה לפגוע במצב הקיים, אני בפירוש רוצה לאפשר את המשכיות המצב, את זה אני יכול להגיד לכולם.

יואב קיש: מעבר לזה אני רוצה כן לאפשר לזעירים שיתופי פעולה כאלה או אחרים עם מי מהערוצים המסחריים, נראה לי סך הכול בסדר למי שהוא זעיר, אבל בוודאי ובוודאי שלערוץ 24 אני לא בא לקולא פה וגם לא לחומרא.

יואב קיש: בעניין הזה אני רוצה למצוא את דרך המלך.

<אילאיל לבנת: אדוני, יכול להיות שדרך המלך נעוצה בהחרגת הנושא של שיתוף פעולה בפרסומות, אני לא בקיאה בפרטי הרישיון של ערוץ המוסיקה ולכן אני לא יודעת להתייחס לנקודה הזאת.

<אילאיל לבנת: אני רק רוצה שיילקח פה בחשבון – ואפרופו הדיון שזה עתה הסתיים בנושא בעלויות צולבות – רשת כרגע מנועה מלהחזיק בעל רישיון אחר או להיות מוחזקת על ידי בעל רישיון אחר.

<אילאיל לבנת: רשת מנועה מלפרק או לחלק את ההשקעות שלה בשום צורה ואופן על גבי בעלי רישיונות נוספים והתוצאה יוצאת מאוד מאוד מאוד לא מאוזנת - - -

<שרית הכט: אנחנו מוכנים למכור את ערוץ 24 לרשת.

<אילאיל לבנת: שמעתי שאתם מוכנים למכור אותו, אתם בדיוק על סף למכור אותו, הפעם עם אופק של 15 שנה.

<נחשון אקסלרד: רשת לא היתה בעלת מניות ב"הלא" פעם?

יואב קיש: מועצת הכבלים והלוויין, אתם יכולים להתייחס לנושא ערוץ 24 וקשרי הגומלין עם קשת בהקשר לסעיף הזה?

חי שגב: צריך לומר שבמסגרת התנאים המועדפים שהעניק המחוקק לאותם נושאים ייעודיים ישנה כיום החרגה מאוד מאוד משמעותית בהרבה מאוד תחומים, דמי מעבר וכיוצא באלה.

חי שגב: ההחרגה הזאת היא אחת מההחרגות שהם נהנים מהן היום במסגרת מעמדם כערוצים ייעודיים.

יואב קיש: כשהם עדיין בתפקידם היום, האם הם באמת נעזרים – יש הגדרות ברורות?

חי שגב: כן, יש להם אפשרות - - -

יואב קיש: גם בנושא פרסומות?

חי שגב: לא, בפרסומות לא, בפרוגרמים כן, אבל גם במגבלות שמעוגנות בכללים והוראות, זה לא לגמרי פתוח.

<שרית הכט: הכוונה היא שאסור לנו פרסומות, נכון?

חי שגב: אסור להם פרסומות, כן.

יואב קיש: עכשיו אני שואל את הערוצים המסחריים: אם נשאיר את המגבלה בפרסומות וברמת התוכן נאפשר, זה משהו שנראה לכם סביר או גם כן בעייתי?

<אילאיל לבנת: זה לא ייצוג משותף.

יואב קיש: אני יודע, אני שואל את ערוץ 10 ואת רשת.

<דבורה קמחי: מבחינת ערוץ 10 ההחרגה היותר בעייתית נמצאת בסעיף (ג), וזו ההחרגה של חברת החדשות כי אז יוצא שחברת חדשות אחת גם משדרת במקרה בשני אפיקי טלוויזיה וגם תוכל להפיק לערוצים זעירים אחרים ולהגדיל את כוחה, בעוד שחברות חדשות אחרות מוגבלות.

יואב קיש: אז תכף נגיע ל-(ג).

יואב קיש: ספציפית לגבי מה שדיברתי עכשיו?

<דבורה קמחי: לגבי תוכן אין לנו בעיה.

יואב קיש: פרסומות ברור.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: רשת?

<אילאיל לבנת: בסדר, אפשר שהמגבלה תחול - - -

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: עכשיו לערוצים הזעירים.

יואב קיש: אם אנחנו נגביל את שיתוף הפעולה לא לפרסומות אלא רק לתוכן, זה משהו שנראה לכם מקובל?

<נחשון אקסלרד: כן.

יואב קיש: "הלא", לא שמעתי אתכם.

<בסאם ג'אבר: כן.

יואב קיש: אז נראה לי שמצאנו משהו שמקובל פה על כל השחקנים.

יואב קיש: בבקשה, איתמר.

<איתמר אביטן: אני מנסה להבין רגע לגבי ערוץ 24 ומה ההתחייבויות שלו לעשות תוכן ולהוציא בעצמו.

<איתמר אביטן: הרי כל הזמן באנו ודיברנו שאם יהיו בעלויות צולבות - - -

יואב קיש: זה הנושא עכשיו על הפרק?

<איתמר אביטן: כן, כי רשום פה בסופו של דבר שהם יוכלו לעשות רכישה, הפקות תוכניות בצורה משותפת, אז מה העלויות פה?

<איתמר אביטן: אנחנו צריכים לבוא ולדעת שערוץ 24 מחויב להוצאה כספית מסוימת וקשת מחויבים להוצאה כספית מסוימת ולא תהיה פה בעלות צולבת והוצאה ביחד.

<שרית הכט: המצב היום לא משתנה ויש לכל אחד מהם את המחויבויות שלו ויצוין רק ש-24 גם ממש עומד בהן.

<איתמר אביטן: אני לא אמרתי שהוא לא עומד בהן.

יואב קיש: התשובה היא כזו – המצב מבחינת מחויבויות של ערוץ 24 לא ישתנה.

<איתמר אביטן: איזו מחויבות יש ל-24 היום?

<שרית הכט: 21 מיליון הפקה בשנה.

יואב קיש: זיו, בבקשה.

<זיו מאור: האינטרס הציבורי שאליו נועד הסעיף הזה להגן במקור – להוציא סוגיית הפרסומות, כל התוכן שאיננו פרסומות הוא אינטרס של היוצרים.

<זיו מאור: החשש היה שהערוצים ישתמשו בחברות שידור אחרות כדי לעמוד במחויבויות ההפקה החיצונית.

<זיו מאור: על מנת למנוע את זה נאסר עליהם.

<זיו מאור: לדעתי, ההצעה – לבד מהחרגת הפרסומות, הותרת האיסור בתחום הפרסומות – לקבוע שלצורך העניין בתרחיש הכי הזוי לערוץ 10 לדוגמה יהיה מותר לרכוש תוכן מרשת אבל רכישה כזאת לא תיחשב רכישה חיצונית וכך תהיה תחרות בין הערוצים, נשמר האינטרס של היוצרים והמטרות העיקריות של הסעיף נפגעות והתחרות מתגברת.

<איתמר אביטן: אני רק רוצה לחדד שצריך להבין שהיום הם צריכים לעשות 20% מזמן שידור, ולכן אם אתה תגיד את זה מההכנסות גם לגביהם אז לא תהיה בעיה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד גם למסחריים וגם לזעירים, יש לנו שני נושאים שאני חושב שאנחנו יכולים להתכנס אתם, אחד לפי הבנתי היה ברור, והוא ש"לרבות תשדירי פרסומות" יורד.

יואב קיש: זאת אומרת, אין שיתוף פעולה בנושא פרסומת.

יואב קיש: אם צריך אפילו לא לכתוב "לרבות" אלא לכתוב "בהחרגת שידורי פרסומות" כדי שיהיה ברור מעל לכל ספק שאסור שיתוף פעולה בין מי מהגורמים בנושא פרסומות.

יואב קיש: זה אחד כדי לעשות יישור קו.

יואב קיש: הנושא השני הוא שמאפשרים שיתופי פעולה בעניין הזה בין כל השחקנים.

יואב קיש: פה אני גם אומר, יש פה מהלך שאולי אנחנו נותנים גם לשחקנים הגדולים לשתף ביניהם אם זה לא נחשב להם במחויבויות לתוכן.

<ליאור תמאם: אם זה לא מוריד מהמכסות.

יואב קיש: לא מוריד מהמכסות ולא נחשב.

<איתמר אביטן: אז אתה בסופו של דבר בונה פול אחד כשלא רצית לבנות פול כזה.

יואב קיש: זה רק בין הזעירים.

יואב קיש: חברים, יש לי התנגדות מהרשות השנייה ולכן ההחרגה היא לזעירים בלבד.

יואב קיש: אני לא נותן לגדולים.

יואב קיש: אתם, ערוץ 24, מוגדרים זעיר ולכן אתם, חוץ מהפרסומות - - -

שרן השכל: יואב, גם לגדולים.

שרן השכל: למה לא לגדולים?

יואב קיש: יש לך התנגדות ברשות השנייה.

<קריאה: אז שתנמק את ההתנגדות לפחות.

שרן השכל: הרשות השנייה לא מתנגדת, אין התנגדות.

<איתמר אביטן: מה זאת אומרת, קשת ורשת יפיקו ביחד תוכנית?

<ליאור תמאם: מה אכפת לך?

<איתמר אביטן: בטח שאכפת לי, כי אתה בונה פה פול כסף, למה שהיושב-ראש התנגד - - -

יואב קיש: לא, זה בלי המחויבויות הכספיות.

שרן השכל: אם הם מתחלקים בכסף - - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: בסמכות ובאישור שלה.

<איתמר אביטן: אדוני היושב-ראש, אתם יוצרים פה עכשיו סינרגיה בין - - -

יואב קיש: זה לא באישור.

יואב קיש: זה שזה באישור זה כבר קיים בסעיף (ב).

יואב קיש: בסעיף (ב) כתוב "על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאית המועצה לאשר".

<אופיר ביתן: לא, סעיף (ב) מדבר על בעלי הזיכיון באותו ערוץ.

<זיו מאור: סעיף (ב) הולך להיות, אם המהלך הזה מתקדם, רלוונטי רק לגבי פרסומות.

<זיו מאור: כלומר, במקרים חריגים תוכל הוועדה לאשר שיתוף פעולה גם בנושא פרסומות.

<זיו מאור: בתוכן שאין לו פרסומות, לפי ההצעה כרגע - - -

יואב קיש: פרסומות אני לא מאשר, לא באישור ולא שמאישור.

יואב קיש: לא יהיו פרסומות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: פרסומות אתה לא יכול לאשר גם בגלל שאנחנו רוצים - - -

יואב קיש: זיו, אל תעשו לי סמטוחה.

יואב קיש: חברים, אני רוצה להבהיר, אם אני מבין נכון, סעיף (ב) אומר שלמעשה למרות סעיף (א) שאוסר סעיף (ב) נותן אישור בהחרגה של המועצה, זה נכון?

יואב קיש: הבנתי נכון?

יואב קיש: התנהלתם פעם כך?

יואב קיש: יצא ביניכם שיתוף פעולה פעם כזה?

<אילאיל לבנת: יש חוות דעת של הממונה שיש נושאים – למשל בספורט, שידורי האולימפיאדה שהיו בזמנו, שרצו רצף שידורים ושיתפנו פעולה.

<אילאיל לבנת: זה התאים מאוד לתקופה שהיינו בחצאי שבוע וזה היה נדרש.

<נגה רובינשטיין: זה סעיף שנועד למקום שיש שני זכיינים באותו ערוץ, לא לסיטואציה שאתה מדבר עליה.

יואב קיש: אז זה לא מחריג?

<אופיר ביתן: לא, צריך סעיף ספציפי אם רוצים להחריג.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: חבר הכנסת איתן כבל, הצטרפת אלינו, אני רוצה להכניס אותך לעניינים.

יואב קיש: יש פה סעיף שמונע שיתוף פעולה בין השחקנים השונים בשוק ואומר שהם לא יעשו, לא שידורים, לא רכישה, לא הפקה, לא שום דבר.

יואב קיש: בגלל זה גם כתוב "לרבות תשדירי פרסומת".

יואב קיש: אמרנו: לזעירים אנחנו כן רוצים לתת שיתוף פעולה ואז בא ערוץ 24 ואמר: אני חייב את שיתוף הפעולה עם קשת, יש לי כללים מסודרים והכלל שלמעשה מונע את החיכוכים בין ערוץ 24 ושאר השחקנים הוא שבפרסומות אסור להם לעשות שיתוף פעולה.

יואב קיש: לכן הגדרנו קטגורית ששיתוף פעולה בין זעיר למסחרי יהיה מותר אבל לא בפרסומות, זה דבר ראשון.

יואב קיש: עכשיו באו ואמרו: למה לא לאפשר בין הגדולים, בינם לבין עצמם, שיתוף פעולה?

יואב קיש: זו שאלה.

יואב קיש: אז קודם אמרנו: נחריג מזה שכל שיתוף פעולה כזה לא יכול להיות כחלק מהמחויבויות, סוגה עילית או הפקות מקומיות, כי - - -

<ליאור תמאם: כל אחד חלקו.

יואב קיש: לא, זה לא קשור, זה לא יכול להיות, כי אז יכול להיות פה כל מיני: אני עושה לך, אתה עושה לי ונגמר - - -

<איתמר אביטן: אבל זה עדיין יכול להיות כי זה זמן שידור.

<איתמר אביטן: חבר'ה, זה לא הוצאה כספית.

<איתמר אביטן: הסוגה היא הוצאה כספית וזמן שידור שהם מחויבים.

יואב קיש: חברים,

<אתי בנדלר: זיו, אני מבקשת שתחזור שוב על ההצעה שלך.

<אתי בנדלר: אתה אומר: ניתן יהיה לבצע שיתופי פעולה ובלבד?

<זיו מאור: ובלבד שתוכן שהושג בשיתוף פעולה לא יחושב לצורך מחויבות תוכן כלשהו.

<זיו מאור: השאלה היא כזאת: אם לצורך הדוגמה קשת רוכשת תוכן מרשת כבית הפקה בלבד, רשת לצורך התפיסה הזאת איננה גוף שידור בכלל, היא בסך הכול מחכירה את האולפנים שלה.

יואב קיש: חברים, אני עוצר רגע את הדיון.

יואב קיש: א', זה דבר שצריך לחשוב עליו והרבה.

יואב קיש: אני צריך לסיים עוד שעה את הדיון בערוצים הזעירים.

יואב קיש: יכול מאוד להיות שזה משהו שאפשר כן גם לתת לערוצים המסחריים אבל הוא מורכב, יש פה את נושא היוצרים, יש פה הרבה מאוד מגבלות שאנחנו חייבים לשים אליהן לב.

יואב קיש: במסגרת לוחות הזמנים אני ממשיך כרגע.

<אתי בנדלר: היתה הערה בשקט של דנה שצריכים לשים לב אליה, שיכול להיות שיש גם עניין של שיתופי פעולה בין מתחרים, שצריכים לחשוב גם על ההיבט הזה.

יואב קיש: ולכן הנושא הוא רגיש.

יואב קיש: אני לא הולך לפתוח אותו כרגע כשהדיון שלי הוא על המגבלות של הערוצים הזעירים.

יואב קיש: אני מחדד, אנחנו מעלים להצבעה לסעיף זה את הדבר הבא: סעיף 62א(א) לא יחול על ערוצים זעירים ובהגדרתם גם זעירים-ייעודיים מלבד איסור שיתוף פעולה בנושא תשדירי פרסומת.

<איתמר אביטן: אבל גם בעלות צולבת.

<איתמר אביטן: כבוד היושב-ראש, אתה לא נותן פתרון ל-24.

יואב קיש: מה קשור לבעלות צולבת?

<איתמר אביטן: חבר'ה, אל תגידו לי מה קשור, אתם לא יכולים לחבר - - -

יואב קיש: הוא משתף היום פעולה, הם כולם מסכימים ואני משאיר את המצב בדיוק כמו שהיה היום.

איתן כבל: כמו שהיה, הוא לא משתנה, איתמר.

יואב קיש: היום אותו דבר, אתה סתם מגזים.

יואב קיש: איתמר, הוא היום משתף פעולה, מה הבעיה שלך עם המצב של היום?

יואב קיש: באמת.

יואב קיש: זה היום.

יואב קיש: אתה לא תגרום להם עכשיו לא לעבוד בגלל שאתה רוצה.

יואב קיש: הם עושים מה שהם עשו היום.

יואב קיש: איתמר, מספיק.

יואב קיש: הקראתי את הסעיף, אפשר להצביע מבחינתך?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני חוזרת שוב: סעיף 62א(א) לא יחול על ערוץ זעיר פרט לאיסור בענייני פרסומת.

יואב קיש: מי שבעד שירים את ידו.

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: סעיף 72, לפני שאנחנו מגיעים לפרסומות.

יואב קיש: מה עם הערבויות?

יואב קיש: תכף אני אדבר עליהן.

יואב קיש: יש את (ג), זה קשור גם לסעיף?

<דבורה קמחי: ברור.

יואב קיש: אז הוא נשאר בתוקף.

<דבורה קמחי: זה אומר שחברת החדשות יכולה להפיק תוכניות ולשתף פעולה עם ערוצים זעירים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל גם אתם יכולים לשתף פעולה.

<דבורה קמחי: לא, אנחנו לא.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: למה לא?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: בואי תגידי למה לא.

<דבורה קמחי: יש פה חברת חדשות אחת שמשדרת בשני ערוצי טלוויזיה ועכשיו נותנים לה אישור להפיק לכל הערוצים הזעירים.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: גם לך אבל, גם לך נותנים אישור.

<אתי בנדלר: לא, לא נותנים לה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מתכוונת שאם יש כזאת אופציה אז יש כזאת אופציה גם לערוץ 10.

<אתי בנדלר: יש לערוץ זעיר, לפי ההצעה, אופציה לשתף פעולה עם חברת החדשות של ערוץ 10.

<אתי בנדלר: מה שאומרת גב' קמחי הוא שיש שתי חברות חדשות למעשה היום: אחת של ערוץ 10, אחת קשת ורשת ביחד.

<אתי בנדלר: דהיינו, שני ערוצים מסחריים משתפים פעולה בחברת חדשות אחת.

<אתי בנדלר: באותה חברת חדשות שמשודרת בשני ערוצים יבוא עכשיו ערוץ זעיר ויעשה שיתוף פעולה עם אותה חברת חדשות.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שחברת החדשות הכי חזקה שמשודרת היום משני ערוצים - - -

יואב קיש: היא תקבל כוח יחסי יותר חזק.

<אתי בנדלר: היא תקבל עוד אפשרות - - -

יואב קיש: רגע, אני שואל את הערוצים הזעירים: אם אני מבטל את החופש להתחבר עם חברת חדשות, זה משפיע על התוכניות שלכם?

<דב אברמוביץ: דווקא היו ההסכמים בעבר להפקת תוכניות חדשות עם חברת החדשות של ערוץ 2.

<דב אברמוביץ: בזמנו, בתחילת הדרך, היתה לנו אפילו חובה לרכוש.

<אתי בנדלר: ועכשיו?

<דב אברמוביץ: עכשיו כבר לא.

<אתי בנדלר: אין כבר שיתופי פעולה?

<דב אברמוביץ: מפעם לפעם יש, כן.

<זיו מאור: אז יש יושב-ראש הגבלים עסקיים בשביל זה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: קודם כל, גברתי היועצת המשפטית, אני הבנתי מצוין את מה שאמרה עו"ד קמחי, אני רק אומרת שכמו שהם יפנו לערוץ החדשות, ערוץ 2, הם יכולים גם לפנות אליה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: יכול להיות שצריך להחריג ובעצם לתת יותר אפשרות לעשות שיתופי פעולה דווקא עם ערוץ 10 - - -

יואב קיש: אי אפשר, זה לא עובד.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: למה?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אם הם כבר עובדים ביחד אז אפשר להחריג את זה.

יואב קיש: אני לא יכול להכריח אותם עם מי לעשות, או שכן או שלא.

שרן השכל: יואב, אנחנו יכולים להוסיף בסעיף 62א(ב) – אם אנחנו מוחקים פשוט את המשפט: "אם שוכנעה כי יש חשיבות בהבטחת רצף תכני בשידורים", שזה לא רק עניין תכני – אנחנו נותנים לרשות השנייה אפשרות לאשר להם שיתופי פעולה וגם אם צריך - - -

יואב קיש: שרן, אנחנו מדברים על סעיף (ג), סעיף (ג) מחריג את החדשות ולמעשה נותן שיתוף פעולה בנושא החדשות.

שרן השכל: אז אנחנו רוצים כולל חברת החדשות, שתהיה אפשרות להם לאשר שיתוף פעולה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת שוב להסביר את עצמי ולהגיד שבמידה וחברת חדשות עובדת כבר עם שני ערוצים, אפשר להחריג את הפניה אליהם ואז באמת לתת אפשרות לערוץ 10 קצת לנשום.

יואב קיש: אז את רוצה שאני אגיד שאם חברת חדשות משדרת בשני אפיקים היא לא תוכל לעבוד עם ערוצים זעירים?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: כן.

<זיו מאור: אין סיבה.

יואב קיש: זה לא הגיוני, זה לא שוק חפשי.

<זיו מאור: המצב הוא מצוין, כאן מדובר בסעיף שנועד לפתור בעיה אחרת לגמרי - - -

יואב קיש: המצב הוא מאוד פשוט.

יואב קיש: חבר'ה, אני אתאר את המצב ועכשיו אנחנו נחליט: המצב בשוק הוא כזה שיש חברת חדשות שמשדרת בשני אפיקים ולכן יש לה נתח שוק ועוצמה יותר גדולה – זה ברור לכולם –וחוששים, אותו מתחרה, חברת החדשות הנוספת היחידה שמנסה להתחרות בה, שהסיטואציה הזו תאפשר לחזק השולט בשוק להיות עוד יותר חזק.

יואב קיש: הכי פשוט שיש בעולם.

<שרית הכט: קוראים לזה תחרות.

<שרית הכט: זהו עולם התחרות האכזר.

יואב קיש: ערוץ 10, בבקשה.

<דבורה קמחי: אני חושבת שההצעה של יו"ר הרשות היא הצעה מאוד נכונה ואפשר לכתוב: כל עוד אינה משדרת בשני אפיקי - - -

<שרית הכט: לא, אנחנו לא נוכל להסכים לזה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: מה זאת אומרת לא תוכלו להסכים לזה?

<שרית הכט: אני אומרת את עמדתי.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: מה זאת אומרת?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני לא מבינה.

<שרית הכט: אומר כל אחד את דעתו, אני אומרת את עמדת קשת.

יואב קיש: הבעיה שאם אנחנו משאירים את זה עכשיו זו גם לקיחת עמדה, זו הבעיה.

<זיו מאור: נכון, זו לקיחת עמדה, חד וחלק.

יואב קיש: אני לא רוצה מונופול בשוק.

<זיו מאור: לא יהיה מונופול.

יואב קיש: זה מונופול, זיו.

יואב קיש: אין תחרות בשוק החדשות, עם כל הכבוד.

<קריאה: חבר הכנסת קיש, אולי כדאי לשאול את עמדת הממונה?

<קריאה: היא בודקת את זה בימים אלה.

יואב קיש: בבקשה, רשות ההגבלים העסקיים.

<עמנואל ברכפלד: אני אתייחס בקצרה, אני רק רוצה להגיד שהחוק הזה לא גורע מחוק ההגבלים העסקיים.

<עמנואל ברכפלד: בכל שיתוף פעולה בהסכם בין מתחרים או שיתוף פעולה בין מתחרים שעלול לפגוע בתחרות הוא יצטרך ממילא לקבל את אישור הרשות.

איתן כבל: לפני שהוא מבצע?

<עמנואל ברכפלד: לפני שהוא עושה כל פעולה.

<זיו מאור: לגבי סעיף קטן (ג), היושב-ראש – בלי הסעיף הזה, במצב הקודם, שהיו שני ערוצים, היה אסור לחברת קשת לשדר תכנים של חברת החדשות ערוץ 2.

<זיו מאור: זה המצב הקודם.

<זיו מאור: עכשיו אנחנו שואלים בסעיף הזה שאלה אחרת לגמרי במצב החדש, האם לצורך העניין ערוץ "הלא", קם בבוקר אחד ואומר: אני רוצה לשדר חדשות, האם אני רשאי לרכוש מחברת חדשות 10 או מחברת חדשות 2 תוכן?

<זיו מאור: הסעיף הזה מאפשר את זה בלי אישור מראש, וזה נהדר כי זה מאפשר תחרות בין חדשות 10 לחדשות 2 על השאלה מי ישדר בערוץ "הלא".

<זיו מאור: היתרון שיש כרגע לחדשות 2 על פני חדשות 10 לא נובע מהעובדה שהוא במקרה משדר בשני ערוצים.

<זיו מאור: הוא נובע מהעובדה שלאורך שנות הקיום של שני הערוצים האלה, בתחרות ערוץ 2 הצטיין וערוץ 10 לא.

<זיו מאור: העובדה שהוא משדר בשני ערוצים - - -

יואב קיש: אבל גם מהפיצול.

יואב קיש: זיו, הוא התחזק עוד יותר מאז הפיצול, נו, באמת.

יואב קיש: אתה לא מכיר את שוק הטלוויזיה?

יואב קיש: זה לא הגיוני מה שאתה אומר.

<זיו מאור: בוודאי, דווקא בגלל שאני מכיר, אם ערוץ 10 רוצה להגדיל את טווח השפעתו - - -

<שרית הכט: אז עכשיו המחוקק מאזן את השוק?

יואב קיש: לא, אבל זה המצב.

<שרית הכט: אז אתם תמנעו מאתנו לשדר?

<שרית הכט: תתנו לערוץ 10 לשדר ולנו לא?

<שרית הכט: לא הבנתי את זה.

<שרית הכט: זו הזיה.

יואב קיש: אני מבין את הבעיה של נושא החדשות, בוודאי ובוודאי המורכבות הקיימת היום בשוק למשך שלוש השנים הקרובות.

יואב קיש: יש בעיה אמיתית בעניין הזה ואני לא הולך להיכנס אליה.

יואב קיש: שמחתי לשמוע את מה שאמר הממונה על ההגבלים העסקיים, שכל דבר ייבחן במסגרת העניין הזה ואז יילקחו כל השיקולים הרלוונטיים ולכן אני לא נכנס לעניין הזה.

יואב קיש: כל הסכם שיהיה – ואני מאחל שיהיו הרבה שיתופי פעולה לשתי חברות החדשות – ייבחן בעניין ההגבלים העסקיים.

יואב קיש: אני ממשיך.

<דבורה קמחי: אז אתה מאפשר לחברת החדשות, אתה משאיר את הסעיף - - -

יואב קיש: אני משאיר את זה בכפוף לבחינה של ההגבלים העסקיים.

<דבורה קמחי: אז אני רק רוצה להגיד לכם שאנחנו פנינו לרשות להגבלים עסקיים מכיוון שחברת החדשות משדרת מעבר לשידור המשותף שמותר לה על פי חוק, היא גם משמשת בית הפקה לרשת וקשת, והרשות הסכימה לכך והיא מאשרת.

יואב קיש: למי פניתם?

יואב קיש: לא הבנתי.

<דבורה קמחי: הממונה על ההגבלים העסקיים אישרה את זה.

<מירי נאור אליאס: אבל זה שוב דורש פניה וזה אומר שזו עוד פעם בירוקרטיה מיותרת.

<דבורה קמחי: זה דורש פניה וזה מאושר בפניה.

<מירי נאור אליאס: על כל תוכנית של חצי שהוא רוצה לקחת מהם הוא – אפשר להתייחס לנקודה לפני שמחליטים לגביה?

יואב קיש: לא, אנחנו ממשיכים.

איתן כבל: דבורה, אני רוצה להגיד לך את הדבר הבא, אני מבין את התחושה שלך כלפי הממונה על ההגבלים בעניין הספציפי הזה, אבל מצד שני, אין לצערי שום כלי שאני יכול להביא אותו בחקיקה שנותן מענה נקי, מענה נקי לך מבלי לפגוע בהם והפוך.

איתן כבל: אני חושב שבעניין הזה, גם אם קיבלה הממונה בעניין ספציפי שאינני מכיר אותו החלטה שאיננה תואמת את הרצון שלכם, אין זה אומר – הרי בסוף מה נקודת המוצא?

איתן כבל: מה הכוחות שפועלים בשוק, האם הכוחות האלה מונעים תחרות, כן או לא, והאם שיתוף פעולה של ערוץ 20, "הלא", או כל ערוץ אחר, אל מול אחת משתי הפלטפורמות האלה, מייצר החלשה על חשבונכם.

איתן כבל: אני בטוח שאלה דברים שמונחים לפתחה של הממונה, זה תפקידה.

<דבורה קמחי: ודאי שכן.

<דבורה קמחי: תראה - - -

איתן כבל: בסוף, אני אומר לך, דבורה, מישהו צריך הרי לקבל את ההחלטה.

איתן כבל: זה שנעשה את זה באופן שרירותי עלול לייצר מצב - - -

יואב קיש: שיפגע בתחרות אולי.

איתן כבל: שיפגע בתחרות אולי.

יואב קיש: לדוגמה, נניח ואתם בסופו של דבר תקבלו כן עבודה מהערוצים הזעירים ושיתוף פעולה שיהיה לכם טוב, אני לא רוצה למנוע את זה.

יואב קיש: מצד שני, יכול להיות שעם חדשות 2 הישנות, מה שנקרא, הממונה יגיד: סליחה, לא מקובל, ומשאיר לכם את הזירה.

יואב קיש: אז למה אני עכשיו צריך להיכנס לזה בחקיקה?

<דבורה קמחי: אני חושבת שמכיוון שהחקיקה יצרה מין יצור כלאיים שמאוד בעייתי בשלוש השנים הקרובות צריך להתייחס באופן שונה בתקופה הזאת, זה הכול.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: שמענו את דעתך ואני מצטער להגיד לך שבמקרה הזה לא הסכמנו.

יואב קיש: יש שלושה נושאים אחרונים.

<מירי נאור אליאס: מה בסוף?

יואב קיש: ממשיכים.

יואב קיש: יש לכם אפשרות לשתף פעולה בנושא חדשות בכפוף לממונה על ההגבלים העסקיים.

יואב קיש: שלושת הנושאים הנוספים – קפ"ע: ק' לקנסות, פ' לפרסומות ו-ע' לערבויות.

יואב קיש: אנחנו נדון רבע שעה על כל דבר וב-16:00 נסיים את הדיון.

יואב קיש: לגבי נושא הקנסות, היועצת המשפטית, סעיף 96(א), קנסות בגין הפרה.

יואב קיש: התמונה היא כזו: ברור שמדובר בערוצים זעירים ולא מדובר בערוצים המסחריים, ששם אין שום שינוי, אנחנו לא הולכים לגעת בשום שינוי לערוצים המסחריים, לכן מדובר בהפרות וקנסות על בעל תחנת שידור זעיר שהפר את השידור.

יואב קיש: מה הבעיה שלנו פה?

יואב קיש: שמחיר הקנס הוא הרבה יותר - - -

<אתי בנדלר: הקנס כאן הוא קנס פלילי.

<אתי בנדלר: מדובר כאן על העמדה לדין בבית משפט - - -

יואב קיש: אז מה זה "כפל הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין"?

<אתי בנדלר: זו תקרת הקנס שבית משפט רשאי להטיל.

<אתי בנדלר: אני עדיין לא מכירה אף כתב אישום שהוגש נגד מורשה לשידורים – אולי יש, אני לא יודעת.

<אתי בנדלר: אם יוגש כתב אישום נגד מורשה לשידורים או בעל זיכיון - - -

יואב קיש: אז רק על עבירה פלילית?

<אתי בנדלר: בוודאי.

<מירי נאור אליאס: זה לא מה שכתוב.

<מירי נאור אליאס: בחוק התקשורת היום גם הקנס הוא פלילי אבל הוא חל גם על הפרות של הרישיון, פשוט גזרו את גובה הקנס - - -

<אתי בנדלר: איפה זה כתוב?

<מירי נאור אליאס: אני מדברת על חוק התקשורת.

<דב אברמוביץ: המועצה מטילה קנסות בגובה הזה.

<מירי נאור אליאס: בגובה פי שבעה ממה שקבוע בחוק הפלילי.

<אתי בנדלר: מכוח מה?

<מירי נאור אליאס: בחוק התקשורת.

<אתי בנדלר: את מדברת על עיצומים כספיים?

<מירי נאור אליאס: כן.

<אתי בנדלר: אז אני רוצה להסביר משהו בהקשר הזה.

<אתי בנדלר: הסעיף הזה מתייחס אך ורק להרשעה בעבירה פלילית.

<מירי נאור אליאס: זה לא מה שכתוב אבל.

<אתי בנדלר: בנוסף לזה, ובלי קשר לנושא הזה, יש עניין של עיצומים כספיים שרשות מינהלית יכולה להטיל.

<אתי בנדלר: באופן כללי, זה עיצום כספי שרשות מינהלית שהוסמכה לכך רשאית להטיל על מפוקח שלה.

<אתי בנדלר: בכל המקרים שאני מכירה, למעט החריג היחיד כאן, ההסמכה להטיל עיצומים כספיים היא בחוק, עם הרבה מאוד סעיפים פרטניים.

<אתי בנדלר: ועדת הכלכלה תיקנה כבר הרבה מאוד חוקים שהתייחסו לנושא של הטלת עיצומים כספיים על ידי רגולטור.

<אתי בנדלר: המקרה החריג היחידי שאני מכירה הוא שהרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, ברישיונות שהיא העניקה למפוקחים שלה, לקחה לעצמה את הסמכות להטיל עיצומים כספיים וגם קבעה את גובה העיצום הכספי.

יואב קיש: ברישיון?

<אתי בנדלר: ברישיון.

<אתי בנדלר: הנושא הזה הגיע לבג"ץ במסגרת עתירה ובפסק דין – שלי יש עליו ביקורת אבל הוא בוודאי מחייב – בית המשפט העליון, בשבתו כבית משפט גבוה לצדק, אישר שלרשות השנייה יש סמכות לעשות כן.

<אתי בנדלר: אין ספק מבחינתי, כיועצת משפטית ברשות המחוקקת, שהדברים מחייבים עיגון בחקיקה, ראויים שיעוגנו בחקיקה, אני לא באה לכפור כרגע בפסק דין של בית המשפט העליון - - -

יואב קיש: אבל אני כמחוקק יכול לעשות את זה.

<דנה נויפלד: אין בעיה להוסיף פרק של עיצומים כספיים.

<דנה נויפלד: אתי מאוד אוהבת את זה.

<דנה נויפלד: זו הצעת חוק פרטית בלי דיון ובלי נוסח.

<אתי בנדלר: אני חושבת שראוי להסדיר את הנושא של עיצומים כספיים בחוק הרשות השנייה ואני קוראת, ולא בפעם הראשונה, לממשלה ליזום פרק של עיצומים כספיים בחוק כדי להסדיר את העניין.

יואב קיש: אם כך, למרות שאני אוהב לאתגר את בג"ץ, במקרה הזה אני לא אאתגר את בג"ץ.

<דנה נויפלד: בג"ץ לא אותגר.

יואב קיש: ואנחנו קוראים אם כך לרשות השנייה לא לשנות את מדיניות גובה הקנסות כפי שיש להם כמו שאמרנו עד עכשיו ולעשות הפרדה ברישיון גם בין ערוץ זעיר לערוץ מסחרי.

יואב קיש: בעניין הזה אני חושב שזה ברור ואם זה בשיקול דעת שלכם אז זו לפחות כוונתנו.

יואב קיש: לא ניכנס לזה בחקיקה כרגע, למרות שאת אומרת שהמחוקק צריך.

<אתי בנדלר: אני חושבת שראוי מאוד אבל זה פרק פרק, העיצומים הכספיים.

יואב קיש: לכן אני פונה לרשות השנייה ומסכם בזאת שבנושא הרישיון – לשמר את המדיניות הקיימת היום במועצה השנייה של הכבלים והלוויין.

יואב קיש: אז בנושא הקנסות אנחנו לא דנים יותר.

יואב קיש: עכשיו אנחנו דנים בכל מה שקשור לפרסומות, היקף פרסומות, הגבלת מכירת זמן שידור וכללים לתשדירי פרסומת.

יואב קיש: מתחילים בסעיף 85.

יואב קיש: אני רוצה להגיד מילה מקדימה לערוצים המסחריים הגדולים – זה יחול רק על הזעירים, כפי שאמרתי בתחילת הדיון, למרות ששמעתי חלק מהערוצים הגדולים שאולי חושבים שזה צריך לחול עליהם וחלק לא.

יואב קיש: אני לא נכנס כרגע לדיון בנושא הערוצים הגדולים.

יואב קיש: אם תרצו להגיב – דרך אגב, עו"ד נגה רובינשטיין, למרות שקודם התפרצת, ואמרתי לך, אני בהחלט שמח לשמוע את דבריך, הם דברי טעם, הם חשובים לי אבל לא בהתפרצות אלא בהרמת יד.

<נגה רובינשטיין: אני כל הזמן נרשמת אצל לאה.

יואב קיש: לא, לא להירשם, להרים את היד, אני רואה שאת רוצה לדבר על נושא ספציפי ואני נותן לך.

<שירה גרינברג: כבוד היושב-ראש, רק כדי להבהיר, אנחנו, בהצעת החוק הממשלתית, כן פטרנו גם את הערוצים המסחריים הגדולים.

יואב קיש: אני יודע, אמרתי.

<אתי בנדלר: בחוק ההסדרים?

<שירה גרינברג: כן.

<אתי בנדלר: מעולה.

<אתי בנדלר: ועל זה אין מחלוקת?

<אתי בנדלר: זה יהיה?

<שירה גרינברג: כן.

<אתי בנדלר: מצוין.

<דנה נויפלד: מה ששירה אומרת הוא שאפשר לדון בזה גם עכשיו, זה מה שהיא אומרת.

יואב קיש: לא, תדונו בזה בחוק ההסדרים, זה מה שאמרתי.

יואב קיש: אני רוצה רק להגיד לך מילה אם את כבר פה, בתור מי שמובילה את פרק התקשורת בחוק ההסדרים – אני חושב שאני צודק בהגדרה הזו – נאמר על ידי הערוצים המסחריים שהרבה פעמים אמרו שיקרו דברים בחוק ההסדרים והם לא קרו, אז אמרו לי: אל תתייחס לזה כאילו זה קורה כי יש לזה תמיד סימן שאלה גדול.

יואב קיש: אני עובר לסעיף 85 ואנחנו מדברים על המגבלות של זמני שידור מרבי לתשדירי פרסומות שרשאי מורשה לשידורים להקצות בכל שעת שידור.

יואב קיש: בתפיסה שלנו, אנחנו לא רוצים לשים מגבלות לערוצים זעירים על פרסומות, בוודאי ובוודאי כשאנחנו שומעים שהכוונה גם מהערוצים הגדולים להסיר את זה.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס לדיון שהוא דיון מורכב מול הערוצים הגדולים ומול המשרדים.

יואב קיש: בעניין הזה אני מציע להחריג את הערוצים הזעירים מסעיף 85.

איתן כבל: מה הרבותא פה?

<מירי נאור אליאס: רק לציין שזה פשוט שימור המצב הקיים היום.

<מירי נאור אליאס: גם היום אין מגבלה על כמות פרסומות.

יואב קיש: ויותר מזה, ההסתכלות הבסיסית היא כזו: בשוק שאנחנו מתחרים על הצופה, אם אנחנו נמאיס עליו את השידור בפרסומות הוא לא יסתכל.

יואב קיש: כשהיה לנו רק ערוץ אחד משמעותי לפני 20 שנה, אז אמרו: אין לו אלטרנטיבות, יקרעו לו את הצורה, בואו נפקח על זמן הפרסום.

יואב קיש: כמו ששמעת, הכוונה כנראה לשנות את זה גם לערוצים המסחריים.

יואב קיש: יש בין הערוצים, בינם לבין עצמם, כל מיני דיונים סביב העניין הזה שאני לא אכנס אליהם.

איתן כבל: שירה, זה מובא בהסדרים?

<שירה גרינברג: זה סעיף שנמצא בהסדרים.

<שירה גרינברג: אנחנו סברנו שמכיוון שעוסקים בסעיף הזה כאן סביר להניח שנכון לדון בו בלי הבדלה בין הזעירים לגדולים.

יואב קיש: אני מודה שזו היתה החלטה שלי, והסיבה להחלטה שלי, חבר הכנסת כבל, היתה שכשישבתי ודיברתי עם כל שלושת הערוצים שמעתי גישות שונות, ומכיוון שלא ראיתי הסכמה בין הערוצים אז כמו שאני נוהג תמיד כשאני לא רואה הסכמה אני לא מקדם בוועדה הזו, בוודאי בנושאים שנוגעים לערוצים המסחריים לתוך עצמם בעניין הזה.

<זיו מאור: יש פה ערוץ שרוצה שיגבילו את זמן שידור הפרסומות?

יואב קיש: אני לא נכנס לזה.

<אילאיל לבנת: מסתבר שכן אבל זה לא רשת למען הפרוטוקול.

<אילאיל לבנת: רשת סבורה שבשוק תחרותי צריך לפתוח הכול לכולם.

יואב קיש: לא משנה.

יואב קיש: בבקשה, יוליה, יו"ר הרשות השנייה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: קודם כל, אנחנו באמת חושבים שנושא הפרסום בערוצים המסחריים באמת דורש דיון מעמיק אבל ללא ספק את הזעירים והזעירים מאוד אנחנו רוצים לפטור כבר עכשיו.

שרן השכל: אני בעד שסעיף 85 לא יחול על ערוצים זעירים בכלל.

יואב קיש: נכון, ערוצים זעירים, כרגע זה על הפרק.

יואב קיש: מי שבעד ביטול סעיף 85 לערוצים זעירים?

איתן כבל: אין לי - - -

יואב קיש: איתן נמנע.

איתן כבל: לא, לא הקדשתי לזה - - -

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – 1

יואב קיש: אותו דבר לגבי 85א, שמדבר על הגבלת מכירת זמן שידור.

<מירי נאור אליאס: היות שבוטל 85 וב-85א(ב) יש התייחסות לכמות זמן שידור, והיות והיא לא קיימת אז זה בעצם מחזק את זה שהסעיף מתייתר.

יואב קיש: אז לא צריך להצביע?

יואב קיש: אם זה לא קיים אז לא צריך?

<מירי נאור אליאס: אני רק טוענת מדוע יש לבטל גם את סעיף 85.

<דנה נויפלד: לא, זה לא נכון, זה משהו אחר לגמרי.

<אתי בנדלר: זה משהו אחר לגמרי.

<אתי בנדלר: זו לא הגבלה, זה למי אתם מוכרים.

<דנה נויפלד: זה לא נכון, מה שאת אומרת.

<דנה נויפלד: פה מדובר על הגבלה לגורם אחד.

<דנה נויפלד: ההפך, מכיוון שאין לך בכלל הגבלה לזמן פרסום - - -

יואב קיש: 85א(א):

יואב קיש: על אף האמור בסעיף 85 לא ימכור ולא יקצה מורשה לשידורים, יותר מעשרה אחוזים מזמן שידור תשדירי פרסומת ביחידת השידור שלו לעניין אחד או גורם אחד – אני חושב שזה גם מיותר.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שלא אסם תקנה את כל זמן השידור, למשל.

יואב קיש: האמת היא שאם זה הלקוח היחידי שיש שלכם אז שאסם יקנו את זמן שידור הפרסומות.

<אתי בנדלר: לא, משום שהם יקנו את זמן השידור כדי לא לאפשר למתחרה שלו לקנות זמן שידור.

<מירי נאור אליאס: אבל זה לא רלוונטי לערוצים זעירים, שגם ככה מתקשים במכירת זמן פרסום.

<אתי בנדלר: עדיין.

יואב קיש: זה המפרסם שיש להם, אין להם עוד מפרסם אחר, למה שהם לא ימקסמו אותו?

<מירי נאור אליאס: נכון, וזה המצב אמיתי בפועל.

יואב קיש: ויותר מזה, בסוף יש להם רק מפרסם אחד אז הם מוכרים בעצם רק 20% מה-capacity שלהם והם לא יכולים לעשות את זה פה.

יואב קיש: זה לא הגיוני.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר מיהו ערוץ זעיר כי כל הזמן מתייחסים כאל משהו פצפון.

יואב קיש: עד 80 מיליון שקל.

<אתי בנדלר: מדברים על 80 מיליון הכנסות, לא - - -

<נחשון אקסלרד: אני רוצה להזכיר מיהו ערוץ זעיר – זה ערוץ של 3 מיליון, נכון להיום.

שרן השכל: קודם כל, גם היום קוקה קולה יכולה לבוא ולקנות נתח כל כך גדול, הם לא מגיעים אליהם בכלל, הם צמאים למפרסמים שיגיעו אליהם.

שרן השכל: חוץ מזה, שמבחינה עסקית פרטית, אם אני בעלים של עסק, כמובן שאני לא ארצה להסתמך רק על מפרסם אחד, אני ארצה כמה שיותר שאם הוא יברח יהיו לי עוד.

שרן השכל: אין פה שום אינטרס למישהו אחד או לערוץ אחד שאיזושהי חברה אחת - - -

יואב קיש: זו רק גמישות עסקית.

<נגה רובינשטיין: תראו, מה שאתם מציעים כאן זה שיבוש מוחלט בשוק הפרסום, אני אסביר למה.

<נגה רובינשטיין: היום שוק הפרסום הוא משהו שהוא הרבה יותר רחב רק מתחום הטלוויזיה, אפרופו אינטרנט.

<נגה רובינשטיין: אם אתם נותנים למפרסם אחד להיות בפלטפורמה אחת שיש לה הכנסות כאלה ואחרות – והכנסות לא תמיד גם אומרות תפוצה כי תלוי מי קהל היעד וכו' – אבל אתם נותנים לו לתפוס נתח מאוד גדול מבחינת זמן הפרסום, אתם מעוותים את השוק, למה?

<נגה רובינשטיין: כי מה בדרך כלל מפרסמים עושים?

<נגה רובינשטיין: רוכשים זמן לפי רייטינג, לפי נקודות צפייה.

<נגה רובינשטיין: אם אתם אומרים: לא משנה מה נקודות הצפייה, במקום מסוים הוא ירכוש הרבה יותר כי יש לו אפשרות רגולטורית לרכוש הרבה יותר, שיבשתם את כל מודל הפרסום בתוך השוק.

<נגה רובינשטיין: אל תעשו את זה, תבינו קודם איך שוק הפרסום עובד.

<זיו מאור: אני לא מבין איך זה משבש.

יואב קיש: שאלה לערוצים הזעירים: כמה מפרסמים יש לכם בקטגוריות 0-5, 5-10 או מעל 15?

<דב אברמוביץ: יש גם הגבלה ברישיונות הנוכחיים שלנו.

<מירי נאור אליאס: נכון, 30%.

<דב אברמוביץ: אני לא זוכר שאי פעם הגענו לרמה הזאת דווקא בגלל מה שנאמר – אף מפרסם - - -

יואב קיש: אז אולי נשנה את זה, במקום 10% - 30%?

<נגה רובינשטיין: למה שזה לא יהיה לפי נקודות רייטינג?

יואב קיש: כי זו המגבלה שאתה הם באים.

<נגה רובינשטיין: אז מה?

<מירי נאור אליאס: היום המגבלה היא של 30%, אנחנו לא מגיעים אליה, אבל הבדיקה הזאת וזה שצריך לספור מי פרסם, מתי וכמה ולדווח שוב, זה עניין של רגולציה מיותרת.

יואב קיש: כולם סובלים מזה, אין מה לעשות.

<מירי נאור אליאס: אני רוצה רגע ללכת אחורה, דיברנו קודם על כך שאין לנו מגבלה של כמות פרסום בשעה.

<מירי נאור אליאס: למה אין מגבלה?

<מירי נאור אליאס: כי אין מפרסמים.

<מירי נאור אליאס: זה בא להקל עלינו על מנת שנוכל לקבל כמה שיהיו.

<מירי נאור אליאס: אז אין מגבלה כי אין לנו – כולם יעידו פה שאנחנו לא מפרסמים 10 דקות בשעה, יש לנו מעט דקות.

<מירי נאור אליאס: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להגיד למי שבא לפרסם אצלנו לא כי יש איזשהו סעיף שמונע את זה.

<מירי נאור אליאס: שוב, אנחנו לא מגיעים למגבלה אבל אנחנו לא יכולים לעבוד על פיה כי כל פרסומת אצלנו – ואני גם אגיד יותר מזה, שכערוץ ייעודי, ערוץ מורשת, לא כל פרסומת שעולה בערוצים אחרים משודרת אצלנו.

<מירי נאור אליאס: למשל, לנו יש אישור כשרות על פרסומות, יש לנו מגבלות.

<מירי נאור אליאס: אז נכון, זה מצחיק אבל זו האמת, אבל אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו - - -

<נחשון אקסלרד: אנחנו מצטרפים לחלוטין לכל מה שאמרה מירי.

איתן כבל: נגה, אני אומר גם לכם, אני חושב שזה לעשות יותר ממה שזה, מבלי לזלזל בעמדה שאת מציגה.

<נגה רובינשטיין: אולי נבדוק את זה?

איתן כבל: לפעמים יכול להיות מקרה, למשל, "הלא", שמייצגת פלח שוק מסוים שלא יכול לבוא לידי ביטוי בערוצים המסחריים הרגילים, או ערוץ 20, שמייצג פלח שוק מאוד מסוים שיכול לבוא לידי ביטוי רק שם, בגלל זה הם ערוצים כאלה שפונים לקהל שולי.

<נגה רובינשטיין: אבל ערוץ 20 לא הולך לפנות לקהל, זה בדיוק העניין.

<נגה רובינשטיין: אתם באים לשנות את החוק - - -

<מירי נאור אליאס: אבל אנחנו עוד לא יודעים, ערוץ 20 עוד לא החליט שהוא לא הולך לפנות.

<נגה רובינשטיין: אם הם נשארים ייעודיים – 100%, בסדר גמור, אבל אם פונים לכלל האוכלוסייה, תשמעו משרד פרסום אחד לפני שאתם מקבלים כזאת החלטה.

<נגה רובינשטיין: תראו איך משרדי פרסום עובדים.

יואב קיש: בסופו של דבר אני מסתכל גם על המגבלה שהם באים אתה היום, אם הם באים עם מגבלה של 30% - - -

<אתי בנדלר: כערוץ ייעודי אבל.

<נגה רובינשטיין: אבל זה ערוץ ייעודי שפונה לפלח שוק מסוים.

<נגה רובינשטיין: ערוץ 20 לא פונה לפלח שוק מסוים ממחר בבוקר.

<נגה רובינשטיין: אתם משבשים את המודל של השוק.

איתן כבל: נגה, אני לא באתי רק כדי להשמיע מה שרוצים.

איתן כבל: כמו שיש רגע שאני חושב כך, אני חושב גם בעניין הזה אחרת.

איתן כבל: אני מבין לחלוטין את מה שאתם אומרים, אבל מה העניין?

איתן כבל: אני גם מרגיש את המתח שמתקיים כל הזמן בין הגדולים – שממלא, אם אתם שואלים אותי, לא הייתם צריכים להיות בכלל על השולחן.

איתן כבל: אני לא יכול יותר עם המאבק הזה, שיש חפירות על כל מילה וכל עניין.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: קודם כל, לא צריך לקום ולדבר בשפה שכזאת.

איתן כבל: אני רוצה שזה ייבדק, ואני אומר את זה גם לכם, במשרדי הממשלה.

איתן כבל: יכול להיות שמדברים שטויות, אין לי מושג, רק אני בא ואומר שבכל זאת, כמו שתקפתי אותם על העניין הקודם שהם קטנים והם לא יכולים להחזיק עכשיו את החבל משני קצותיו, אני גם רוצה מצד שני לתת להם לחיות קצת.

<נגה רובינשטיין: אבל זה פוגע בנו.

יואב קיש: בסדר, תחרות היא קשה.

איתן כבל: זה העניין – חיים.

יואב קיש: יש תחרות בשוק, זה פוגע.

יואב קיש: אני לא רוצה תחרות.

<נגה רובינשטיין: תחרות לא שווה.

יואב קיש: נכון, לא שווה כי הם חלשים.

יואב קיש: לא יהיה.

איתן כבל: אי אפשר – ערוץ 10, ערוץ 2, קשת, רשת, כל הזמן.

<דנה נויפלד: אני רוצה רק להצביע על אינטרס אחר.

<דנה נויפלד: יש פה אינטרסים למפרסמים, נסתכל מהכיוון של המפרסם, הסרה של המגבלה הזאת תאפשר לכך שלמעשה הבעלים של ערוץ יהיה בעל אינטרס מסחרי שלא עבר את כל הבדיקה של תנאי הסף, כי אם בעל המאה הוא בעל הדעה אז יש פה אפשרות שערוץ יהיה נסמך על ידי גורם מפרסם.

<דנה נויפלד: הוא למעשה הבעלים של הערוץ והוא לא עבר את תנאי הסף, לא קיימות עליו שום חובות, לא ניתן להטיל עליו עיצומים כספיים.

יואב קיש: את מדברת על ערוץ זעיר שרוצה רישיון שלא יעבור את תנאי הסף?

<דנה נויפלד: לא, אני מסבירה.

<דנה נויפלד: המפרסם הוא זה שמכניס את הכסף לערוץ, הערוץ נסמך על ההכנסות, הוא אמור להסתמך על ההכנסות.

<דנה נויפלד: אם ערוץ נסמך כל כולו ואין מגבלה של גורם מפרסם, למעשה הבעלים האמיתי של הערוץ הופך להיות הגורם המפרסם.

יואב קיש: בסדר, אנחנו לא ב-100%, אנחנו לא שם.

<דנה נויפלד: גם אם יהיו שניים כאלה או שלושה.

<דנה נויפלד: המטרה של הדבר הזה היא גם לגרום לכך שיהיה ביזור וזכות הגישה ,שלמפרסמים יהיה איפה לפרסם כי ברגע שמפרסם אחד תופס את רוב זמן השידור אז אין גישה לעסקים קטנים, למפרסמים קטנים.

יואב קיש: על מה את מדברת, על ערוץ זעיר שמנסה לשרוד?

יואב קיש: באמת.

יואב קיש: יוליה אחרונה ואני רוצה להציע הצעה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מסכימה עם מה שדנה אמרה כרגע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני חושבת שככל שערוץ זעיר יותר כך פרסום מסיבי בערוץ יכול לגרום להשקעות - - -

יואב קיש: אבל מי רואה אותו בכלל?

יואב קיש: נו, באמת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: תן לי רגע לסיים, בבקשה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אתה ראית שבסעיף 85 אנחנו הלכנו אתם, אמרנו שלא צריכה להיות הגבלה ואנחנו מסכימים עם דעת יושב-ראש הוועדה ודעת חברי הכנסת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: פה באמת, כפי שאמרה נגה וכפי שאומרים ערוצים מסחריים, זו פתיחת פתח להשפעה ובעלות – כמה שזה יישמע לך מוזר אבל זה איזושהי דרך לבעלות עקיפה על ערוץ, וככל שהוא זעיר יותר כך ההשפעה הזאת תהיה גדולה יותר.

<נחשון אקסלרד: אבל גם היום יש לערוץ זעיר אפשרות של 100%.

איתן כבל: עוד מעט תהיה המעורבות של השר ואז נראה בדיוק ענייני השפעות.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: נכון להיום הם נמצאים בכבלים ולוויין ב-30%, אז אני חושבת שאפשר במקסימום להשאיר להם את המצב כקדמותו אבל אי אפשר לפרוץ את זה לחלוטין.

יואב קיש: בסדר, זה ברור, אף אחד לא מדבר על 100%.

יואב קיש: אני מוכן להציע 25%, זה המספר שאני מציע שיהיה ללא יותר ממפרסם אחד בערוץ זעיר, לעומת 10% לגדול.

איתן כבל: אני רוצה להציע הצעה.

איתן כבל: הרי יש סמכות כאן לרשות השנייה לבוא ולראות אם יש שלב מסוים שבו יש הפרה של איזון.

איתן כבל: גברתי היועצת המשפטית, דנה, אני רוצה שתקשיבי כי הדברים שאמרת הם דברי אלוהים חיים במובן הזה שאי אפשר להתעלם מהם, זה לא משנה אם זה קטן או גדול.

איתן כבל: למרות העמדה שלי אני מנסה למצוא את נקודת האיזון בעניין הזה.

איתן כבל: אני חושב שההצעה היא ל-25% אבל שלרשות השנייה יהיו את הכלים לבוא ולבחון האם יש פגיעה במובן הזה שעלול להיווצר מצב שמישהו משתלט.

<אתי בנדלר: איך הם יבדקו את זה?

יואב קיש: איתן, זה ברמת הסבירות.

יואב קיש: היום הם ב-30%, איתן.

איתן כבל: זו בדיוק הנקודה – אם אי אפשר לבדוק את זה אז ממילא היום זה לא מתקיים.

<אתי בנדלר: זה מתקיים בלי שנדע.

יואב קיש: לא, לא.

איתן כבל: נו, אז זה כבר בתחומים אחרים.

יואב קיש: חברים, אני אומר כך: היום הם ב-30%, עם כל הכבוד, אני רוצה כן להקל על ערוץ זעיר, לא רק עליהם.

יואב קיש: מחר, כשיבוא ערוץ זעיר, אני רוצה שהוא יפתח ואני רוצה כן להקל עליו, אז אני מקל עליו בנושא הפרסומות, אנחנו נגביל את זה ל-25%, פשוט עם שינוי של במקום 10% בערוצים זעירים המגבלה תהיה על 25%.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס לפני שאני מעלה את זה להצבעה?

<אבי שמידט: היום זה 30% ואתה מוריד ל-25%?

יואב קיש: כן.

שרן השכל: אני חושבת שזה צריך עדיין להיות 30%.

יואב קיש: והוא חושב שפחות, אני מאזן.

שרן השכל: אתה חושב שפחות, איתן?

איתן כבל: אני הולך אתו בתנאי שיש איזו מגבלה נוספת שנותנת - - -

שרן השכל: אני רק רוצה לומר, אל תשכחו שכשאנחנו קובעים הרי את האחוזים של הפרסום עצמו אנחנו לא מאפשרים גם למפרסמים אחרים נניח.

שרן השכל: זאת אומרת, אתה צריך לשמור על הנתח שלך ולוודא שהמפרסם הספציפי הזה לא עולה על הזמן המסוים או על התקציב המסוים הזה ולפי זה אתה לוקח למעשה מפרסמים אחרים.

שרן השכל: אז פה אנחנו גם כן מגבילים את החופש שלהם.

יואב קיש: אבל שמעת, יש פה מגבלה.

שרן השכל: אז זה בעייתי.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לשמוע את ההתייחסות של דנה בעיקר – בסעיף 85א(א) היום נאמר: "על אף האמור בסעיף 85 לא ימכור ולא יקצה מורשה לשידורים, יותר מעשרה אחוזים מזמן שידור תשדירי פרסומת ביחידת השידור שלו או בזמן השידורים שלו", האם משבוטלה ההגבלה לגבי זמן שידור לגבי ערוץ זעיר, זה מתיישב עדיין אם אנחנו נכתוב לגבי ערוץ זעיר 25%?

<דנה נויפלד: לא הבנתי מה את שואלת.

<נחשון אקסלרד: אני רוצה גם לחזק את זה ולשאול את השאלה הבאה: אם יש לי באיזו תוכנית מסוימת רק מישהו אחד שרוצה לפרסם אצלי, לא הצלחתי למכור, הצלחתי למכור למישהו אחד – אז מה, אסור לי לעשות את זה בגלל שזה יהיה יותר מ-30%?

<אתי בנדלר: במקרה הזה תפנה לסעיף קטן (ב), למועצה, ותוכיח לה שלא הצלחת לנצל את כל הזמן.

יואב קיש: זה מופיע בחוק, תקרא את (ב), הוא עונה לזה.

<נחשון אקסלרד: אבל אז אני אצטרך לרוץ עם כל תוכנית כזאת למועצה?

יואב קיש: כן, יש פה מגבלה שהיא גם ככה בעייתית בשוק הזה ואם אתה לא מצליח למכור פרסומות אתה צריך לקבל את אישור המועצה למפרסם יחיד או שניים, מה לעשות?

<דנה נויפלד: זה צריך להיות בפועל.

<אתי בנדלר: "מזמן שידור תשדירי פרסומות בפועל".

<נגה רובינשטיין: תראו, יש כאן הוראות שמיטביות עם הערוצים הזעירים ולא פוגעות בנו ולכן אנחנו לא מתנגדים אליהן.

<נגה רובינשטיין: יש הוראות שהן סתם הוראות מפלות ויש הוראות מפלות מדרג החמור ביותר, שנותנים להם ממש על חשבוננו – למשל, דמי הרישיון שאנחנו צריכים לממן אותם וגם ההוראה הזאת.

<נגה רובינשטיין: אני מפצירה בכם לדבר עם שתיים-שלוש חברות רכש מדיה בשביל להבין איך השוק עובד ולהבין שמחר בבוקר, כשערוץ 20 יפנה לכל הקהלים, זה פוגע בבשר החי שלנו.

יואב קיש: אבל הוא היום יכול לפנות לקהלים ב-50%.

<נגה רובינשטיין: לא, הוא לא יכול לפנות.

<נגה רובינשטיין: בשביל מה אתה מעביר אותם לרשות השנייה?

<נגה רובינשטיין: זה ללכת עם ולהרגיש בלי.

יואב קיש: דרך אגב, את המגבלה הזאת אתם משנים בחוק ההסדרים או לא?

<נגה רובינשטיין: לא.

<נגה רובינשטיין: זה ללכת עם ולהרגיש בלי.

<נגה רובינשטיין: זה יגביר ריכוזיות וזו טעות.

<מירי נאור אליאס: אני רק לא מבינה איך הרעה של המצב הקיים בעצם פוגעת בהם.

איתן כבל: אני אעשה בדיקה ואם יהיה צורך אז אני אגיש רביזיה.

יואב קיש: ואני בהחלט אשקול את הרביזיה בהתאם לבדיקה.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את ההוראה כפי שהקראנו אותה עם התיקונים הנדרשים על 25%.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: הסעיף האחרון שיש לי הוא סעיף 88(3), שלדעתי הוא בהגדרה לא יהיה רלוונטי, זה כללים לתשדירי פרסומות.

יואב קיש: אני מקריא את הסעיף הראשי: "88.

יואב קיש: המועצה תקבע כללים בכל הקשור לשידורם של תשדירי פרסומת, בין היתר, בנושאים אלה: (3) עיתויים של תשדירי הפרסומת במסגרת השידורים, משך הזמן המרבי לכל תשדיר כאמור, ומרווח הזמן בין תשדירי פרסומת שונים, תוך מגמה לשדר את תשדירי הפרסומת במרוכז"; מכיוון שהגדרנו קודם שערוץ זעיר איננו כפוף למגבלות הזמן זה איננו רלוונטי.

יואב קיש: אם את רוצה לציין או לא רוצה – תגידי לי אם את רוצה להצביע על זה.

<אתי בנדלר: אנחנו צריכים לומר שזה לא יחול.

יואב קיש: צריך להצביע על זה?

<אתי בנדלר: כן.

<אופיר ביתן: שאלה לגבי עיתויים של תשדירי הפרסומות: יום הזיכרון, יום השואה, זו הסמכות שלנו - - -

יואב קיש: לא, לגבי שידורים בימים כאלה זה קיים לכם בחוק במקום אחר.

יואב קיש: אני זוכר שדיברנו על זה.

<אופיר ביתן: לא, זה היה מועדי השידורים שגם ירד.

<אופיר ביתן: גם סוגי הפרסומות, זה סעיף מאוד גדול מכדי - - -

יואב קיש: אם הם משדרים אני מרשה להם שיעשו פרסומות לשיקולם, אני לא נכנס לשיקול.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: פרסומות סקסיסטיות למשל שיופיעו - - -

יואב קיש: נו, באמת, יש לך את האתיקה וכל הדברים לשמור על זה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל אתה מוציא לנו את הסמכות.

<ניר שויקי: אתה מוריד לנו את הסמכות החוקית.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: סעיף (2): "נושאי פרסום האסורים לשידור כתשדירי פרסומת, דרך כלל, בנסיבות מסויימות.

יואב קיש: .".

יואב קיש: מה הבעיה?

יואב קיש: אני משאיר רק את סעיף (3).

<אופיר ביתן: סעיף (3) גם מדבר על זמן מרבי לתשדיר פרסומות אז הם גם יכולים לצורך העניין - - -

יואב קיש: נכון, שיעשו שעה פרסומות – מי יסתכל בערוץ?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אז מה ההבדל במה שכרגע התווכחת, על 25%?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: זו גם השתלטות על תוכן.

יואב קיש: רק סעיף (3).

<אופיר ביתן: לגבי "עיתויים" לפחות להשאיר לנו כדי למנוע פרסומות בימים - - -

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לא רק עיתויים.

יואב קיש: לא, אני לא רוצה.

יואב קיש: אם הם משדרים והם רוצים – שיעשו פרסומות.

<נגה רובינשטיין: אני מתחברת לדברים שאמרה היועצת המשפטית של משרד התקשורת לפני רגע.

<נגה רובינשטיין: זאת אומרת, חברה מסחרית תוכל להחזיק ב-100% בערוץ שישדר הרבה מאוד זמן פרסומות – סמוי, לא סמוי, לא צריך להגיע לשם בכלל, עם כל מיני תכנים מעורבבים בין סמוי ללא סמוי – זה יהיה ערוץ של פרסומות.

<נגה רובינשטיין: זה מה שאתה עושה כאן.

יואב קיש: אז מישהו יסתכל בזה?

<זיו מאור: אז אף אחד לא יצפה בזה.

<נגה רובינשטיין: מספיק שיסת

<נגה רובינשטיין: כל שם חצי אחוז.

<אלידור בליטנר: צריך לקשר את זה גם לעניין החדשות.

<אלידור בליטנר: ברגע שההפרדה בין הבעלים לחדשות - - -

יואב קיש: חדשות הפרדנו.

יואב קיש: זה מנגנון אחר שאת לא אוהבת אבל הפרדנו.

<אלידור בליטנר: כן, אבל הדברים קשורים אחד לשני.

<מירי נאור אליאס: אם אפשר להזכיר לכל החברים בוועדה מה הביא אותנו עד הלום – בדיוק זה שיכולנו לשדר כמה פרסומות שרצינו ומכמה גורמים שרצינו.

<מירי נאור אליאס: לא היו לנו מגבלות והכול היה מעולה.

<מירי נאור אליאס: הרבה יותר ממה שקיים היום, דרך אגב – כי יש פה המון דברים שהרעו את מצבנו במקום להטיב אתו – ועדיין הגענו לאן שהגענו, כך שאני חושבת שכולם יכולים לשבת בנחת על הכיסא ולהישען לאחור.

<אילאיל לבנת: זאת אומרת שזה שנהיית 70% כללי-מסחרי זה לא מספיק לך?

<אילאיל לבנת: את נהיית 70% כללי-מסחרי.

<מירי נאור אליאס: מה זה 70% כללי מסחרי?

<מירי נאור אליאס: את יודעת מה, אני - - -

יואב קיש: סליחה, זה לא דיון ביניכן.

יואב קיש: אני רק מזכיר לכל אלה שעוד כועסים על הסעיף הקודם, אמר חבר הכנסת איתן כבל שהוא יבחן את זה, יש לנו עוד 10 ימים לפחות לשמוע תשובות, אני חושב שאני ארגיש נוח עם בדיקתו ואני גם ארגיש נוח עם זה שהיום הם היו עם 30% והורדנו ל-25%.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם, ערוץ זעיר שיחליט שהמודל העסקי שלו הוא לשדר את הפרסומת שלו, להשקיע מיליוני שקלים בלשדר את הפרסומות שלו לאף בן אדם שיראה אותו, אז אולי אתם צודקים.

יואב קיש: זה לא המצב.

יואב קיש: המצב השני שאנחנו מפסידים זה לאפשר גמישות לערוצים חדשים להיכנס לשוק ולהתחרות, זה הכול.

<נגה רובינשטיין: אמזון תוכל לקחת כאן ערוץ - - -

יואב קיש: לפחות היא תתחיל לשלם מס.

<נגה רובינשטיין: איזה מס?

<נגה רובינשטיין: אתה תראה שהיא תעשה את זה כך והיא גם לא תשלם מס.

<נגה רובינשטיין: יהיה ערוץ מפסיד, היא תפרסם שם כל הזמן עם כל מיני כוכבים - - -

יואב קיש: למה את מפחדת מאמזון?

<נגה רובינשטיין: אני אסביר לך למה – מכיוון שלה תהיה יכולת לעשות - - -

יואב קיש: אולי הם יגדלו מעל 80 מיליון ויצטרכו לעשות יצירה ישראלית?

<נגה רובינשטיין: הם לא צריכים.

יואב קיש: יצירה ישראלית הם יצטרכו, 20%.

<נגה רובינשטיין: בשביל אמזון זה יהיה אמצעי על מנת לקדם את העסקים האחרים שלה.

<נגה רובינשטיין: היא תעשה פרסומות בלי בכלל לגבות כמעט כסף, זה יהיה פרסומות עצמיות.

<נגה רובינשטיין: אתה באמת תוכל לעקוב אחרי הדוחות הכספיים של אמזון.

<נגה רובינשטיין: היא תעשה פרסומות מצוינות, מספיק שיהיו לה שני אחוזי רייטינג עם מעט הכנסות – כי זה מה שיהיה, כי זה יהיה הכנסות שלה, למוצרים שלה – וזהו, הלכה השיטה של ערוץ מסחרי ברודקאסט.

<נגה רובינשטיין: אתה עושה כאן טעות.

<נגה רובינשטיין: אתה יוצר דיל שונה לחלוטין.

<זיו מאור: למה שיצפו בזה?

יואב קיש: אני חושב שזה ממש סינריו מופרך.

<נגה רובינשטיין: למה?

<נגה רובינשטיין: במה הוא מופרך?

<זיו מאור: אני אתייחס לסעיף 88 באופן כללי, היושב-ראש, יש עוד שלושה סעיפים שלהבנתי אין מה - - -

יואב קיש: לא, רק 88(3).

<זיו מאור: היושב-ראש חושב שהרשות השנייה צריכה להתערב ברמת ההגינות הצרכנית של מפרסמים?

<זיו מאור: כי זה מה שאומר סעיף 88(7).

יואב קיש: הנה, הרגע פתרנו ככה את נושא אמזון.

<נגה רובינשטיין: איך פתרנו?

<זיו מאור: לא, זה לא קשור לאמזון.

<זיו מאור: "סייגים בדבר...

<זיו מאור: תוך מגמה להבטיח שידור מידע מהימן".

יואב קיש: זיו, אני יודע שזה לא יוצא בדיוק כמו שאתה רוצה, אני מבין שאתה רוצה יותר.

יואב קיש: יש פה זירה שצריך לנהל אותה בשים לב ובשום שכל בעניין של בין המגבלות, יש עוד מגבלות שלדעתי נכון היה להוריד אבל בסיטואציה הנוכחית לא נוכל להיכנס.

<זיו מאור: התערבות הרשות השנייה בעניינים צרכנים שנוגעים אפילו לא בגוף השידור - - -

יואב קיש: איזה סעיף אתה מתכוון?

<זיו מאור: 88(7): "סייגים בדבר פרסום מוצרים ושירותים, בין לפי נושאים ובין דרך כלל, מחיריהם ואופן ההשוואה ביניהם, תוך מגמה להבטיח שידור מידע מהימן ותחרות הוגנת"; לא בין הערוצים.

<אתי בנדלר: רק במטרה הזאת.

<אתי בנדלר: הם לא יכולים לקבוע סייגים שלא יבטיחו שידור מידע מהימן ותחרות הוגנת.

<אתי בנדלר: אתה צריך לקרוא את הסעיף עד הסוף.

<זיו מאור: אני קורא, זאת המגמה, בוודאי, אבל עצם ההנחה של הרשות השנייה כרגולטור שמומחה בענייני תקשורת, יש מגמה - - -

יואב קיש: אחרונת הדוברים, יוליה.

<זיו מאור: היושב-ראש, תן לי לסיים רק את הנקודה.

<זיו מאור: אם היושב-ראש לא רוצה לאמץ את ההמלצה שלי אני מבין.

יואב קיש: הבנתי, לא מאמץ, אני לא יכול.

יואב קיש: אני אומר לך עוד פעם, אני חושב שלא ראוי שהרשות השנייה בכלל תתעסק – אלא רק תעסוק באתיקה ותשמור, כמו שאמרה יוליה קודם, על נושא של שימוש בסקסיסטים או דברים כאלה.

יואב קיש: אבל אני אומר לך שאי אפשר בחוק הזה לשנות את כל המציאות של שוק התקשורת הישראלי.

<זיו מאור: לא ביקשתי לבטל את 88 – והייתי מבטל את 88 – אבל הסעיפים האלה, (7), (10) ו-(11), צריכים לרדת.

יואב קיש: בבקשה, יוליה.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני מאוד מבקשת שתשקול שוב את עמדתך למרות שעדיין לא שמעתי - - -

יואב קיש: מה עם (7), (10) ו-(11), לפי עמדתו של זיו – את בעד?

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני קודם כל רוצה לדבר אתך על (3).

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני לא יודעת למה הוא מדבר על סעיפים שהם בכלל לא נמצאים על שולחן הדיונים כרגע.

<שירה גרינברג: הממשלה סברה שלא נכון להוריד את הסעיפים שהוא מציע.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אני רוצה לחזור לסעיף (3): קודם כל, כפי שביקשתי ודיברתי על כך כמה וכמה פעמים, אי אפשר לבוא ולדבר על רגולציה ערכית לזעיר בדרך אחת ולמסחריים בדרך אחרת.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: הסעיף הזה הוא סעיף מאוד מאוד חשוב ועד כה לא קרה שבאה הרשות והתערבה, אבל הסעיף הזה נותן את האפשרות שבמידה ותהיה בעיה נוכל לבוא ולהתערב.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: מה שאתה עושה עכשיו, ברגע שמורידים את הסעיף הזה, אתה לוקח את הסמכות של הרשות כן להתערב בנושא של פרסומת סקסיסטית, פרסום ביום כיפור - - -

יואב קיש: לא, לא סקסיסטית.

יואב קיש: יוליה, אני לוקח את הסמכות של הרשות לקבוע את זמני הפרסומות לערוץ זעיר, נקודה, נכון, כן.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: אבל זה לא קשור לזמני הפרסומות, זה לא זמני הפרסומות.

יואב קיש: יוליה, אני עושה את זה בניגוד להסכמתך.

<יוליה שמאלוב ברקוביץ: לפחות תגיד מה אתה עושה כי זה לא זמני הפרסומות, זה משהו אחר.

יואב קיש: אני נותן לערוץ זעיר לקבוע את עיתוי תשדירי הפרסומות, את משך הזמן המרבי לכל תשדיר, את מרווח הזמן שהוא רוצה בין תשדירי הפרסומות השונים ולא קובע לו לשדר את התשדירים במרוכז.

יואב קיש: בזה עניתי לך.

<נגה רובינשטיין: ואיך אתה מונע את אמזון?

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את ביטול סעיף 88(3) לערוצים זעירים.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: ההצעה התקבל, תודה.

יואב קיש: אנחנו עכשיו עוברים לנושא האחרון.

<שירלי שיף: אנחנו מבקשים לעלות את נושא הערבויות.

יואב קיש: זה נושא הערבויות, שיש לי גם בקשה מהשר.

יואב קיש: יש התייחסות לנושא הערבויות לערוץ זעיר, אני לא יודע אם זה מופיע בדיוק - - -

<שירלי שיף: לא רק לערוץ זעיר, גם למסחריים, לכולם.

יואב קיש: אנחנו כרגע דנים בנושאים של הערוצים הזעירים.

יואב קיש: אם אתם רוצים לעשות שינוי בערבויות לערוצים המסחריים הגדולים, אנחנו דיברנו על דבר אחד שהיה מאוד בולט – ופה הרשות השנייה התחייבה, תגידו לי אם אני טועה – יש לנו שני סוגים של ערבויות של הערוצים המסחריים הגדולים: אחד לתקופת הזיכיון ואחד לתקופת הרישיון, אמרנו שבהסבה של הערבויות לרישיון, לכסות גם את התחייבות הזיכיון, תשחררו להם גם את ערבויות הזיכיון, זה התקדם?

<ניר שויקי: לא, לא התקיימה ישיבת מועצה.

יואב קיש: אז עד שלא תהיה ישיבת מועצה אי אפשר לעשות את זה?

<ניר שויקי: לא, אבל זה יקרה בטווח הזמן הקרוב.

<שירלי שיף: בעוד יומיים יאושרו עוד שני חברי מועצה, מחכים להשלמת - - -

יואב קיש: מקווים לאשר עוד שני חברי מועצה בעוד יומיים, ואז מתי זה יקרה, סדר-גודל?

<ניר שויקי: זה יעלה לדיון בישיבה הקרובה.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: שירלי, אני יודע שהשר רוצה את נושא הערבויות גם לגבי הערוצים המסחריים, מכיוון שזה נושא שעדיין לא דנו עליו ולא נספיק - - -

<שירלי שיף: אבל בוא נחליט שזה יהיה בהיוועצות עם המועצה והסכמת השר.

יואב קיש: שירלי, אנחנו עדיין לא הספקנו לדון עליו ואני צריך גם לראות את סעיפי החוק שרוצים לתקן.

<שירלי שיף: הפרוטוקול - - -

יואב קיש: שירלי, אני אסיים את דברי ואת תוכלי להגיב.

יואב קיש: אני רוצה להגיד בצורה הכי ברורה, נדון בנושא הערבויות – ובעניין הזה, לבקשת השר, גם הערבויות לערוצים המסחריים הגדולים וגם בוודאי הערבויות לערוצים הזעירים – בישיבה הבאה.

יואב קיש: אני מבקש שתתנו לישיבה הבאה, שירלי, את הצעת השר, לפחות שתהיה לנו התייחסות מהמשרד, שנוכל להתייחס ולהביא את זה מוקדם ככל האפשר.

יואב קיש: זה אחד.

<אתי בנדלר: זאת אומרת להעביר לוועדה הצעה בכתב.

<לאה ורון: אותה אנחנו נצרף לנוסח שנעביר לגורמים להתייחסות.

יואב קיש: מתי שנקבל נוציא את זה להתייחסות באתר הוועדה.

<לאה ורון: הדבר השני שאני רוצה לומר הוא שלגבי הערבויות הערוצים הזעירים הייעודיים הנושא כבר הוסדר.

<לאה ורון: זה לא חדש, כבר אמרנו שאותן ערבויות שיש להם ברשות לכבלים ולוויין יוסבו לרשות השנייה וישמשו את הערבויות לרישיון.

<לאה ורון: זה כבר הוסדר, לא בזה עסקינן.

<לאה ורון: שירלי, רצית להגיד משהו?

<שירלי שיף: השר גם יכול לפסוק שזה פחות ממה - - -

יואב קיש: אמרתי עכשיו שזה יעלה לדיון לפי הצעתכם.

יואב קיש: אתם תתנו הצעה ואנחנו נדון בוועדה על ההצעה.

<שירלי שיף: גם לזעירים.

יואב קיש: לנושא הערבויות, ודאי לזעירים.

<אתי בנדלר: שירלי, לנושא הערוצים הזעירים ייעודים היתה כבר הצבעה.

יואב קיש: מדובר על זעירים ומסחריים רגילים.

<אתי בנדלר: אני חושבת שההצבעה היתה לגבי מי שהיה בעל רישיון ערוץ ייעודי שהופך להיות בעל רישיון זעיר או בעל רישיון זעיר ייעודי, אם אינני טועה, אני צריכה לבדוק את עצמי.

יואב קיש: נכון.

<אתי בנדלר: מכל מקום, ככל שאתם מבקשים לשנות את ההחלטה, תעבירו - - -

יואב קיש: לא, את ההחלטה הזאת הם לא רוצים לשנות.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, עכשיו אני שומעת אחרת.

יואב קיש: אני דיברתי אתם, היא רוצה לערוצים זעירים חדשים, לא לזעירים הייעודיים הקיימים, שכבר החלטנו לגביהם.

<אתי בנדלר: הבנתי.

<אתי בנדלר: בכל מקרה תעבירו מהר ככל האפשר את הבקשה שלכם כדי לראות שהיא באמת לא מצריכה לדיון מחדש באחד הסעיפים שאושרו.

<שירלי שיף: בסדר גמור.

איתן כבל: אני רק רוצה לדעת האם היום לשר יש סמכות בחוק למחוק או לבטל ערבויות?

<אלידור בליטנר: לא, זו סמכות של המועצה עצמאית.

איתן כבל: למה אני אומר את זה, אדוני?

איתן כבל: בדיוק לפני דקה וחצי – וידעתי שזה יגיע, אבי שאל אותי על מה אני מדבר – פחדנו מקשר בין מפרסם שהשתלט על ערוץ ונתנה דנה הרצאה מפה עד להודעה חדשה, ובדין.

איתן כבל: האם קשר שבו ערוצים, בוודאי מסחריים, נתונים למרותו או ליכולתו של שר כזה או אחר – אינני מתכוון בהכרח לשר הנוכחי, בכלל שר – מייצר פה זיקה מטורפת.

איתן כבל: אני אומר את זה לדיון בפעם הבאה, זיקה ששר בעצם - - -

יואב קיש: אז נקבל את הצעת השר ונראה.

איתן כבל: אני אומר את זה, חבר'ה, זה אחד הפילים הכי גדולים פה, זה עדר פילים דוהר ביער.

שרן השכל: אני רוצה להוסיף עוד הצעה כדי שנוכל לדון בה בשבוע הבאה.

שרן השכל: כחלק מהדיון על הרגולציה בין הרשות השנייה לבין הלוויין והכבלים – ואני אשמח גם שיתנו את הדעת פה שתי הרשויות שמפקחות – אני רוצה להוסיף הצעה, ואל תתנפלו מבחינת שחיטת הפרות הקדושות אבל כבר מדברים על זה הרבה זמן ולצערי לא היה עדיין אומץ, אבל גם בדברי ההסבר מדובר על העניין של הרגולציה והפיקוח, אני מבקשת שנדון לאחד את מועצת הלוויין והכבלים ואת הרשות השנייה לגוף רגולטורי אחד.

<אתי בנדלר: אני כבר אומרת לך שגם אם אף חבר כנסת לא יטען נושא חדש, וגם אם יטען וועדת הכנסת תחליט שלא מדובר בנושא חדש, מבחינה מהותית אין בכלל ספק שמדובר בנושא חדש.

איתן כבל: בוודאי, למרות שהעבירו את חוק ההמלצות.

<אתי בנדלר: זה לא מתקשר בשום דרך שהיא.

<אתי בנדלר: אני אומרת לך, גם את זה וגם לבטל את מס הכנסה על חברות תקשורת, זה נושאים חדשים.

שרן השכל: אני לא מדברת לבטל את מס הכנסה, אני מדברת על משהו שהיה צריך להיעשות מזמן.

שרן השכל: אני חושבת שזה חלק מהלב של כל העניין של הפיקוח והרגולציה, ואם יש לנו אפשרות זה יפתור הרבה מהבעיות שקמו עכשיו.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני רוצה לסכם את הדיון.

יואב קיש: חברים, אנחנו מתכנסים ללוחות הזמנים: אמרתי, הישיבה הבאה, שנקבעה ליום שלישי – ייצא לו"ז מסודר מטעם הוועדה – לא תספק.

יואב קיש: להערכתי יש לנו נושאים לשלישי ורביעי ולכן נא להיערך לפחות לשלישי ורביעי.

יואב קיש: אנחנו נעבור על כל מה שנשאר ונסגור את הצעת החוק, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: תודה, הישיבה נעולה.